natgillin/translations-raw huggingface dataset:
19 forhandling om aftaler med de EFTA-stater, der ikke har ansøgt om medlemsskab af Fællesskaberne såvel som forhandling om visse tilpasninger af de præferenceaftaler, der var blevet afsluttet i forbindelse med Traktaterne om oprettelse af De europæiske Fællesskaber (for eksempel aftalerne med visse Middelhavslande) samt visse ikke-præferenceaftaler, som Fællesskabet har sluttet, og som har gyldighed ud over den 1. januar 1973.
19 have not applied for membership of the Communities, and also the negotiation of certain amendments to the preferential agreements concluded under the Treaties establishing the European Communities—for example the agreements concluded with certain countries in the Mediterranean Basin—and certain nonpreferential agreements concluded by the Community which remain in force after 1 January 1973.
Hvad Kommissionen angår er alle dens forslag eller meddelelser, der kunne føre til rådsbeslutninger, blevet meddelt ansøgerstaterne samtidig med deres forelæggelse for Rådet.
As regards the Commission, any of its proposals and communications which could lead to decisions by the Council were made known to the acceding States as soon as they had been forwarded to the Council.
Herudover har Kommissionen under udarbejdelsen af sine forslag eller meddelelser indsamlet alle nødvendige oplysninger til bedømmelse af virkningerne af disse forslag i et udvidet Fællesskab.
Moreover when drawing up its proposals or communications the Commission took all the necessary factors into account to judge the effects of those proposals in the light of the enlargement of the Community.
For at sikre sig at dens egne beslutninger tjener ansøgerstaternes interesse, har Kommissionen rådført sig med disse, inden den har truffet nogen beslutning, der vil kunne øve indflydelse på dem som fremtidige medlemmer af Fælles skabet.
Moreover so as to ensure that its own desisions take due account of the interests of the acceding States, the Commission has consulted them before adopting any decision which might affect them as future members of the Community.
De indvundne erfaringer siden den 22. januar bekræfter, at den procedure, der blev vedtaget af Konferencen, har fungeret tilfredsstillende for alle interesserede parter.
In the light of the experience gained since 22 January last, the procedure laid down by the Conference may be said to have functioned to the satisfaction of all concerned.
Den har desuden gjort det muligt for ansøgerstaterne lidt efter lidt at blive fortrolige med Fællesskabets institutioner og deres funktion.
Moreover, it has given the acceding States the opportunity to become familiar gradually with the working of the Community's institutions.
I den for bindelse bør det endvidere fremhæves, at ansøgerstaterne fra begyndelsen af oktober 1972 har deltaget som observatører i visse fællesskabsorganers møder (det særlige landbrugsudvalg, forvaltningskomiteerne for landbrug, Det monetære Udvalg — siden den 24. marts 1972,...).
In this context it must be emphasized that since the beginning of October 1972 the acceding States have taken part as observers in the meetings of certain institutional organs (e.g. special agriculture committee, agricultural manage ment committees, customs committees, and Monetary Committee since 24 March 1972).
Tilpasning af institutionernes retsakter
Adaptation of the acts of the Institutions
I overensstemmelse med artikel 30 i Tiltrædelsesakten er tilpasningerne af de retsakter, der opregnes i listen i bilag II til denne akt, blevet fastsat i overensstemmelse med de retningslinjer, som var angivet heri, samt ifølge pro ceduren og endelig på de i artikel 153 i Tiltrædelsesakten fastsatte betingelser.
In accordance with Article 30 of the Act of Accession adaptations of the acts listed in Annex II to that Act were drawn up in conformity with the guide lines specified therein and according to the procedure and in the manner stipulated in Article 153 of the Act of Accession.
Anvendeligheden af institutionernes retsakter
Applicability of the acts of the Institutions
Artikel 55 i Tiltrædelsesakten fastsætter, at teksterne i de retsakter fra Fællesskabets institutioner, der er tilpasset før tiltrædelsen, og som er udarbejdet af Rådet eller Kommissionen på engelsk og dansk, har gyldighed fra tiltrædelsen på de samme betingelser som de tekster, der er udarbejdet på de fire oprindelige sprog.
Article 155 of the Act of Accession stipulates that the texts of the acts of the institutions of the Communities adopted before accession and drawn up by the Council or the Commission in the English and Danish languages shall,
UDVIDELSEN OG AFTALERNE MED EFTA
ENLARGEMENT AND AGREEMENTS WITH THE NON-ACCEDING EFTA COUNTRIES from the date of accession, be authentic under the same conditions as the texts drawn up in the original four languages.
