natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Der blev truffet beslutning om et fælles hovedkontor, samordning af kontingentindbetalingerne, pressen og andre faglige aktiviteter, og der blev siden suppleret med indførelsen af et fælles medlemskort.
Decisions concerning a single headquarters, coordination of the receipt of subscriptions, coordination of the press and other trade union activities were taken; they were added to subsequently by the introduction of a single trade union card.
Fra dette tidspunkt gennemførtes der ikke længere strejker eller kollektive overenskomster for metalarbejdere, som ikke alle styredes af FLM.
As from that date, there has been no strike or collective agreement concerning workers in the metalworking industry which has not been conducted jointly within the framework of the FIM.
Inden for forskellige andre fag (kemi, tekstil, byggeri) blev der gradvis oprettet fællesforbund - dette gjaldt dog ikke landbruget - og samtlige beslutninger blev truffet i fællesskab, og der blev formuleret fælleskrav.
In various other sectors (chemicals, textiles and building), unified organizations have been gradually created - except in agriculture - and all decisions are taken on a concerted basis and demands are worked out jointly.
Hvad angår landsorganisationerne, blev der gjort frem skridt, men man nåede ikke frem til en egentlig sammen slutning.
At supra-federal level, progress was made, but not to the point of achieving genuine organic unity.
I I97I aftalte CGIL, CISL og UIL i Firenze at afholde kongresser for landsorganisationerne med henblik på deres opløsning senest i februar 1972 og at indkalde til en stiftende kongres i den fælles landsorganisation i september 1972.
In 1971 agreements had been concluded in Florence between the CGIL, the CISL and the UIL providing for the holding, in September 1972, of national congresses of the confederations with a view to their dissolution by February 1972 at the latest, and the calling of a congress to constitute a single confederation.
Denne kongres blev aldrig til noget.
That congress never took place.
Forskellige nationale og internationale interessegrupper ønskede ikke en sammenlægning af de tre landsorganisationer, der i 1972 undertegnede en "sammenslutningsaftale", hvorved der opstod en tværfaglig sammenslutning af de tre landsorganisationer, uden at de ophørte med at eksistere selvstændigt.
Various national and international vested interests did not want to see organic unity between the three confederations, who signed in July 1972 a "federative pact" creating an inter-occupational federation which brought together the three national confederations without dissolving them.
De faglige og tværfaglige strukturer i denne sammenslutning af CGIL, CISL og UIL var decentraliseret på regions- og på provinsplan.
This CGIL - CISL - UIL Federation is decentralized at regional and provincial level in respect of occupational and inter-occupational structures.
De tre landsorganisationer overlod sammenslutningen beføjelser på vigtige områder som overenskomstforhandlinger, reformpolitik, økonomisk og social politik og gennem førelsen af disse politikker også på internationalt plan.
The three confederations delegate power to it in important areas such as contractual policy, reform policy, economic and social policy and the extension of these policies at international level.
Fra juli 1972 gennemføres der kun strejker, kollektive overenskomster og forhandlinger med regeringen, der koordineres af sammenslutningen CGIL-CISL-UIL.
Since July 1972, there has been no strike or collective agreement or bargaining with the government which has not been conducted jointly within the unified CGIL - CISL - UIL Federation.
På det tidspunkt var der kun tale om en sammenslutning af rent midlertidig karakter med henblik på siden at nå frem til en sammensmeltning af de tre landsorganisationer.
At the time, the Federation had been set up only on a temporary basis, the ultimate aim being to bring about organic unity among the three confederations.
I dag (1982) findes sammenslutningen stadig, og den har ikke i mellemtiden fået yderligere beføjelser.
In 1982 it still exists and no additional powers have been transferred to it in the meantime.
Regelmæssigt fremhæver de tre organisationer nødvendigheden af at nå frem til en samling i fagbevægelsen og fornyer deres løfter i denne retning.
The three confederations regularly emphasize the need to achieve organic unity in the trade union movement and renew their commitment in that direction.
De tre landsorganisationers kongresser i I98I var ingen undtagelse i så henseende.
The congresses held in I98I by each of the three confederations were not remiss in this task.
