natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den påpeger, at Fællesskabets institutioners rolle deri ville være yderst begrænset (Kommissionen skulle varetage ledelses- og sekretariatsfunktionen for fondens tilsynsråd, men uden at være tildelt stemmeret), at de afgørende funktioner i forbindelse med fondens administration ville blive varetaget af de pågældende stater, samt at nogle af disse stater ville få særlige forrettigheder i forbindelse med beslutningsprocessen : »Disse bestemmelser, og navnlig de, der vedrører organisationen af og afgørelserne i tilsynsrådet, som er fondens ledende organ, griber ind i fællesskabsinstitutionernes kompetence og ændrer desuden på en med traktaten uforenelig måde relationerne inden for Fællesskabet mellem medlemsstaterne, som de blev fastsat ved Fællesskabets oprettelse og senere udvidelse.«
279 initiative function in the operation of the Fund is performed by the States and that certain prerogatives will be given to certain of those States in the decision­making pro­cess. 'These provisions, and more particularly those on the organization and the delibera­tions of the Supervisory Board, the controlling organ of the Fund, call in question the power of the institutions of the Community and, moreover, alter in a manner incon­sistent with the Treaty the relationships between Member States within the context of the Community as it was in the beginning and when the Community was enlarged.'
Disse faktorer førte Domstolen til at udtale, at fondens vedtægt således ikke begrænser sig »til at løse sådanne problemer, som følger af de krav, der skyldes Fællesskabets forbindelser udadtil, men medfører på én gang en op givelse af Fællesskabets handlefrihed i dets forhold udadtil og en ændring af Fællesskabets indre opbygning gennem en forandring af væsentlige led i fællesskabsstrukturen, både hvad angår institutionernes beføjelser og medlemsstaternes indbyrdes stilling«.
From this the Court concluded that 'the Statute [of the Fund], far from restricting itself to the solution of problems resulting from requirements inherent in the external relations of the Community, constitutes both a surrender of the independence of action of the ■Community in its external relations and a change in the internal constitution of the ■Community by the alteration of essential elements of the Community structure as regards both the prerogatives of the institutions and the position of the Member States vis-â-vis one another'.
Dette er den væsentligste begrundelse for, at det fo relagte aftaleudkast efter Domstolens opfattelse ikke er foreneligt med traktaten. ten.
This was indeed the Court's primary reason for deciding that the draft Agreement before it was incompatible with the Treaty.
Det bør bemærkes, at de betragtninger om Fællesskabets opbygning, som Domstolen lagde til grund, har en meget generel rækkevidde og kan anvendes på hele Fællesskabets virksomhed, såvel indadtil som udadtil.
It should be noted that the Court's constitutional reasoning is general in scope and applies to whatever the Community does, both internally and in its external relations.
Udtalelse 1/76 indeholder ligeledes interessante enkeltheder om opbygningen af den dømmende myndighed, det var hensigten at oprette ifølge ud kastet til aftale om oprettelse af en europæisk oplægningsfond for flod- og ka-
Opinion 1/76 also makes a number of interesting points on the establishment of the Tribunal envisaged for the Agreement.
For at undgå enhver uoverensstemmelse i den måde hvorpå Fælles skabernes Domstol, som led i dennes egen kompetence, måtte fortolke aftalens bestemmelser, havde ophavsmændene til udkastet fundet det hensigtsmæssigt at bestemme, at de medlemmer af fondsretten, som skulle udpeges af Fælles skabet, skulle være dommere i Domstolen.
To avoid all possibilities of conflict with interpretations that the Community Court of Justice might place on the Agreement in the exercise of its own jurisdiction, they provided that the members of the Fund Tribunal designated by the Community would be judges from the Court of Justice.