Tilpasning af retsakter som folge af at Norge ikke blev medlem af Fællesskaberne
Adjustment of the instruments upon non-accession by Norway
Rådet for det udvidede Fællesskab har den 1. januar 1973 vedtaget en beslutning om tilpasning af retsakter vedrørende nye medlemsstaters tiltrædelse af De europæiske Fællesskaber på grund af, at kongeriget Norge ikke har deponeret sine tiltrædelses- og ratifikationsdokumenter og ikke er blevet medlem af Fællesskaberne.
The Council of the enlarged Community adopted on 1 January 1973 a decision adjusting the instruments concerning the accession of new Member States to the Communities because Norway had not deposited its instruments of accession and had not become a member of the Communities.
De væsentligste tilpasninger ud over visse særlige bemærkninger, der tager sigte på kongeriget Norge og som ophæves ved denne beslutning, er følgende:
The main adjustments, apart from certain specific references to the Kingdom of Norway being declared non-applicable by this decision, are the following:
Kvalificeret flertal med stemmevægt.
Qualified majority with weighting of votes:
Rådsmedlemmernes stemmer tildeles følgende vægt: Tyskland 10, Frankrig 10, Italien 10, Det forenede Kongerige 10, Belgien 5, Holland 5, Danmark 3, Irland 3, Luxembourg 2, ialt 58.
The votes of the members of the Council are weighted as follows: Germany 10, France 10, Italy 10, United Kingdom 10, Belgium 5, Netherlands 5, Denmark 3, Ireland 3, Luxembourg 2, total 58.
Såfremt afgørelsen træffes på forslag af Kommissionen, er der kvalificeret flertal, når mindst 41 stemmer for forslaget.
The qualified majority, in the case of a decision on a proposal from the Commission, requires at least 41 votes.
Såfremt Rådet skal træffe afgørelse, men ikke på forslag af Kommissionen, kan denne kun træffes med mindst 41 nødvendige stemmer, der fremkommer ved, at mindst seks medlemmer stemmer for.
If the Council is not acting on a proposal from the Commission, a decision requires 41 votes expressing the approval of at least 6 members.
Som følge af en anden Rådsbeslutning den 1. januar 1973 på grundlag af artikel 10 i Traktaten om oprettelse af et fælles Råd og en fælles Kommission for De europæiske Fællesskaber, er antallet af Kommissionens med lemmer ændret til 13.
Following another Council decision of 1 January 1973 based on Article 10 of the Treaty establishing a single Council and a single Commission of the European Communities, the number of members of the Commission is 13.
Antallet af Kommissionens næstformænd er fastsat til 5.
The number of vice-presidents of the Commission continues to be 5.
Antallet af parlamentsmedlemmer ændres til 198 repræsentanter, der er fordelt således: Tyskland 36, Frankrig 36, Italien 36, Det forenede Kon gerige 36, Belgien 14, Holland 14, Danmark 10, Irland 10, Luxembourg 6.
Germany 36, France 36, Italy 36, United Kingdom 36, Belgium 14, Netherlands 14, Denmark 10, Ireland 10, Luxembourg 6.
Antallet af medlemmer af Det økonomiske og sociale Udvalg ændres til 144 rådgivere, der fordeles på følgende måde: Tyskland 24, Frankrig 24, Italien 24, Det forenede Kongerige 24, Belgien 12, Holland 12, Danmark 9, Irland 9, Luxembourg 6.
The total number of members of the ESC becomes 144, distributed as follows: Germany 24, France 24, Italy 24, United Kingdom 24, Belgium 12, Netherlands 12, Denmark 9, Ireland 9, Luxembourg 6.
Domstolen skal bestå af 9 dommere og bistås af 4 generaladvokater.
The Court of Justice will be composed of nine Judges and will be assisted by 4 Advocates-General.
Den europæiske
European Investment Bank
Bankens kapital beløber sig til 2 025 millioner regningsenheder.
The Bank's capital amounts to 2 025 million units of account.
Til kvalificeret flertal i Bestyrelsen kræves 12 stemmer.
For a qualified majority of the Board of Directors 12 votes are required.
Øvrige udvalg
Other Committees
Antallet af medlemmer af Den videnskabelige og tekniske Komité under Euratom ændres til 27, hvoraf Det forenede Kongerige har 5 medlemmer, Danmark og Irland hver et medlem.
The number of members of Euratom's Scientific and Technical Committee is to be 27, with 5 members for the United Kingdom, and one each for Denmark and Ireland.
Hvad angår de øvrige udvalg, der er oprettet i henhold til den afledede fællesskabsret, tilpasses antallet af medlemmer til de nye udvidelsesvilkår.
