natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I Reyners-sagen skulle Domstolen tage stilling til rækkevidden af artikel 55 for så vidt angår advokaterhvervet.
'The establishment of the greatest possible freedom of movement for migrant workers, which is one of the foundations of the Community, is the primary aim of Article 51 of the Treaty.
En nylig afsagt dom indeholder følgende passus, hvori Domstolen ikke afholdt sig fra at bruge en pleonasme for at udtrykke sit standpunkt: »Gennemførelsen af den størst mulige frie bevægelighed for vandrende arbejdstagere, som udgør et af Fællesskabets grundlag, er hovedformålet for traktatens artikel 51; de til gennemførelse af denne artikel vedtagne forordninger skal fortolkes i lyset af denne målsætning«3).
It is in the light ofthat objective that regulations implementing that Article are to be interpreted.'1
Solidaritetsprincippet er blevet påberåbt ved Domstolen dels over for en stats bevidste nægtelse af at overholde sine fællesskabsretlige forpligtelser, og dels til støtte for påstanden om enekompetence på det handelspolitiske område.
The principle of solidarity has been invoked by the Court when faced with deliberate refusal by a State to observe its Community obli­gations, and has also been used to support the Community's exclusive powers in matters of commercial policy.
I en dom afsagt i en sag vedrørende en overtrædelse begået af en stat fremhævede Domstolen betydningen af dette solidaritetsprincip.
In a judgment given in the context of proceedings for a declaration that a State had failed to fulfil its obligations, the Court pointed out the importance of the idea of solidarity.
Den udtalte meget kategorisk i præmisserne: »Samtidig med, at traktaten tillader en medlemsstat at nyde godt af Fællesskabets fordele, pålægger den dem pligten til at overholde dens bestemmelser.
'In permitting Member States to profit from the advantages of the Community, the Treaty imposes on them also the obligation to respect its rules.
Hvis en stat ensidigt, i henhold til sin opfattelse af, hvad dens nationale interesser kræver, bryder ligevægten mellem de fordele og de forpligtelser, der følger af dens tilslutning til Fællesskabet, sættes derved medlems staternes lighed over for fællesskabsretten på spil, og der opstår forskelsbehandling af deres statsborgere og først og fremmest af borgerne i den stat, der sætter sig uden for fællesskabsreglen.
For a State unilaterally to break, according to its own conception of national interest, the equilibrium between advantages and obligations flowing from its adherence to the Community brings into question the equality of Member States before Community law and creates discri­minations at the expense of their nationals, and above all of the nationals of the State itself which places itself outside the Community rules.
Und ladelse af at overholde den forpligtelse til solidaritet, som medlems-
This failure in the duty of solidarity accepted by Member States by the fact of their adherence to the Community strikes at the fundamental basis of the Community legal order.'2
Fortolkningsmetoder
Methods of interpretation
29 staterne har pålagt sig ved tilslutning til Fællesskabet, griber ind i selve grundlaget for Fællesskabets retsorden« x).
33 would thereby distort the institutional framework, call into question the mutual trust within the Community and prevent the latter from fulfilling its task in the defence of the common interest.' *
Det er ved et ræsonnement, der bygger på argumenter, der knytter sig til selve rækkevidden af integrationsprocessen, at Domstolen løser det foreliggende problem, og ikke ved en fortolkning af de i øvrigt lidet detaljerede bestemmelser i traktatens kapitel om den fælles handelspolitik.
It is by reasoning based on arguments closely bound up with the full implications of the process of integration that the Court resolves the question asked, and not by giving a lengthy explanation of the provisions of the chapter in the Treaty dealing with the common commercial policy which, in any event, are not developed in depth there.
Enhedsprincippet ■— og herunder navnlig fællesmarkedets enhed — spiller naturligvis en afgørende rolle ved opbygningen af et marked, der svarer til et nationalt marked.
The principle of unity—and especially the unity of the common market—clearly plays a leading role in the machinery for constructing a market analogous to a national market.
Domstolens retspraksis inden for toldområdet som helhed vidner om den betydning, som princippet om fællesmarkedets enhed har for Domstolens argumentation.
The Court's decisions in customs matters as a whole bear witness to the important position in the Court's thinking enjoyed by the principle of the unity of the common market.
I en sag, der blev pådømt for mere end 14 år siden, udtalte Domstolen, at stand ¿¿///­forpligtelsen inden for toldområdet, dvs. forbudet mod at indføre ny told eller forhøje den allerede eksisterende told, var et fundamentalt princip, og undtagelser herfra skulle have klar hjemmel og fortolkes snævert 3).
