natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Klager, der vedrører arbejdsforholdene mellem fælles skabsinstitutioner eller -organer og deres tjenestemænd eller øvrige ansatte, kan kun indbringes, hvis de interne administrative ansøgnings- eller klagemuligheder er udtømt, og den pågældende myndigheds svarfrist er udløbet.
Complaints relating to labour relations between Community institutions or bodies and their officials or other staff may not be referred to the Ombudsman unless the person concerned has exhausted internal request and complaint procedures and then only after the deadline for the appropriate authority's reply has expired.
Ophør af hvervet
Cessation of duties
Ombudsmandens hverv ophører ved udløbet af hans mandatperiode eller ved frivillig fratræden eller afskedigelse. gelse.
The Ombudsman ceases to exercise his duties either at the end of his term of office or on his resignation or dismissal. missal.
Ombudsmanden foretager på eget initiativ eller på grund lag af en klage alle de undersøgelser, som han finder berettigede for at kunne belyse mulige tilfælde af fejl eller forsømmelser i forbindelse med handlinger foretaget af fællesskabsinstitutioner eller -organer, medmindre de påståede forhold er eller har været genstand for en retslig behandling.
An Ombudsman who no longer fulfils the conditions required for the performance of his duties or is guilty of serious misconduct may be dismissed by the Court of Justice at the request of the European Parliament.
Fællesskabsinstitutioner og -organer er forpligtet til at give ham de oplysninger, han anmoder om, og give ham adgang til de pågældende dokumenter.
Community institutions and bodies are obliged to supply him with any information he has requested of them and give him access to the files concerned.
De kan kun mod sætte sig dette under behørigt begrundet henvisning til deres tavshedspligt.
They may refuse only on duly substantiated grounds of secrecy.
EU's tjenestemænd og øvrige ansatte skal efter anmodning fra ombudsmanden aflægge vidneforklaring; de udtaler sig på vegne af og efter instrukser fra deres administrationer og har fortsat tavshedspligt.
Officials and other staff of Community institutions and bodies must testify at the request of the Ombudsman; they speak on behalf of and in accordance with instructions from their administrations and continue to be bound by their duty of professional secrecy.
Den første europæiske ombudsmand, Jacob SÖDERMAN, blev valgt af Europa-Parlamentet i juli 1995 og påbegyndte sit hverv den 27. september 1995.
The first European Ombudsman, Mr Jacob SÖDERMAN, was elected by the European Parliament in July 1995 and took up his duties on 27 September 1995.
Han bistås for øjeblikket af et sekretariat bestående af 10 personer.
He currently has a secretariat of ten staff.
I slutningen af 1995 var det ialt indgivet 298 klager til ombudsmanden, hvoraf 44% allerede var behandlet.
At the end of the 1995 a total of 298 complaints had been addressed to the Ombudsman, 44% of which had already been dealt with.
102 klager blev afvist fordi de ikke vedrørte anliggender, som hørte under ombudsmandens mandat, og 29 klager blev antaget, idet de var tilstrækkeligt begrundede.
102 were considered inadmissible because of statutory provisions and 29 were considered admissible and sufficiently justified.
De berørte institutioner blev herefter bedt om at sende ombudsmanden deres relevante bemærkninger til de antagede klager. Blandt de 21 breve, der blev sendt, var 16 henvendt til formanden for Kom missionen, 3 til formanden for EP og 2 til formanden for Rådet.
Once a complaint has been considered admissible the institutions concerned are asked to send their comments to the Ombudsman.
I sidstnævnte tilfælde kan den berørte medlemsstat dog tillade ham at få kendskab til oplysningerne, såfremt han forpligter sig til ikke at videregive dem.
If the assistance that he requests is not forthcoming, the Ombudsman informs the European Parliament, which makes appropriate representations.
Om end ombudsmanden er fuldstændig uafhængig i sit hverv, har han karakter af "parlamentarisk ombudsmand" og med et tæt forhold til EP.
Although totally independent in the performance of his duties, the Ombudsman is a 'parliamentary ombudsman' and has very close relations with the European Parliament.
Får ombudsmanden ikke den ønskede bistand, underretter han EP, der tager de nødvendige initiativer.
The Ombudsman and his staff are required not to divulge information or documents that they obtain in the course of their inquiries.
Ombudsmanden og hans personale er forpligtede til ikke at videregive oplysninger og materiale, som de er blevet bekendt med i medfør af deres hverv.
He is appointed exclusively by the European Parliament, which also takes the initiative in the event of his dismissal, although the decision is actually taken by the Court of Justice.