Af en række grunde - herunder fagbevægelsens uafhængighed af de politiske partier eller reformen af pristalsreguleringen af lønningerne - sker der dog i øjeblikket ikke rigtigt noget fremskridt i enhedsbestræbelserne, og for man ge iagttagere er disse gentagne udtalelser fra de tre landsorganisationer om dette spørgsmål snarere udtryk for en vilje til at konsolidere de opnåede resultater i denne retning i forventning om mere gunstige tider til at nå dette mål.
However, for a number of reasons, among them those concerning trade union autonomy in relation to the political parties or reform of the system of indexing wages - the march towards organic unity now seems to be faltering, and in the opinion of many observers the repeated statements of the three confederations on this issue tend to be expressions of a will to consolidate the results gained in progressing towards this objective, in anticipation of more propitious times for pursuing the aim itself.
På trods af, at enhedsbestræbelserne endnu ikke har båret frugt, kan det alligevel slås fast, at den fag lige enhed i Italien er nået længere end i de andre europæiske lande med en delt fagbevægelse, og at de mange resultater som f.eks. reallønsgaranti, bevarelse og oprettelse af nye arbejdspladser osv. ikke ville kunne være opnået i løbet af disse sidste år uden arbejdernes fælles faglige aktioner og de tre organisationer CGIL, CISL og UIL's bestræbelser for faglig enhed.
Notwithstanding this, it is still true that, despite the fact that the process is still incomplete, in Italy trade union unity has reached a more advanced stage than in the other European countries where trade union pluralism exists and that many results in the area of safeguarding purchasing power, safeguarding and creating jobs, etc. would not have been achieved over the last few years had it not been for the unified action of workers and the existence of the unification process among the three trade union confederations CGIL, CISL and UIL.
Det må endvidere nævnes, at den italienske fagbevægelse i 80'erne i høj grad er præget af de tre landsorganisationer, thi først aktionsenheden og siden "sammenslutningsaftalen" har fremmet en osmoseproces mellem de tre organisationer i så høj grad, at selv om de fortsat eksisterer selvstændigt som CGIL, CISL og UIL, så har de dog meget til fælles fremover.
It should also be said that the features exhibited by the Italian trade union of the Eighties owe much to the three confederations since unity of action first of all and the "federative pact" subsequently enoouraged a process of osmosis between the three confederations such that, while remaining the CGIL, the CISL and UIL in their mutually differing situations, they now have a great deal in common.
I dag er CGIL, CISL og UIL alle medlemmer af Den Europæiske Faglige Samarbejdsorganisation og støtter tanken om opbygningen af Europa.
Today the CGIL, the CISL and UIL are all members of the European Trade Union
Men det har ikke altid været tilfældet, især ikke for CGIL's vedkommende.
Confederation (ETUC) and support the idea of building Europe but it has not always been so, particularly in the case of the CGIL.
A) De italienske landsorganisationer og opbygningen af Europa
A. Italian central organizations and Europran construction
Opbygningen af Europa har et stærkt "vestligt" præg,især på grund af den økonomiske sammenhæng, den skal ses i, nemlig markedsøkonomien.
There is a clear "Western" bias to the construction of Europe, particularly in economic matters as it is founded on the market economy.
UIL og CISL, der har været vestligt orienteret lige fra deres oprettelse, gik både ind for oprettelsen af Det europæiske Kul- og Stålfællesskab (EKSF) i I95I og af Det europæiske økonomiske Fællesskab (EØF) i
The UIL and CISL had a Western bias from the outset and supported the constitution of both the European Coal and Steel Community ECSO) in 1951 and the European Economic Community (EEC) in 1957·
I overensstemmelse med sine politiske og ideologiske holdning på det tidspunkt var CGIL klart modstander af Marshall-planen (1948).
The CGIL was consistent in its political and ideological choices at the time and sharply opposed the Marshall Plan in 1948.
Nogle år senere indtog man et noget mere nuanceret standpunkt over for EØF.
A few years later its position vis-à-vis the EEC was not so clear-cut.
CGIL gav udtryk for betænkelighed med hensyn til de"skadelige følger, som EØF kunne få for landets udvikling, men anerkendte dog at en europæisk integration i sig selv var en fordel.