Domstolen udtalte dermod, at en sådan fremgangsmåde, hvorefter visse af dens medlemmer skulle dømme, snart som dommere i Domstolen, snart som dommere i fondsretten, kunne føre til en situation, hvor de dommere i Dom stolen, som havde sæde i fondsretten, kunne komme ud for at foregribe deres stilling »til spørgsmål, som senere indbringes for Fællesskabets Domstol efter at have været (forelagt) for fondsretten og omvendt«, og at det derfor ikke var tilladeligt at udpege dommere fra Domstolen til fondsretten.
But the Court of Justice felt that this approach, requiring certain of its own members to give rulings as Community judges and also as Fund Tribunal judges, ran the risk of bringing about a situation where judges of the Court of Justice required to sit on the Fund Tribunal might be 'prejudicing their position as regards questions which come before the Court of Justice of the Community after being brought before the Fund Tribunal, and vice versa', so that there could be no question of appointing judges from the Court of Justice to the Fund Tribunal.
Med hensyn til Fællesskabets kompetence har dette år ligeledes været kendetegnet ved, at EØF-traktatens artikel 84, stk. 2, for første gang er blevet anvendt på søtransport.
To revert to the context of Community powers proper, Article 84(2) of the EEC Treaty was applied to sea transport for the first time this year.
Indgåelsen af to internationale aftaler inden for miljøområdet er et in teressant eksempel på anvendelsen af EØF-traktatens artikel 235.
Two international agreements on environmental matters gave an interesting illustration of how Article 235 of the EEC Treaty applies.
Det drejer sig for det første om Barcelona-konventionen af 1976 om beskyttelse af Middelhavet mod forurening og den dertil knyttede protokol2), og for det andet om tillægsoverenskomsten til Bern-konventionen af 29. april 1963 om be skyttelse af Rhinen mod forurening og Bonn-konventionen af 1976 om be skyttelse af Rhinen mod kemisk forurening2).
One of them was the outline Convention of Barcelona of 1976 and the Protocol on Protection of the Mediterranean against Pollution2and the other was the Protocol to the Berne Agreement of 29 April 1963 on Protection of the Rhine against Pollution and to the Bonn Convention of 1976 for the Protection of the Rhine against Chemical Pollution.2
Den retlige beskyttelse af de grundlæggende rettigheder
Legal protection of fundamental rights
Den 5. april undertegnede Europa-Parlamentets formand, formanden for Rådet og formanden for Kommissionen en fælleserklæring om de grundlæggende rettigheder3), i hvilken de tre institutioner understreger den væsentlige
On 4 April the Presidents of Parliament, the Council and the Commission signed a Joint Declaration on fundamental rights,3stressing the prime importance they attached to the protection of fundamental rights and undertaking to respect them in the exercise of their powers and in pursuance of the aims of the Communities.
') Nr. 153 i denne beretning; EFT L239 af 17.9.1977.
This Declaration, of course, is not a substitute for codification of fundamental rights in the Community, which has been widely called for.
) Tiende Almindelige Beretning, nr. 567; EFT C 103 af 27.4.1977.
OJ C 103 of 27.4.1977; Tenth General Report, point 567. * Commission answer to Written Question No 129/77 by Mr Dondelinger, OJ C 259 of 27.10.1977. BSupplement 5/76 - Bull. EC; Bull.
Domstolen har på ny understreget, at fællesskabsinstitutionerne under udøvelsen af deres lovgivende beføjelser skal overholde de grundlæggende principper, som f. eks. princippet om forbud mod forskelsbehandling og proportionalitetsprincippet 3).
The Court of Justice again had occasion1to stress the obligation incumbent on the Com munity institutions to respect, in the exercise of their legislative powers, basic principles such as non-discrimination and proportionality.
Spørgsmålet om overholdelsen af de grundlæggende rettigheder er ligeledes op stået i forbindelse med forholdet mellem fællesskabsretten og national ret.
The problem of the respect of fundamental rights arose again in connection with the relationship between Community law and national law.