De skal ligeledes udvise diskretion for så vidt angår enhver oplysning, som kan skade klageren eller enhver anden berørt person.
If he does not receive the assistance he requires in the course of his investigations he informs Parliament, which takes the appropriate action.
Udnævnelsen henhører kun under EP; initiativet til hans afskedigelse, udgår fra EP, selv om det besluttes af Dom stolen; hvis han ikke får den ønskede bistand, underretter han EP, der tager de nødvendige initiativer; i hvert tilfælde af fejl og forsømmelser underretter han EP; hvert år forelægger han en aktivitetsrapport for EP; statut og betingelser for hans hverv er fastsat af EP, dog efter udtalelse fra Kommissionen og godkendelse af Rådet; klager til ombudsmanden kan bl.a. indgives gennem et EP-med-lem.
In so far as it may help to make his inquiries more efficient and better safeguard the rights and interests of persons who make complaints to him, the Ombudsman may coop
TRADITIONELLE BESLUTNINGSPROCEDURER (HØRINGS- OG SAMARBEJDSPROCEDUREN)
DECISION-MAKING PROCEDURES UP TO THE TREATY ON EUROPEAN UNION
RETSGRUNDLAG marked (artikel 8 A, 8 B, 100 A og 100 B), økonomisk og social samhørighed (artikel 130 E), socialpolitik (artikel 118 A), forskning og teknologisk udvikling (artikel 130 Q, stk. 2) og miljø (artikel 130 S).
LEGAL BASIS logical development (Article 130q(2)) and the environment (Article 130s).
Udvidelse af Europa-Parlamentets beføjelser på lovgivningsområdet
Increase in Parliament's legislative powers
Med fællesakten blev Europa-Parlamentets rolle ændret fra at være et simpelt hjælpeorgan for Kommissionen og Rådet til at være et mellemled med rådgivende/medbestemmende kompetence.
With the signing of the Single Act, Parliament's role changed from one of simply working with the Commission and Council to one of acting as an intermediary, an adviser and joint decision-maker.
Fællesakten trådte i kraft den 1. januar 1987. Den består af en række ændringer af traktaterne om oprettelse af De Europæiske Fællesskaber og udgør en grundlæggende reform af disse traktater.
Before the Single European Act (SEA), interinstitutional relations in the legislative sphere were based primarily on the special relationship between the Commission and the Council, the Commission proposing texts and the Council adopting them, after consulting Parliament.
Med fællesakten fastsattes den 1. januar 1993 som skæringsdato for etableringen af det indre marked, ligesom forbindelserne mellem institutionerne ændredes, bl.a. med en udvidelse af Europa-Parlamentets lovgivningsbeføjelser til følge.
This meant that Parliament had no more than a consultative role in the Community decisionmaking process, despite increases in its budgetary powers (1970 and 1975) and widening of the scope of the conciliation procedure (1975).
I medfør af den interinstitutionelle aftale fra 1975 mellem Europa-Parlamentet og Rådet høres Europa-Parlamentet af Rådet.
Under the terms of the 1975 interinstitutional agreement between Parliament and the Council, Parliament is con sulted by the Council.
Fællesakten skaber nye muligheder for høring, navnlig i forbindelse med økonomisk og social samhørighed (artikel 130 E), forskning (artikel 130 Q) og miljø (artikel 130 S).
The SEA opens up new areas for consultation, in particular economic and social cohesion (Article 130e), research (Article 130q) and the environment (Article 130s).
Inden for rammerne af denne procedure er det imidlertid altid Rådet, der træffer den endelige afgørelse.
Nevertheless, the Council still has the final say.
De ændringer, som undertegnelsen af fællesakten resulterede i, vedrørte alle tre institutioner i Fællesskabets lovgivningsprocedure.
The changes brought about by the Single Act affected all three institutions making up the Community's institutional triangle.
Tildeling af gennemførelsesbeføjelser til Kommissionen sionen
Conferral of implementing powers on the Commission
Denne procedure gør det muligt for Parlamentet at deltage i lovgivningsprocessen, når Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal.
During a first reading, Parliament delivers an opinion on the Commission proposal.
Den indebærer en styr kelse af Parlamentets indflydelse, eftersom de af dets ændringsforslag, som Kommissionen overtager, kan ved tages med kvalificeret flertal af Rådet.
The Council, acting by a qualified majority, then adopts a common position which is for warded to Parliament, along with the information and the reasons which led the Council to adopt its common position. tion.
Kommissionen, der er Fællesskabets samlende element og traktaternes vogter, tildeles i medfør af fællesaktens artikel 10 beføjelser til at gennemføre Fællesskabets politikker, bortset fra særlige tilfælde.