In a case decided more than fourteen years ago, the Court pointed out that the standstill obligation in customs matters, i.e. the prohibition on introducing new customs duties or increasing existing ones was a fundamental principle, exceptions to which must be clearly laid down and strictly interpreted.2
Begrebet »afgifter med tilsvarende virkning som told«, som Kommissio­nen og derefter Domstolen har udviklet, skal forhindre, at varer fra de øvrige medlemsstater pålægges nogen som helst form for afgift ved grænseovergangen, selv om afgiften ikke tager sigte på at beskytte den indenlandske produktion 4).
The concept of charges having equivalent effect to a customs duty which it has developed in line with the Commission, reflects its deter­mination to abolish all duties on goods coming from another Member State which cross a frontier, even where such duties are not protective in character.3
Man kan også nævne retspraksis inden for konkurrencereglerne og reglerne verdrørende den industrielle ejendomsret. Domstolens dom i
The case law on competition may also be referred to, especially the cases concerned with the relationship between competition law and the rules relating to industrial property.
8) Dom af 13.11.1964, sag 90 og 91/63, Kommissionen mod Belgien og Luxembourg,
Judgment of 13.11.1964, Cases 90 and 91/63 Commission ν Belgium and Luxembourg [1964] ECR 625.
Karakteristika den såkaldte Café-Hag-sag er karakteristisk i så henseende.
Special characteristics
Domstolen udtalte her: »Det kan ikke tillades, at varemærkerettens eksklusive karakter, som kan være en følge af de nationale lovgivningers territoriale begrænsning, gøres gældende af en indehaver af et varemærke for at forbyde, at varer, der er fremstillet fuldt lovligt i én medlemsstat, bringes i omsætning i en anden medlemsstat under det samme varemærke af samme oprindelse«.
Consequently the marketing in Belgium of a product made in Germany, bearing an identical trademark which had the same origin as the mark borne by the Belgian product, could not be prohibited.
Man kunne derfor ikke i Belgien forbyde salget af et produkt, der var fremstillet i Tyskland, og som havde et identisk varemærke med samme oprindelse som det belgiske produkt. »Et sådant forbud, som opretholder den indbyrdes isolering af de nationale markeder, ville nemlig krænke et af traktatens væsentligste mål, nemlig sammenslutningen af de nationale markeder til et enhedsmarked« *).
'Such a prohibition which would legitimize the isolation of national markets, would collide with one of the essential objects of the Treaty, which is to unite national markets in a single market.' *
Som anført af Domstolens præsident Kutscher er det vanskeligt at sondre mellem princippet om den systematiske og den formålsbestemte fortolkning2). De ovenfor nævnte eksempler er beviser herfor. Continental Cim-dommen er i så henseende også særdeles karakteristisk.
As the President of the Court of Justice, H. Kutscher, points out, the principle of schematic interpretation is difficult to separate from that of teleological interpretation.2The examples mentioned above furnish proof of this.
Her henviste Domstolen til selve ånden i traktatens artikel 86, samt til dens opbygning og ordlyd, såvel som til traktatens systematik og målsætning med henblik på at afgøre, om udtrykket »misbrug af dominerende stilling på fællesmarkedet« også omfatter strukturelle ændringer i en virksomhed ved koncentration.
The Court relied here on the spirit, structure and wording of Article 86 as well as on the general plan and objectives of the Treaty in order to determine whether the phrase 'abuse... of a dominant position' on the market included structural changes in an undertaking brought about by merger.
Artikel 86 fortolkedes i sammenhæng med artikel 85 og med argumenter, der bygger på traktatens artikel 3, litra f), og artikel 2, som fastlægger Fællesskabets mål og virkemidler 3).
The interpretation of Article 86 was combined with that of Article 85 and with arguments based on Articles 3 (f) and 2 of the Treaty, which define the task and activities of the Community.3
Domstolen henviser også ofte til det såkaldte »nyttevirkningsprincip«, og dette ikke alene med henblik på at give tvetydige eller ligefrem selvmodsigende udtryk mening, men også for at tillægge traktaternes regler størst mulig effektivitet. Domstolen har anvendt dette princip allerede i sin retspraksis på EKSF-området, men for eksempel også til støtte for sin retspraksis, hvorefter også andre retsakter end forordninger kan have direkte virkning 4).
The Court relies frequently also on the principle of effectiveness, called in French 'effet utile', not only to give meaning to ambiguous or even contradictory expressions but also to give maximum effect to the general rules of the Treaty.
I en vigtig dom vedrørende Fællesskabets udenrigsanliggender er Domstolen gået endnu et skridt videre ved at henvise til princippet om »den implicite virkning« (l'effet nécessaire) af gennemførelsen af traktaten med hensyn til enekompetencen til at indgå internationale aftaler samt omfanget af denne kompetence.