I sine afgørelser om fællesskabsreglernes direkte virkning har Domstolen altid anset det frie skøn, som medlemsstaterne eller Fællesskabets institutioner har ved anvendelsen af en bestemmelse, som en mulig hindring for dennes direkte virkning.
When ruling on the direct effect of certain provisions of Community law, the Court has always held that the margin of discretion left to the Member States or the Community institutions in applying a provision was likely to stand in the way of direct ' effect.
Skønt denne bestemmelse i »udtrykkelige og præcise« vendinger indeholder et princip om fradrag af bestemte beløb på visse betingelser, giver direktivet medlemslandene mulighed for at fravige dette princip. Ifølge Domstolen berøver dette for så vidt ikke artikel 11 dens direkte virkning.
It was accordingly 'the duty of the national court ... to determine whether the disputed national measure falls outside the margin of the discretion of the Member States and cannot therefore be considered as a legitimate ... derogation from the principle [established by the Directive]'.
I en afgørelse, som blev truffet den 8. juni 1977 3), har den tyske for bundsforfatningsdomstol på ny udtalt sig om forholdet mellem fællesskabsret ten og de grundlæggende rettigheder, som er sikrede i en medlemsstats for fatning.
In a decision of 8 June4the German Constitutional Court once again ruled on the relationship between Community law and the fundamental rights guaranteed by the national Constitution.
Sagens genstand var af en sådan art, at forfatningsdomstolen — i modsætning til, hvad der var tilfældet i dens omtvistede afgørelse af 29. maj 19744) — kunne begrænse sig til at tage stilling til, om en national foranstaltning var forenelig med den tyske grundlov.
The subject of the litigation was such that the Court's ruling, unlike the controversial decision of 29 May 1974,5 could be confined to the compatibility of a national measure with the German Constitution.
Sagen drejede sig om en forbundsbekendtgørelse, som var udstedt til gennemførelse af en af Kommissionen truffet beslutning, hvorved Forbundsrepublikken Tyskland fik bemyndigelse til at træffe beskyttelsesforanstaltninger inden for kornsektoren.
A Federal Regulation issued pursuant to a Commission Decision authorizing the Federal Republic of Germany to take protective measures relating to cereals was in issue.
Efter forbundsforfatningsdomstolens opfattelse havde Kommissionens bemyndigelse ikke di rekte virkning : det fik den først gennem den tyske bekendtgørelse.
The Constitutional Court held that the Commission authorization was not directly applicable but became applicable only as a result of the Federal Regulation.
På grund lag af denne fortolkning nåede Domstolen til det resultat, at der kunne fore tages en undersøgelse af, om bekendtgørelsen var i overensstemmelse med de gældende forfatningsretlige principper i Forbundsrepublikken.
The Regulation would accordingly be scrutinized in the light of German constitutional principles.
Da en sådan mulighed findes ifølge en generel bestemmelse inden for tysk ret, opstod det spørgsmål, om denne bestemmelse, eller hvis denne ikke fandt anvendelse en almindelig fællesskabsretlig grundsætning, kunne anvendes.
Since this possibility was given by a general provision of German law, the question was whether this provision or alternatively a general principle of Community law could be applied.
Domstolen svarede benægtende, idet den fastslog, at en national myndighed »ikke er berettiget til at anvende national ret på en begæring om fritagelse af billighedsgrunde for afgifter, der skal erlægges i henhold til fællesskabsretten, såfremt en sådan an vendelse ville berøre virkningen af fællesskabsreglerne for en sådan afgifts be regnings- eller ligningsgrundlag eller dens størrelse«.
The Court ruled that it could not, holding that a national authority 'is not entitled to apply the provisions of its national law to an application for exemption, on grounds of natural justice, from charges due under Com munity law ... in so far as to apply national law would alter the effect of the Com munity rules relating to the basis of assessment, the manner of imposition or the amount of the charge in question'.
Desuden understregede Domstolen, at der ikke findes nogen fællesskabsbestemmelse, som i det fore liggende tilfælde giver mulighed for en sådan fritagelse.