Article 10 of the Single Act confers on the Commission, the unifying element in the Community and the guardian of the Treaties, the power to implement Community policies, except in specific cases.
Kommissionen bliver hermed eneste initiativtager på lovgivningsområdet, men er samtidig også det organ, der fører tilsyn med anvendelsen af fællesskabsforanstaltningerne.
The Commission has thus acquired the sole right to initiate legislation and become the body responsible for monitoring the application of Community measures.
Øget anvendelse af kvalificeret flertal i Rådet
Extension of qualified majority voting in the Council
Parlamentet råder over en frist på tre måneder til at tage stilling til Rådets fælles holdning.
Parliament must act within three months: it may adopt, amend or reject the common position (in the latter two instances it must do so by an absolute majority of its Members).
Det kan godkende den, foreslå ændringer til den eller forkaste den.
If Parliament has rejected the Council's com mon position, unanimity is required for the Council to act on a second reading.
I de to sidst nævnte tilfælde kræves der absolut flertal blandt Parlamentets medlemmer.
Within a period of one month, the Commission reconsiders the proposal on the basis of which the Council adopt ed its common position and forwards the reconsidered proposal to the Council.
Forkaster Parlamentet den fælles holdning, kan Rådet ved andenbehandlingen kun træffe afgørelse med enstemmighed.
It may or may not incorporate the amendments proposed by Parliament.
De institutionelle ændringer, som er indeholdt i fællesakten, påvirkede arbejdsgangen i Rådet, der er EF's mel lemstatslige element: De tilfælde, hvor der træffes afgørelse med kvalificeret flertal, blev udvidet til nye områder med det formål at fremme en mere effektiv beslutningsproces og dermed muliggøre grundlæggende reformer (hensigten med denne ændring var at undgå de situationer med blokering af lovgivningsarbejdet, som var blevet skabt af Luxembourg-forliget fra 1966, hvorved medlemsstaterne havde fået tildelt vetoret i visse ømtålelige spørgsmål).
The institutional changes set out in the Single Act affect ed the way in which the Council operates, as the inter governmental aspect of the Community, since qualified majority voting was extended to cover new areas, to encourage more effective decisionmaking and pave the way for thoroughgoing reforms (a change designed to ease the log-jam created by the Luxembourg Compromise of 1966, which granted the Member States the right of veto on certain sensitive topics).
Kommissionen behandler derefter på ny - inden for en frist på én måned - det forslag, som ligger til grund for Rådets fælles holdning, og fremsender forslaget til Rådet med eller uden Parlamentets ændringsforslag.
As a result, voting by qualified majority replaces unanimity on decisions concerning changes to the common customs tariff (Article 28), the freedom to provide services (Article 59, second paragraph), the free movement of capital (Article 70(1)) and the common policy on sea and air transport (Article 84(2)).
Den nye praksis resulterede i, at kvalificeret flertal erstattede enstemmighed ved ændringer i den fælles toldtarif (artikel 28) og vedtagelse af retsakter om fri udveksling af tjenesteydelser (artikel 59, stk. 2), liberalisering af kapitalbevægelserne (artikel 70, stk. 1) og den fælles politik for sø- og luftfart (artikel 84, stk. 2).
Within a period of three months, which may be extended by a maximum of one month, the Council may, acting by a qualified majority, adopt the proposal as reconsidered by the Commission or, acting unanimously, amend the re examined proposal or adopt amendments not taken into account by the Commission. As long as the Council has not acted, the Commission may alter or withdraw its proposal at any time.
Samtidig skulle en række nye bestemmelser på følgende områder også vedtages med kvalificeret flertal: det indre
A qualified majority is also required for certain new provisions: completion of the internal market (Articles 8a, 8b, 100a and 100b), economic and social cohesion (Article 130e), social policy (Article 118a), research and techno
Inden for en frist på tre måneder, eventuelt forlænget med højst yderligere én måned, kan Rådet vedtage det genbehandlede forslag med kvalificeret flertal eller ændre for slaget med enstemmighed; endelig har Rådet mulighed for ligeledes med enstemmighed at vedtage de ændringer, som Kommissionen ikke har taget hensyn til.
The cooperation procedure is applicable to the internal market (Articles 100a and 100b), freedom of movement for workers (Article 49), freedom of establishment (Article
Den Europæiske Unions Struktur og opbygning
How the European Community works islative log-jam in the Council.
Denne politik har gjort det muligt at skabe mere ligevægtige forbindelser mellem Fællesskabets institutioner, eftersom hver institution har fået særskilte pressionsmidler.
It makes for balanced rela tions between the Community institutions by granting each one separate means of exerting pressure.