For the other committees set up by Community secondary legislation, the number of members will be adapted to the new circumstances of enlargement.
Anvendelse af systemet vedrørende egne midler
Application of the system of own resources
— Danmark 2,46 % — Irland 0,61 % — Det forenede Kongerige 19,32 %
(iii) United Kingdom
UDVIDELSEN OG AFTALERNE MED EFTA
ENLARGEMENT AND AGREEMENTS WITH THE NON-ACCEDING EFTA COUNTRIES
Resultater af forhandlingerne
Results of the negotiations
Den 22. juli 1972, fem måneder før den formelle udvidelse, foretog det udvidede Fællesskab sin første udenrigspolitiske handling ved at underskrive frihandelsaftaler for industrien, således som det er forudset både i Rom- (EØF, Euratom) og i Paristraktaterne (EKSF), med Østrig, Finland, Island, Portugal, Sverige og Schweiz.
On 22 July 1972, five months before formal enlargement, the enlarged Community performed its first act of international policy in completing the negotiations for free trade agreements in the industrial field also covered by the Treaties of Rome (EEC, Euratom) and Paris (ECSC) with Austria, Finland, Iceland, Portugal, Sweden and Switzerland.
Således har Fællesskabet i højeste grad givet Kommissionen ret, når den i en udtalelse til Rådet af 21. januar 1972 vedrørende tiltrædelsesforhandlingerne hævdede, at » udvidelsen vil samtidig med at den bevarer Fællesskabets indre sammenhæng og dynamik bevirke, at Fællesskabets deltagelse i udviklingen af de internationale forbindelser styrkes «.
In doing so, the Community well and truly bore out the affirmation made by the Commission in its Opinion sent to the Council on 21 January 1972 concerning the Accession negotiations and according to which: "The enlargement, while protecting the internal cohesion and dynamism of the Community, will help to strengthen its part in the development of international relations. "
Under konferencen af stats- eller regeringschefer i Haag den 2. december 1969 blev den politiske beslutning truffet, at man skulle begynde forhandlinger med de fire europæiske ansøgerlande, hvoraf tre var medlemmer af Den europæiske Frihandelssammenslutning (EFTA).
But in reaching this conclusion, it must be remembered that it was during the Hague Conference of Heads of State or Government on 2 December 1969 that the political decision was taken to start negotiations with the four European countries applying for membership, of whom three are members of the European Free Trade Association (EFTA).
Konferencen gav ligeledes i stykke 14 i afslutningscommuniqueet udtryk for at: » så snart forhandlingerne med kandidatlandene er blevet åbnet, vil der blive begyndt drøftelser med de andre medlemmer af EFTA, som måtte ønske det, om deres forhold til EØF «.
Paragraph 14 of the final communiqué from the Conference said, " As soon as the negotiations with the applicant countries have been opened, discussions will start with the other Member countries of EFTA as requested in their position in relation to the EEC. "
Alle de medlemslande af EFTA, der ikke samtidig er ansøgerlande, har anmodet om påbegyndelsen af sådanne drøftelser.
All the Member countries of EFTA not applying for membership asked for such discussion to be opened.
Den første skitse til en øgelse af de fremtidige forbindelser mellem Fælles skabet og de omhandlede EFTA-lande blev udarbejdet i første halvdel af året 1970 og derefter forelagt af Rådets formand hr. Pierre Harmel den 30. juni 1970 i Luxembourg under åbningsmødet for forhandlingerne med kandidatlandene:
The initial outline of the Community's approach to its future relations with the EFTA countries in question was prepared during this first half of 1970 and presented as follows by the Council Chairman, Mr Pierre Harmel, during the first meeting concerning the negotiations with the applicant countries, which was held in Luxembourg on 30 June 1970:
» Vedrørende de europæiske stater, der er medlemmer af EFTA, men som ikke har anmodet om medlemskab af Fællesskabet, er dette parat til at påbegynde drøftelser med disse lande; det vil komme til at dreje sig om at finde frem til mulige løsninger på de problemer, udvidelsen skaber samt muliggøre at disse stater kan deltage i arbejdet med den europæiske opbygning.
"The Community is prepared to open discussions with the European States that are members of EFTA and have asked for membership of the Com munity. The discussion would centre on the quest for possible solutions to issues raised by the enlargement and thus make it possible for these States to contribute to the work of European construction.
Med henblik på disse drøftelser skal jeg minde om, at de beslutninger som blev taget i Haag foreslog, at man alene kan forestille sig et udvidet Fællesskab, hvor alle medlemsstaterne har samme rettigheder og pligter.
Regarding these discussions, I reiterate that the decisions taken at the Hague mean that an enlarged Community can only be conceived in terms of equal rights and obligations for all the Member States.