The CGIL expressed its fears as regards the damaging effects the EEC might have on the development of the country but nevertheless it recognized the overriding advantages of European integration.
På sin 3. kongres i 1959 fastholdt CISL, at EØF ikke blot ikke betød nogen fare for landets stabilitet og den økonomiske udvikling, men at det tværtimod kunne bidrage til at fremme den økonomiske udvikling og til at hæve arbejdernes levestandard.
At its Third congress in I959 the CISL emphasized that the EEC did not threaten the stability and economic development of the country and might even promote economic growth and social well—being for the workers.
I lighed med en række andre faglige organisationer i Europa sagde CISL og UIL ja til at deltage i de talrige rådgivende udvalg, der blev nedsat af EKSF og EØF med det formål at være forhandlingspartnere for de europæiske institutioner og at give den løbende udvikling af fællesskabet en mere social og demokratisk dimension.
Following several other European trade union organizations the CISL and the UIL agreed to sit on a number of advisory committees set up by the ECSC and the EEC with a view to maintaining liaison with the European institutions and placing more emphasis on the social dimension and enhancing the democratic aspect of the Community process.
Det var nødvendigheden af at etablere sig som forhandlingspartner og som sådan at forsvare arbejdernes interesser, der førte til, at de fag lige organisationer i fællesskabslandene oprettede en række koordinationsudvalg, der først resulterede i dannelsen af CESL (De frie fagforeningers europæiske Forbund) og derefter i oprettelsen af Den Europæiske Faglige Samarbejdsorganisation (EFS), som CISL og UIL var med til at stifte.
The need to act as spokesman and thus defend workers' interests led the trade unions of the Member States to set up a number of coordination committees; one was the CESL (Confédération européenne des Syndicats libres) which was followed by the European Trade Union Confederation (ETOC), of which the CISL and the UIL were founding members.
Oprettelsen af EØF, der faldt sammen med et opsving i verdensøkonomien, medførte på få år vigtige sociale og økonomiske ændringer i medlemslandene.
Since the EEC was established at a time when the world economy was expanding, significant social and economic changes occurred in the member countries in the space of a few years.
Selv om CGIL ikke ændrede sin almindelige opfattelse af den europæiske integrationsproces, blev man i denne organisation hurtigt klar over, at man ikke længere kunne holde sig uden for dette nye forum for faglig virksomhed, så CGIL oprettede i I962 et informationskontor ved Fællesskaberne og i I966 et stående udvalg CGT-CGIL, som havde til opgave at repræsentere disse organisationer over for Fællesskabets institutioner.
While it did not alter its general assessment of the European integration process, the CGIL soon realized that it could not afford to keep away from this new area for trade union action. Therefore in I962 it set up an information office to maintain liaison with the Community and in I966 a Standing CGT-CGIL Committee was given the task of representing these bodies to the Community institutions.
Det var bl.a. på grund af de bånd, der knyttede CGIL til Det Faglige Verdensforbund, at organisationen havde vedtaget en holdning, der adskilte sig fra CISL's og UIL's. Imidlertid er CGIL's holdning undergået en forandring i løbet af årene.
It was mainly on account of its links with the FSM that the CGIL had adopted a different attitude to that of the CISL and the UIL. Nevertheless the CGIL gradually modified its position over the years.
I juni 1969 udtalte CGIL's 7· kongres, at det var nødvendigt at gøre en indsats for at sikre kontinuitet og effektivitet i den vesteuropæiske fagbevægelses fælles virksomhed, og samtlige faglige organisationer i Italien opfordredes til at følge dette mål for at sætte en fælles proces igang med henblik på at styrke den europæiske arbejderbevægelse.
In June 19^9, the Seventh congress of the CGIL stated that the time had come to act to ensure the continuity and effectiveness of the unified trade union movement in Western Europe and called on all the Italian trade union forces to work together to reinforce trade union action by workers at European level.