Samarbejdsproceduren anvendes i forbindelse med det indre marked (artikel 100 A og 100 B), fri bevægelighed for arbejdstagere (artikel 49), etableringsfrihed (artikel 54, stk. 2), bestemmelser om udenlandske statsborgere (artikel 56, stk. 2), gensidig anerkendelse af eksamensbeviser (artikel 57), socialpolitikken (artikel 118 A), strukturfondene (artikel 130 E), forskning og teknologisk udvikling (artikel 130 Q, stk. 2) og EØF-traktatens artikel 7 (EF-traktatens artikel 6) om forbud mod forskelsbehandling på grundlag af nationalitet.
54(2)), provisions relating to nonCommunity nationals (Article 56(2)), the mutual recognition of diplomas (Article 57), social policy (Article 118a), the Structural Funds (Article 130e), research and technological development (Article 130q(2)) and Article 7, which prohibits discrimination on grounds of nationality.
Ud over de supplerende beføjelser, som Europa-Parlamentet har fået tillagt ved bl.a. samarbejdsproceduren, har fællesakten åbnet mulighed for indledning af en sam rådsprocedure som led i førstnævnte procedure og gjort det muligt for institutionerne at styrke deres indbyrdes for bindelser.
Above and beyond the additional powers conferred on Parliament, in particular through the cooperation proce dure, the Single Act also gave rise to a conciliation process inherent in the application of that procedure, thereby enabling the institutions to forge stronger links.
For øvrigt understregede Europa-Parlamentet i sin beslutning af 11.12.1986 [1] betydningen af en styr kelse af forbindelserne og samarbejdet mellem institutionerne efter fællesaktens ikrafttræden.
Moreover, in its resolution of 11 December 1986 [1] Parliament stressed the importance of strengthening links and cooperation between the institutions following the entry into force of the Single Act.
Imidlertid viste de fremskridt, som undertegnelsen af fæl lesakten medførte, sig ikke at være tilstrækkelige til at fjerne Fællesskabets demokratiske underskud.
Nevertheless, the progress made following the signing of the Single Act seemed inadequate to make good the democratic deficit in the Community.
Ganske vist udviklede de interinstitutionelle forbindelser sig på en sådan måde, at Europa-Parlamentet i højere grad deltog i lovgivningsprocessen, men trods fællesaktens forbedringer opnåede Parlamentet stadig ikke den rolle som medlovgiver, som var ønskelig på baggrund af dets demokratiske legitimitet.
Although interinstitutional relations had evolved in the direction of greater par ticipation by Parliament in the legislative process, despite the improvements made by the Single Act Parliament had still to be granted the role of joint legislator which its democratic legitimacy would suggest was its due.
Derfor blev nye institutionelle ændringer nødvendige.
As a result, the need emerged for further institutional changes.
I fællesakten er også fastlagt rammerne for anvendelse af proceduren med samstemmende udtalelse (fællesaktens artikel 8 og 9) i forbindelse med aftaler om udvidelse af Fællesskabet (EØF-traktatens artikel 237 - EU-traktatens artikel O) og associeringsaftaler (EØF-traktatens artikel 238).
The Single Act also lays down the framework for the application of the assent procedure (Articles 8 and 9 of the Single Act) to agreements covering the enlargement of the Community (Article 237) and association agree ments (Article 238).
Den samstemmende udtalelse er kun gyldig, hvis Europa-Parlamentet udtaler sig med absolut flertal blandt sine medlemmer; den skal desuden vedtages inden Rådets vedtagelse af den pågældende aftale af ovennævnte art. Denne beføjelse, som Parlamentet har fået tillagt, er en form for medbestemmelseskompetence og kommer konkret til udtryk gennem Parlamentets deltagelse i fastlæggelsen og iværksættelsen af og kon trollen med Fællesskabets udenrigspolitik.
The assent of Parliament, voted on by an absolute majority of its Members, is required before the Council may adopt such an agreement. This power conferred on Parliament may be regarded as a joint decision-making power which is the practical expression of Parliament's role in defining, implementing and monitor ing the foreign policy of the Community.
Proceduren finder derimod ikke anvendelse på handelsaftaler, der er omhandlet i EØF-traktatens artikel 113.
However, this procedure does not apply to trade agreements as defined by Article 113.
I øvrigt vedrører Europa-Parlamentets beføjelser kun optagelsesansøgningen og ikke indholdet i selve aftalen.
Moreover, Parliament's powers cover only the application for membership, not the substance of the agreement itself.