The Court added that 'there is no legal basis under Community law for Tsuchl exemption'.
I sag 110/76 2) anmodede Pretore di Cento Domstolen om at fastslå, om toldunddragelse efter vedtagelsen af afgørelsen af 21. april 1970 angående ud skiftning af medlemsstaternes finansielle bidrag med Fællesskabets egne ind tægter, skader medlemsstaternes eller Fællesskabets interesser.
In Case 110/76* the Pretore of Cento asked the Court whether, following the adoption of the Decision of 21 April 1970 on the replacement of financial contributions by Member States by the Community's own resources, it was the Member States or the Communities whose interests were damaged by the evasion of customs duties.
Spørgsmålet tog sigte på at fastslå, hvem der kunne indtræde som civilpart i en straffesag mod de ansvarlige for overtrædelsen.
The point was to establish who was the injured party who might join a civil claim to the criminal prosecution against the alleged offender.
Domstolen bekræftede på ny *) princippet om, at det på fællesskabsrettens nuværende udviklingstrin kun er medlemsstaterne og deres myndigheder, der er beføjede til at møde for de nationale domstole med krav om betaling af fællesskabsindtægter, som udgør egne midler.
The Court reasserted8the principle that 'in the present state of Community law only the Member States and their authorities are empowered to take proceedings before national courts for the purpose of claiming payment of Community revenue constituting own resources'.
Domstolskontrollen og medlemsstaternes opfyldelse af deres forpligtelser
Judicial review and fulfilment by the Member States of their obligations
I forhold til det foregående år er antallet af traktatbrud yderligere vokset.
Once again the number of infringements was higher than in the year before.
Kommissionen har som følge heraf truffet en række afgørelser, som dels tager sigte på at forbedre dens interne procedurer og dels på en større udbredelse
The Commission is more and more often having' to find that an infringement has been com-
FÆLLESSKABSRETTEN
GENERAL MATTERS
For i højere grad at kunne føre kontrol med gennemførelsen af direktiverne, hvilket forudsætter et kendskab til de retlige traditioner og lovgivningsteknikken i alle medlemsstaterne, har Kommissionen besluttet i videre omfang at søge bistand hos uafhængige sagkyndige og vi denskabelige institutter.
The Commission has therefore taken a series of decisions to improve its own internal procedures and to seek a greater degree of publicity in respect of infringements.1 To help it monitor the implementation of directives, which entails keeping up with all the legal traditions and legislative techniques of all the Member States, the Commission has decided to make greater use of the services of outside experts and research units.
I 1977 blev der indledt 68 nye overtrædelsesprocedurer, som alle vedrører EØF-traktaten.
In 1977 there were sixty-eight new infringement proceedings, all of which related to the EEC Treaty.
Halvdelen af disse procedurer vedrører forsinket eller ukorrekt gennemførelse af direktiver.
Half of them concerned the delayed or incomplete incorporation of directives into national law.
De øvrige vedrører for størstedelen frie varebevægelser og landbruget.
Most of the rest concerned the free movement of goods and agriculture.
Nogle enkelte drejer sig om afgifter på alkoholholdige drikkevarer.
A few had to do with the taxation of alcoholic beverages.
Tre vedrører manglende efterlevelse af Domstolens retspraksis vedrørende social sikring for personer, som flytter inden for Fællesskabet.
Three were a matter of failure to comply with the law as stated by the Court of Justice in cases con cerning social security for people moving from one Community country to another.
Kommissionen har i 1977 fremsat 28 begrundede udtalelser.
The Commission issued twenty-eight reasoned Opinions in 1977.
Domstolen fik i 1977 forelagt 8 sager vedrørende EØF-traktatens artikel 169.
In the course of the year eight new cases were brought before the Court of Justice under Article 169 EEC.
Den første sag vedrører de restriktioner, som den irske regering indførte i fiskerisektoren2).