På UIL's 5· kongres bekræftedes igen organisationens vilje til fortsat at kæmpe for enheden i Europa, som de demokratiske lande i Nordeuropa ligeledes skulle være med til, og som skulle bidrage til at forbedre arbejderklassens
The Fifth congress of the UIL affirmed that the organization would continue to strive for European unity in which the democratic countries of the North of Europe should also participate and should also play a part in promoting the social and
kår på det sociale og politiske område og føre til en effektiv solidarisk indsats over for udviklingslandene og til mægling mellem de to supermagter. - I erkendelse af den afgørende rolle, den internationale arbejder bevægelse spiller, bekræftede CISL på sin 6. kongres sit engagement for et politisk Europa, der står åbent over for de demokratiske lande på kontinentet, og at CISL ville sætte sig ud over forskellene mellem landsorganisationerne og gennem De frie fagforeningers europæiske Forbund fortsat vil bidrage til en kraftig indsats på europæisk plan for at sikre samtlige europæiske faglige organisationers enhed og uafhængighed.
political advancement of the working classes, it should be an instrument to develop solidarity with developing countries and act as mediator between the two super—powers. At the Sixth congress the CISL affirmed that while continuing to respect the decisive role played by the international workers' movement it believed in a political Europe accessible to the democratic countries of the Continent, and that in the framework of the European Confederation of Free Trade Unions the CISL would disregard differences between national central organizations and would continue to campaign at European level for the unity and independence of all European trade unions.
Året I98I blev et kongresår for de tre italienske landsorganisationer.
In 1981 a congress of each of the three Italian confederations took place.
Deres drøftelser af europæiske anliggender omfattede ikke blot emner som den europæiske krise og nødvendigheden af at reformere det nuværende Fællesskab, men også den plads, som et forenet Europa bør indtage i verden, og den særlige rolle, det skal spille i forbindelse med afspænding og ned rustning, samt etableringen af nye forbindelser mellem Nord og Syd, bl.a. på grundlag af Lomé-konventio-nen.
Discussions on European matters related to the economic crisis, the need to reform the Community as it was at present, the place that a united Europe should occupy in the world, the role it should play, particularly as regards détente and disarmament, the establishment of new North-South relationships, particularly in the framework of the Lomé Convention.
Dette var ikke blot et udtryk for CGIL's, CISL's og UIL's engagement i opbygningen af Europa, men også for deres ønske om at se Fællesskabet spille en nærmere fastlagt rolle på internationalt plan.
In other words, the CGIL, the CISL and UIL expressed their interest in building Europe and their wish to see the Community play a well-defined international role.
Efter at have understreget betydningen af en genoptagelse af nedrustningsforhandlingerne mellem de to supermagter og af indførelsen af et nyt økonomisk system på internationalt plan, udtalte CGIL's lo. kongres (16.-2I.II.I981) " at der tilkommer Europa en aktiv rolle som initiativtager i bestræbelserne for sikkerhed og nedrustning inden for dets grænser og i Middelhavsområdet og for opnåelse af fred i Mellem østen."
At its Tenth Congress (16-21 November I981) the CGIL underlined the importance of renewing negotiations on disarmament between the two super—powers and the construction of a new international economic order. It stated that Europe should play an active and dynamic role to promote the security and disarmament within its frontiers, in the Mediterranean and to establish peace in the Middle—East.
Der blev rettet en appel til de faglige og demokratiske kræfter om at tildele " Europa en ny rolle i forholdet mellem Nord og Syd og på områder ne social-, landbrugs-, industri- og valutapolitik."
It called on trade union and democratic forces to develop a new role for Europe in the North—South dialogue with respect to social, agricultural, industrial and monetary policies.
På denne kongres var man i øvrigt af den opfattelse, af EØF's egne indtægter burde øges, at Fællesskabet burde bidrage til et økonomisk genopsving i Europa og til øget beskæftigelse, og at en række fælles politikker - herunder landbrugspolitikken - burde re formeres fra grunden af.
The congress also considered that the own resources of the Community should be increased, that it should contribute to relaunching the European economy and expanding employment, and that a series of Community policies - among them agriculture - should be radically reformed.
CGIL's lo. kongres anerkendte således ikke blot EØF som en økonomisk faktor af allerstørste betydning, der bør støttes, styrkes og reformeres, men ønskede også, at Fællesskabet skulle spille en bestemt rolle i samspillet mellem nationerne, både på det politiske og det diplomatiske område.