TILTRÆDELSESTRAKTATERNES IKRAFTTRÆDEN
AGREEMENTS WITH THE MEMBER AND ASSOCIATE STATES OF EFTA
Fællesskabet vil kunne give sit samtykke til, at drøftelserne begyndes til efteråret med et møde på ministerplan med de lande, der er tale om og som ønsker det.
The Community could give its agreement for the discussions to begin next autumn through a meeting at ministerial level with the countries concerned who so desire it.
De aftaler, som måtte blive indgået med de pågældende lande, vil forpligte det udvide Fællesskab; som følge heraf bør man finde frem til passende formler, der i god tid gør det muligt for kandidatlandene at deltage i forberedelsen og afslutningen af disse aftaler.
The agreements concluded with the countries concerned would commit the enlarged Community; therefore, the appropriate terms should be sought which will allow the applicant States to be brought in good time into the preparation and conclusion of the said agreement.
Fællesskabet finder det ønskeligt både af praktiske grunde og på grund af den interesse, alle de pågældende lande kan have heri, at disse aftaler træder i kraft samtidig med Tiltrædelsestraktaterne «.
For practical reasons and in the interests of all the countries involved, the Community deems it desirable that these agreements should come into force simultaneously with the Accession Treaties. "
Fællesskabet udarbejdede i løbet af efteråret 1970 de grundlæggende principper for forhandling med disse lande og afsluttede sit forberedende arbejde hermed under Rådets møde den 10. november 1970.
In the autumn of 1970, the Community worked out the basic principles for negotiation with these countries, concluding this preparatory task with the Council meeting of 10 November 1970.
Samme dag mødtes Rådets fungerende formand med delegationerne fra Schweiz, Sverige og Østrig.
On the same day, the President of the Council, Mr Walter Scheel, (the German Foreign Minister) met the Swiss, Swedish and Austrian Delegations.
Den 24. november 1970 mødtes han med delegationerne fra Finland, Portugal og Island.
24 November, he met the Finnish, Portuguese and Icelandic Delegations.
Under disse møder udtalte den fungerende formand for Rådet, den tyske udenrigsminister hr. Walter Scheel, at Fællesskabet var klar over det væsentlige bidrag til det europæiske samarbejde, som de EFTA-lande der ikke var kandidater, ydede og fortsat kunne yde.
At these meetings, the Council President declared that the Community was aware of the ample contribution which the nonapplicant countries had made and could in future make to European cooperation.
Samtidig gav han udtryk for den overbevisning, at disse lande ville have forståelse for, i hvor høj grad det lå Fællesskabet på sinde at bevare sin egen opbygning, så meget mere som Fællesskabet havde været den oprindelige kerne, ud fra hvilken den europæiske enhed havde taget form og havde udviklet sig.
He also expressed the conviction that these countries would understand how concerned the Community was to preserve its own construction all the more in that it had been the nucleus from which European unity had sprung.
Formanden sagde at » Fællesskabet har den opfattelse, at løsningen på de problemer, der rejser sig, bør være en sådan, at det udvidede Fællesskab ubeskåret kan bevare sin frie beslutningsret, sin fælles politik, sin fuktionsdygtighed og udsigterne til fortsat udvikling «.
"The Community feels", said the President, "that the solution to problems arising must be sought in such a way as to safeguard completely the autonomous powers of decision of the enlarged Community, its common policies, its smooth running and its development prospects".
Endvidere at » de internationale forpligtelser vi har påtaget os, særlig med hensyn til GATT, bliver respekteret «.
Moreover, "the international commitments to which we subscribe especially those of GATT will have to be honoured."
Og endelig at » hverken De eller vi ønsker at se nye barrierer rejse sig for den europæiske samhandel... «.
And lastly, "neither we nor yourselves want to see new barriers put up against intra-European trade...".
Forhandlingernes forløb
Development of the negotiations
I modsætning til proceduren for forhandlingerne om tiltrædelse (a), havde Kommissionen det direkte ansvar for forhandlingen med de EFTA-lande som ikke var kandidater, hvilket var i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 113 i Romtraktaten.
Unlike under the procedure followed for the accession negotiations,1 the Commission, pursuant to Article 113 of the Treaty of Rome, had direct responsibility for the negotiations with the nonapplicant EFTA countries.
Kommissionen blev bistået i denne opgave af det
In its task, the Commission was assisted by the special committee provided for in Article 113 in the work of which representatives of the four applicant countries took part.
(*) Femte Almindelige Beretning, nr. 26-28.
Fifth General Report, sees. 26-28.