The first concerned the restrictive measures taken by the Irish
Fem andre sager drejede sig om Italiens, Luxembourgs og Nederlandenes manglende gennemførelse af direktiver3). Den ene vedrører landbrugsområdet og de andre tekniske handelshindringer.
Government in fisheries.2Another five concerned failure to incorporate directives into national law on the part of Italy, Luxembourg and the Netherlands,8one of those direc tives being concerned with agriculture, the other four with technical barriers to trade.
De sidste to sager vedrører Frankrigs krænkelse af EØF-traktatens artikel 30 med hensyn til bordvin og kartofler4). På grundlag af EØF-traktatens artikel 93, stk. 2, blev der ligeledes indbragt to sager for Domstolen vedrørende det for hold, at Det forenede Kongerige og Belgien opretholdt støtteforanstaltninger som var blevet forbudt af Kommissionen5).
The remaining two cases concerned breaches by France of Article 30 in respect of table wine and potatoes.4Two cases were also brought under Article 93(2) EEC concerning the maintenance by the United Kingdom and Belgium of aids prohibited by the Commission.* the Court found that infringements
I to sager, som er nævnt i den foregående Almindelige Beretning6Domstolen, at der var sket overtrædelser7).
In two cases mentioned in the last General Report,8had been committed.7
') Jf. Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel nr. 688/77 fra Wurtz, endnu ikke offentlig gjort.
1Commission answer to Written Question No 688/77 by Mr Würtz, not yet published.
2) Sag 61/77 (Kommissionen/Irland), EFT C 142 af 16.6.1977.
2 Commission v Ireland, Case 61/67 (OJ C 142 of 16.6.1977).
3) Sagerne 69/77 (EFT C 158 af 6.7.1977), 93, 95 og 100/77 (EFT C 205 af 27.8.1977 og C 211 ar 3.9.1977).
» Cases 69/77 (OJ C 158 of 6.7.1977) and 93, 95 and 100/77 (OJ C 205 of 27.8.1977 and C 211 of 3.9.1977).
4) Sag 133/77 (EFT C 301 af 14.12.1977) og 155/77.
Cases 133/77 (OJ C 301 of 14.12.1977) and 155/77.
5) Sag 31/77 (EFT C 87 af 7.4.1977), og 156/77.
Cases 31/77 (OJ C 87 of 7.4.1977) and 156/77.
6) Tiende Almindelige Beretning, nr. 577. 7EF-Domstolen, 16.3.1977 (Kommissionen/Den franske Republik, 68/76) Sml. 1977, s. 515;
Tenth General Report, point 577.
Sag 122/76 er slettet af registeret.
Case 122/76 has been removed from the register.
GENERELLE SPØRGSMÅL
COMMUNITY LAW
303 fem dage — at indstille de omtvistede foranstaltninger: henholdsvis opretholdelsen af en støtteforanstaltning til dette lands egne svineopdrættere ') og for anstaltninger vedrørende fiskeriet2).
IV-1 ordered the United Kingdom and Ireland to terminate, without delay in the former case and within five days in the latter case, the measures of which they were accused, which is to say the continued grant of assistance to national pig breeders1and measures concerning fisheries.2
Domstolen konstaterer, at Det forenede Kongerige har krænket traktatens be stemmelser i to henseender: for det første har det iværksat den pågældende foranstaltning, uden at Kommissionen blev underrettet så betids, at den kunne fremsætte sine bemærkninger i overensstemmelse med EØF-traktatens artikel 93, stk. 3, en omstændighed, som i sig selv er tilstrækkelig til, at artikel 186 kan anvendes; for det andet har Det forenede Kongerige, trods Kom missionens forbud og indbringelsen for Domstolen, fortsat støtteforanstaltningen. gen.