DEN FÆLLES BESLUTNINGSPROCEDURE
THE NEW DECISION-MAKING PROCEDURES AFTER THE TREATY ON EUROPEAN UNION
a. Artikel 189 Β ­ gennemgang af den fælles beslut­ningsprocedure
Article 189b - description of the codecision proce dure
(På områderne forskning (rammeprogram) og kultur (til­skyndelsesforanstaltninger) træffer Rådet altid afgørelse med enstemmighed).
Like the 1986 Single Act (SEA) the Treaty on European Union, which was signed in Maastricht on 7 February 1992 and took effect on 1 November 1993, amends the Treaties of Rome and Paris and sets the Community fresh objectives.
Kommissionen forelægger et forslag. 2.
Commission proposal. 2.
Parlamentet afgiver udtalelse med simpelt flertal.
Parliament's opinion, by a simple majority.
Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsud­valget afgiver udtalelse (eventuelt).
Opinion of the Economic and Social Committee and the Committee of the Regions (if any).
Rådet fastlægger en fælles holdning med kvalificeret flertal.
Common position of the Council, by a qualified major ity.
Den fælles holdning fremsendes til Parlamentet med Rådets begrundelse og Kommissionens holdning.
Common position goes to Parliament, with Council's reasons and Commission position.
Udvidelse af samarbejdsproceduren til nye om­råder a. godkender den fælles holdning med simpelt flertal inden for en frist på tre måneder, eller b. afgiver ikke udtalelse inden for denne frist.
Extension of the cooperation procedure c. indicates by a majority of its component Members that it intends to the reject the common position and notifies the Council of its intention; in this case the deadline is postponed by two months.
Rådet vedtager retsakten i overensstemmelse med sin fælles holdning.
The EU Treaty widens the scope of the cooperation procedure to cover eleven new areas, including the European Social Fund, vocational training, transport pol icy and aid to developing countries.
Rådet kan indkalde Forligsudvalget for at redegøre yder­ligere for sin holdning.
— confirms its rejection by the same majority, in which case the proposed act is deemed not to have been adopt ed;
Proceduren med samstemmende udtalelse udvides til at omfatte ni andre artikler, bl.a. fri bevægelighed (artikel 8 A), strukturfondenes hovedmål (artikel 130 D), Central­bankens beføjelser (artikel 105, stk. 6) og forslag til ind­førelse af en ensartet valgmåde ved valg til Europa­Par­lamentet (artikel 138).
The scope of the assent procedure is widened to cover nine new articles, including freedom of movement (Article 8a), the objectives of the Structural Funds (Article 130d), the powers of the European Central Bank (Article 105(6)) and the proposals relating to the establishment of a uniform electoral procedure for European elections (Article 138).
— fastholder forkastelsen med absolut flertal blandt sine medlemmer, i hvilket tilfælde forslaget anses for ikke­ved­taget;
d. proposes amendments to the common position by a majority of its component Members and sends them to the Council and Commission.
Udvidelse af høringsproceduren
Extension of the consultation procedure
Kommissionen afgiver udtalelse om disse ændrings­forslag.
The Commission states its opinion on the amend ments.
Rådet: a. godkender inden for en frist på tre måneder samt­lige ændringsforslag fra Parlamentet med kvalifi­ceret flertal (med enstemmighed ved negativ udta­lelse fra Kommissionen).
The Council: a. approves all Parliament's amendments within three months by a qualified majority (unanimously in the case of a negative Commission opinion).
Rådet vedtager retsakten.
The Council adopts the act.
b. Sker dette ikke, indkalder Rådets formand efter aftale med Parlamentets formand omgående For­ligsudvalget.
b. or its President, in agreement with the President of Parliament, convenes the Conciliation Committee without delay.
Forligsudvalget:
The Conciliation Committee:
Med EF­traktaten udvides Europa­Parlamentets beføjel­ser på lovgivningsområdet, bl.a. på den måde, at Parla­mentet får mulighed for at udstede EF­retsakter i fælles­ a. når inden for en frist på seks uger efter indkaldel­sen til enighed om et fælles udkast, som kan
Parliament must now be kept informed by the Commission of events in a larger number of areas. In par ticular, Article J.7 concerning the common foreign and security policy (CFSP) stipulates that Parliament must be kept regularly informed by the Presidency and the Commission of developments in the CFSP.
Den Europæiske Unions Struktur og opbygning accepteres af et kvalificeret flertal af Rådets med­lemmer eller disses repræsentanter og flertallet af Parlamentets repræsentanter ­ selv om Kommis­sionen udtaler sig negativt (se artikel 189 A, stk. 1).
How the European Community works adopt the Committee's joint text, even if the Commission opinion is negative (see Article 189a(1)).