UDVIDELSEN OG AFTALERNE MED EFTA særlige udvalg, der er forudset i artikel 113 og i hvis arbejde repræsentanter for de fire kandidatlande deltog.
ENLARGEMENT AND AGREEMENTS WITH THE NON-ACCEDING EFTA COUNTRIES
Denne procedure, som Fællesskabet har anvendt adskillige gange i forbindelse med afslutning af handelsaftaler, skabte en dynamisk forhandlingsatmosfære og muliggjorde overholdelse af den af Rådet fastsatte tidsfrist for udvidelsen. (Aftalernes ikrafttræden den 1. januar 1973.)
As a result of this procedure that had been used on many occasions by the Community when concluding commercial agreements, the negotiations were carried out dynamically and completed within the time limits of the schedule laid down for enlargement (entry into force of the Agreements on 1 January 1973).
Forhandlingerne foregik i to faser.
The negotiations were carried on in two stages.
Parterne indledte med en række forberedende samtaler for at indkredse omfanget af de rejste problemer.
The first one consisted of exploratory talks to define the size of the pro blem.
En første række forberedende samtaler Kommissionen førte mellem 16. december 1970 og 8. januar 1971 blev efterfulgt af en ny, mere detaljeret række med uddybelse af problemerne mellem 22. februar og 2. april 1971.
An initial round of exploratory talks conducted by the Commission between 16 December and 8 January 1971 was followed by a second more detailed series, affording a more thorough investigation, between 22 February and 2 April 1971.
Dette gav Kommissionen materiale til at udarbejde en fuldstændig rapport samt direktivudkast til de egentlige forhandlinger, som blev oversendt til Rådet (den 15. juni 1971).
This allowed the Commission to write up a complete report which was sent to the Council on 15 June 1971 along with draft directives for the negotiations proper.
I mellemtiden havde Fællesskabet nået til afslutningen af det væsentlige i en aftale med ansøgerstaterne om de almindelige problemer i forbindelse med overgangsforanstaltningerne ved tiltrædelsen og særlig vedrørende industrisektoren (hastigheden i fjernelsen af toldskrankerne og fastsættelse af en fælles toldtarif udadtil i kandidatlandene), således at man havde bedre overblik over, hvilke løsninger man skulle foreslå de EFTA-lande, som ikke var ansøgerstater.
Meanwhile the Community reached the nucleus of an agreement with the countries applying for membership on the overall framework of the transitional accession measures and especially on industrial matters (the rate of customs dismantling and the setting up of the common external tariff by the applicant countries), which clarified the outlook on the solution to be put to the nonapplicant EFTA States.
Under sin samling den 29. november 1971 var Rådet i stand til at give Kommissionen mandat til at åbne de egentlige forhandlinger; disse afholdtes over fem gange i følgende perioder: 3.-18. december 1971, 16.-28. marts 1972, 7.-21. juni 1972, 5.-6. juli 1972 og 13.-21. juli 1972.
During its session of 29 November 1971 the Council was able to give the Commission its mandate to open the negotiations as such; they took place on the following dates: 318 December 1971, 16-28 March 1972, 7-21 June 1972, 56 July 1972 and 13-21 July 1972.
Indholdet af aftalerne
Content of the Agreements
Men før man nåede så langt, havde Fællesskabet af delegationerne fra Schweiz, Sverige og Østrig været stillet over for ønsket om ikke at begrænse aftalen til samhandelsproblemer alene.
But before getting that far, the Community had found itself faced with requests from the Swiss, Swedish and Austrian Delegations not to confine the Agreement to trade problems alone.
Med de særlige interesseforskelle der findes fra det ene land til det andet henviste alle disse delegationer til iværksættelsen af flere fællesskabsforanstaltninger, f. eks. fjernelse af tekniske hindringer, harmonisering af lovgivningerne, de aftaler som er truffet i medfør af Traktatens artikel 220 etc. De gjorde endvidere opmærksom på den interesse,
Allowing for differences according to the special interests of their countries, the Delegations referred to several aspects of Community projects such as the removal of technical barriers, harmonization of laws, agreements made under Article 220 of the Treaty, etc. They also registered the interest taken by their countries in past and future moves for Community development, especially, for example, in the areas of industrial policy, energy policy, technology, environment, and economic and monetary union.
25 deres lande nærer for den aktivitet, der udøves eller vil blive udøvet for at udvikle Fællesskabet, idet de som eksempler særlig nævnte industripolitik, energipolitik, teknologi, miljøpolitik, Den økonomiske og monetære Union.
25 into within EFTA was the absolute limit of commitments, which it could make at this stage as regards the nonapplicant countries without risk to its own running and development.