In an important judgment in the field of external relations, the Court went one step further, in considering the necessary effect, called in French effet nécessaire, of the Treaty on the extent of the power to make international agreements and the exclusive right to do so.
Der var her tale om en sag mellem Kommissionen og Rådet i anledning af Den europæiske i) Dom af 3.7.1974, sag 192/73, Sml. 1974, s. 731.
This was the case which the Commission brought against the Council concerning the European Agreement on the work of crews of road transport vehicles (AETR).
2) Fortolkningsmetoder vurderet af en dommer ved Domstolen, i Møde mellem repræsentanter f or domstole og universiteter, 27-28.9.1976, Luxembourg, s. I. 40.
Grounds 12 and 13. Methods of interpretation as seen by a judge at the Court of Justice - Judicial and Academic Conference 27-28 September 1976.
S) Dom af 21.2.1973, sag 6/72, Sml. 1973, s. 244.
Judgment of 21.2.1973, Case 6/72 [1973] ECR 215 at pp. 243-244.
4) Se kapitel III, afsnit 1.
Section 1.
Kommissionen var af den opfattelse, at alene Fællesskabet var kompetent til at indgå denne aftale som følge af, at området var reguleret på det interne plan ved forordning nr. 543/69, som vedrørte det samme område som AETR-aftalen.
35 maintained that the Community had exclusive power to conclude the agreement because of the existence at internal level of Regulation No 543/69 covering the same ground as the AETR.
Domstolen gav Kommissionen medhold med hensyn til princippet.
The Court accepted the principles advanced by the Commission in this case.
Den udtalte blandt andet, at »... har ikrafttrædelsen... af... forordning nr. 543/69... nødvendigvis til virkning, at Fællesskabet tildeles kompetence til med tredjelande at indgå alle aftaler angående det sagsforhold, der er reguleret af nævnte forordning«x).
In particular, it pointed out that 'the bringing into force ... of Regulation No 543/69 ... necessarily vested m the Community power to enter into any agreements with third countries relating to the subject-matter governed by that regulation.'1
Hermed har Domstolen klart knæsat et princip for kompetencefordelingen, som blev nævnt i afsnit 1 : det er Fællesskabets udøvelse af kompetence, der bevirker, at staterne gradvis mister samme kompetence.
In so deciding, the Court was giving expression to the principle of distribution of powers described in the first section: it is the exercise of powers by the Community which entails the progressive surrender of rights by the States.
Domstolen er ikke i sin konklusion gået ud fra, at kompetencen skal afpasses efter selve sigtet med at tildele kompetencen.
The conclusion drawn by the Court is not the result of reconciling a particular power with the purpose for which it was granted.
Den tager hensyn til omfanget af de af Fællesskabet gennemførte foranstaltninger, dvs. de fælles regler, for heraf at udlede konsekvenserne for staternes kompetence.
The Court takes into consideration the state of Commu­nity development, that is to say, of the establishment of common rules, in order to determine what are the consequences with regard to the powers of the States.
Eneret med hensyn til den kompetence, der udøves, og gradvis gennemførelse af traktatens mål med deraf følgende gradvis tab af staternes beføjelse er to grundlæggende regler inden for Fællesskabets retsorden.
The exclusive exercise of powers and the progressive realization of the Treaty's objectives, with the corresponding loss of power by the States which that entails, are the two essential rules of the Community legal order.
Afsnit 5: Fleksibilitet og rigorisme ved traktatændringer
Section 5. Flexibility and constraints in adapting the Community constitution
Den generelle regel er, at Fællesskabets institutioner ikke selv kan ændre traktaternes regler.
As a general rule, the Community institutions cannot alter the rules of the Treaties.
Ifølge traktatændringsproceduren skal foruden institutionerne også samtlige medlemsstater deltage.
The procedures for amendment require, in addition to the participation of the institutions, the active collaboration of all the Member States.
For så vidt angår EKSF-traktaten findes der dog en autonom ændringsprocedure, og i de tre traktater findes der særlige bestemmelser, der åbner mulighed for at ændre dem på enkelte punkter.
In the ECSC Treaty, however, there is a procedure for autonomous amendment and, in the three Treaties, there are special provisions providing for the possible amendment of the constituent charter on particular points.
Endvidere findes der i hver af de tre traktater bestemmelser, ifølge hvilke der kan ske en vis tilpasning af traktaten, såfremt det viser sig påkrævet, og det sker under overholdelse af de grundlæggende mål samt på visse i traktaterne fastsatte betingelser.