The Court noted that there was a dual infringement of the Treaty rules by the United King dom: first, the measure concerned had been put into effect without prior notice being given to the Commission in time for its views to be made known as required by Article 93(3) of the EEC Treaty, this alone constituting adequate grounds for an Order under Article 186; secondly, the measure was maintained in effect despite the Commission's decision to prohibit it and to go to the Court of Justice.
Den enkelte borgers mulighed for, med hjemmel i EØF-traktatens ar tikel 173, stk. 2, at indbringe klager over beslutninger, der er rettet til en an den person, blev præciseret ved den af Domstolen afsagte dom i sagen 26/763).
In Case 26/763the Court considered the possibility for individuals to take proceed ings under the second paragraph of Article 173 EEC against Decisions addressed to other persons.
Det af sagsøgeren — en engrosvirksomhed — rejste annullationssøgsmål var rettet mod en kommissionsbeslutning, der var rettet til en producent af elektroniske underholdningsartikler, og hvorved denne i medfør af EØF-traktatens artikel 85, stk. 3, opnåede fritagelse for sin selektive distributionsordning.
The applicant—a wholesale firm—had brought an action to have a Commission Decision set aside where it gave exemption under Article 85(3) for the distribution arrangements operated by a consumer electronics manufacturer and was addressed to the latter.
Domstolen anerkendte, at den omtvistede beslutning berørte sagsøgeren umiddelbart og individuelt som omhandlet i artikel 173, stk. 2, eftersom beslutningen navnlig var truffet i anledning af en klage, som sagsøgeren havde indbragt for Kommissionen, og eftersom beslutningen angik de i distributionsordningen fastsatte bestemmelser, som producenten påberåbte sig over for sagsøgeren, som begrundelse for ikke at ville sælge produkter til ham og an tage ham som grossist, og som sagsøgeren af denne grund havde anfægtet i sin klage.
The Court agreed that the applicant was directly and individually concerned as required by Article 173, for the Decision at issue had been taken upon a complaint from the applicant to the Commission and dealt with the aspects of the distribution system upon which the manufacturer based his refusal to supply the applicant and to approve him as a dealer in his goods; the applicant regarded the refusal as clj^iminatory.
Domstolen var af den opfattelse, at det både af retsplejehensyn og af hensyn til en korrekt anvendelse af artikel 85 og 86 var ønskeligt, at fysiske og juridiske personer, som i henhold til artikel 3, stk. 2, litra b), i forordning nr. 17 er berettiget til at anmode Kommissionen om at konstatere en over trædelse af nævnte artikel 85 og 86, kan varetage deres legitime interesser, så fremt deres begæring helt eller delvis afslås.
The Court held that it was in the interests both of good faith and of the proper application of Articles 85 and 86 that natural or legal persons who, by virtue of Article 2(b) of Regulation No 17, may apply to the Commission for a Decision finding that those 'Articles are being infringed should be able, where their application is left partly or wholly unanswered, to seek to protect their legitimate rights by all available means.
Ligesom i de foregående år har Domstolen afsagt en række betydnings fulde afgørelser i henhold til EØF-traktatens artikel 177.
As in previous years the Court gave a number of important preliminary rulings under Article 177 EEC.
) EF-Domstolen, 25.10.1977 (Metro SB Grossmärkte GmbH & Co. KG/Kommissionen, 26/76) — endnu ikke offentliggjort; nr. 590 i denne beretning. 11.
CJEC 25.10.1977 (Metro SB Grossmärkte GmbH & Co. KG v Commission), 26/76: not yet reported; point 590 of this Report. * CJEC 3.2.1977 (Benedetti v Munari), 52/76: [1977] ECR 163.
— dog kun som et punkt til støtte for andre argumenter — et klassisk fortolkningsmiddel inden for folkeretten, nemlig den praksis der siden er fulgt af parterne i forbindelse med gennemførelsen af en traktat.
For the first time also the Court of its own motion declared a Community provision to be invalid.4It had been asked for an interpretation of Article 46(3) of Council Regulation