Moreover, in each of the three Treaties there are provisions enabling it to be adapted to meet new imperatives while observing the fundamental objectives and conditions laid down therein.
Traktatændringsprocedurerne (EKSFtraktatens artikel 96, EØF-traktatens artikel 236 og Euratomtraktatens artikel 204) omfatter en fase, der forløber på fællesskabsplan, hvori Kommissionen og Rådet
The amendment procedures (96 ECSC, 236 EEC, and 204 Eura­tom) involve a Community stage which requires action by the Commis- i Case 22/70 Judgment of 31.3.1971 Commission ν Council [1971] ECR 263, at p. 275.
(samt Europa-Parlamentet, når det drejer sig om Rom-traktaterne) inddrages. Kommissionen (og Europa-Parlamentet) har kun en rent rådgivende funktion, hvorimod det nemlig tilkommer Rådet — med to tredjedeles flertal efter EKSF-traktaten og, principielt*), med simpelt flertal efter Romtraktaterne — at træffe afgørelse om ind kaldelse af en konference mellem regeringsrepræsentanter.
Special characteristics sion and the Council (as well as the European Parliament under the Treaties of Rome), but whereas the Commission (and the European Parliament) has only a consultative role, it is the Council which—by a two-thirds majority under the ECSC Treaty, by a simple majority, in principle, under the Treaties of Rome 1—decides to call a conference of representatives of the governments.
Disse træder derefter sammen med henblik på at godkende ændringen, hvorefter den således ændrede traktat forelægges de nationale parlamenter til godkendelse og statscheferne til ratifikation.
The conference then meets to approve the amendments and the Treaty which results is submitted for approval to the national parliaments and for ratification by the Heads of State.
Af det ovenfor anførte fremgår det, at det trods alt er staterne, som har det sidste ord i forbindelse med en traktatændring, samt at en sådan dog forudsætter, at institutionerne medvirker.
Clearly it is ultimately the States which have the last word in the amend ment procedure.
Man kan stille det spørgsmål, om traktatændringer, der finder sted under tilsidesættelse af institutionernes fortrinsrettigheder, har gyldighed efter fællesskabsretten.
However, the procedure implies participation by the institutions.
EKSF-traktaten har tidligere været gjort til genstand for sådanne ændringer i forbindelse med den endelige ordning af spørgsmålet om Saar's status og vedtagelsen af traktaten om oprettelse af fælles institutioner for de tre Fællesskaber.
The validity under Community law of any amendments to the Treaties made without respecting the prerogatives of the institutions would surely be open to question.
For så vidt angår Romtraktaterne er den procedure, der er fastsat i de førnævnte artikler, fulgt ved de formelle ændringer, som er foretaget.
In the past, the ECSC Treaty was so amended at the time the Saar question was settled and when the Convention was adopted on the Institutions common to the three Communities So far as the Treaties of Rome are concerned, the formal amendments which have been made have followed the procedure laid down in the Articles mentioned above.
Det drejer sig om traktaten af 8. april 1965, den såkaldte fusionstraktat, Luxembourgtraktaten af 22. april 1970 og Bruxelles-traktaten af 22. juli 1975, der vedrører Europa-Parlamentets budgetbeføjelser, samt traktaten af 10. april 1975, hvorved protokollen for Den europæiske Investeringsbank ændredes.
The cases in question were the Treaty of 8 April 1965, known as the Merger Treaty, the Treaties of Luxembourg of 22 April 1970 and of Brussels of 22 July 1975, concerning the budgetary powers of the European Parliament, and also the Treaty of 10 April 1975, which amended the protocol on the European Investment Bank.
Rådet, herunder De faste repræsentanters Komité, har haft en afgørende rolle ved udarbejdelsen af disse ændringer, således at konferencen mellem repræsentanterne fra regeringerne har indskrænket sig til formelt at godkende en allerede fuldt udarbejdet tekst.
The Council's role—including the part played by the Committee of Per manent Representatives—was decisive throughout these procedures, with the result that the conference of representatives of the govern ments had merely to give formal approval to a text already completely drafted.
Alligevel må man sige, at den omstændighed, at staterne skal inddrages, navnlig gennem ratifikationsproceduren, med fører en forfatningsmæssig begrænsning i Fællesskabets autonomi.
None the less, the collaboration of the States and particularly the procedure of ratification constitute a constitutional limitation on the powers of the Community.
EKSF-traktaten er den eneste, som indeholder en autonom ændringsprocedure, den såkaldte »lille ændringsprocedure«, jf. artikel 95, stk. 3 og 4.
The ECSC Treaty is the only one to recognize an autonomous procedure for amendment—described as 'small amendments', laid down in the third and fourth paragraphs of Article 95.
Rækkevidden af de traktatændringer, som kan foretages efter denne procedure, er dog meget begrænset.
The scope of the amendments which may be introduced into the Treaty by this procedure is very circumscribed.
Ændringerne må ikke gøre indgreb i traktatens indledende bestemmelser, der fastsætter de grundlæggende regler for det fælles marked for kul og stål, og ej heller x) Da EØF-traktatens artikel 236 (Euratom-traktatens artikel 204) ikke indeholder nogen regel om, hvorledes afstemning skal finde sted, må den regel bringes i anvendelse, der bestemmer, at »medmindre andet er fastsat i denne traktat, træffes Rådets afgørelser med et flertal af medlemmernes stemmer«.
As Article 236 of the EEC Treaty (204 Euratom) does not lay down any rule for voting, it is necessary to apply the rule according to which ' Save as otherwise pro vided in this Treaty, the Council shall act by a majority of its members.'
(EØF-traktatens artikel 148, stk. 1; Euratomtraktatens artikel 118, stk. 1).
(EEC Treaty Art. 148 (1); Euratom Treaty Art. 118 (1)).
Ændringerne må kun gå ud på en tilpasning af reglerne om Den høje Myndigheds udøvelse af sine beføjelser med henblik på at imødegå uforudsete vanskeligheder eller en dybtgående forandring i de økonomiske eller tekniske forhold.
Authority's powers in order to meet unforeseen difficulties or a fundamental change in economic or technical conditions.
Man forstår derfor, hvorfor denne procedure betegnes den »lille ændringsprocedure«.
The expression 'small amendments' used to describe the procedure is therefore under standable.
Denne ændringsprocedure, hvor kun institutionerne og ikke medlemsstaterne er inddraget — heraf udtrykket »autonom« —■ indledes med forslag, hvorom der skal være enighed mellem Den høje Myndighed (Kommissionen) og Rådet, der træffer afgørelse med et flertal på 8/9 af dets medlemmer. Domstolen, som har fuld kompetence til at prøve alle faktiske og retlige forhold, skal afgive en positiv udtalelse om disse forslag.
It requires only the institutions and not the States to take part—hence the adjective ' autonomous'—and is set in motion by pro posals agreed jointly between the High Authority (Commission) and the Council acting by a majority of eight-ninths of its members.
Dersom Domstolen efter denne undersøgelse afgiver en udtalelse om, at forslagene stemmer overens med traktaten, skal Europa­Parlamentet herefter udtale sig.
If as a result of such consideration the Court finds the proposals compatible with the Treaty, the European Parliament is called upon to express its opinion.
Ændringen træder kun i kraft, hvis den vedtages med dobbelt flertal: 3/4 af de afgivne stemmer og 2/3 af Parlamentets medlemmer.
The amendment only enters into force if approved by a double majority: threequarters of the votes cast and two-thirds of the members of the Parliament.
Kun et enkelt forslag er blevet vedtaget efter denne fremgangsmåde.
Only one proposal has succeeded in passing these different stages successfully.
EKSF­traktatens artikel 56 om arbejdskraftens omskoling er blevet udvidet med et stk. 2 med henblik på at imødegå krisen inden for kulindustrien J).
Article 56 of the ECSC Treaty concerning the re-employment of workers in the relevant industries has had a second paragraph added in order to meet the crisis in the coal industry. 1
Traktaterne indeholder også bestemmelser, hvorefter institu­tionerne kan foretage nærmere fastsatte ændringer af traktaterne enten på det institutionelle plan (f.eks. ændring af antallet af medlemmer af Kommissionen, fusionstraktatens artikel 10, eller af antallet af dommere, EØF­traktatens artikel 165, stk. 4) eller med hensyn til institutionernes kompetence (f.eks. tildeling af nyt hverv til Den europæiske Socialfond, EØF­traktatens artikel 126).
The Treaties also include provisions which, either at the institutional level (e.g. an alteration in the number of members of the Commission, Art. 10, Merger Treaty, or of the judges, fourth paragraph of Art. 165, EEC Treaty) or as regards the institutions' powers (e.g. entrusting new tasks to the European Social Fund, Art. 126, EEC Treaty), allow the institutions some power to amend the Treaties on specific points.
Inden for Eura­tom­traktaten er det hele kapitel VI vedrørende forsyning, som inden for en vis frist skal tages op til revision (Euratom­traktatens artikel 76).
In the Euratom Treaty, it is the whole of Chapter VI, dealing with supplies, which has to be amended within a certain period (Art. 76 EAEC Treaty).