Thus the Tenth congress of the CGIL acknowledged the EEC as an economic body of primary importance to be supported, reinforced and reformed and at the same time hoped that it would play its political and diplomatic part in the concert of nations.
UIL's 8. kongres (lo.-l4.6.I98I) udtalte, at Det europæiske Fællesskab er andet og mere end blot et kraftcenter for handel og økonomisk vækst, og at "....EF inden for rammerne af den nye dimension i det internationale samarbejde er ved at påtage sig sin særlige rolle som geopolitisk område...."
At the Eighth congress (10-14 June I98I) the UIL noted that the role of the European Community was not confined to trade and economic growth but extended to international relations and was assuming a specific geopolitical function.
Samtidig med at man erkendte, at EØF kan bidrage til at løse spørgsmål som f.eks. information og høring af arbejdstagerne i virksomheder med kompleks, i særdeleshed multinational struktur (forslag til "Vredeling-direktivet), eller være koordinator for formuleringen af " en samordnet industriel udviklingspolitik, der samtidig med ind førelsen af den ny teknologi kan opfylde behovet for en hensigtsmæssig omstilling og for en omfordeling af ressourcerne", så mente UIL på denne kongres endvidere , at der under den nuværende opbygning af Europa er blevet lagt for megen vægt på varernes Europa til skade for nationernes og arbejdernes Europa, at ulighederne mellem regionerne var blevet større, og at op bygningen af Europa derfor burde reformeres fra grunden af, samt at man burde skaffe sig de midler, der er nødvendige for at gennemføre en europæisk politik.
It recognized that the Community could contribute to solving problems such as procedures for informing and consulting workers in firms with a complex structure, in particular multi-*iational firms (proposal in the Vredeling Directive) and that it provided a forum for working out concerted industrial development policies to meet the needs of restructuring and resource allocation in an advanced technological framework. At the same time the UIL considered that as presently conceived there was too much emphasis on Europe as a market place to the detriment of the well-being of the people and the workers, that it had aggravated regional differences and should therefore be radically reformed while giving itself the means to carry out its policies.
Blandt de 48 resolutioner, der blev vedtaget på CISL's 9· kongres (7·-12.lo.I98I), var der én, der omhandlede en genoptagelse af Fællesskabets integrationsproces og en ny rolle for Europa i verden.
One of the 48 resolutions adopted by the Ninth congress of the CISL (7—12 October I98I) deals with relaunching the Community integration process and calls on Europe to play a new role in the world.
Efter at have givet udtryk for sin dybe bekymring over den krise, der lammer Fællesskabet i øjeblikket, og under streget, at der ikke på nationalt plan kan findes en rimelig løsning på de økonomiske og sociale problemer, udtalte CISL's 9· kongres, at den " fandt, at det er nødvendigt og på høje tid at genoptage Fælles skabets integrationsproces i stor målestok, for at et forenet Europa bliver i stand til at imødegå de fundamentale problemer i forbindelse med den økonomiske krise og den nye internationale arbejdsdeling og nå frem til at spille en selvstændig og aktiv rolle til fremme for afspænding, fred og genoprettelse af ligevægten i Nord-Syd-forbindelserne."
It starts by expressing serious concern regarding the present paralysis of the Community and stresses that no economic and social problems can be adequately solved at national level. It goes on to emphasize the urgent need for relaunching a large—scale effort to promote Community integration so that a united Europe is in a position to handle crucial questions connected with the economic crisis and the new international division of labour, while playing an independent and active role to foster detente, peace, and restore the balance in the North-South dialogue.
Kongressen gik endvidere ".......ind for en forøgelse af EØF's egne indtægter for at kunne iværksætte en ny fællesskabspolitik, især på områderne omstrukturering af industrien, energi og teknologisk fornyelse, samt social- og regionalpolitik.
The congress was also in favour of increasing the Community's own resources so that it could implement new Community policies, particularly in the area of industrial restructuring, energy and technological innovation, social and regional policy.
Endvidere gik man ind for en grundig reform af den fælles landbrugspolitik og en udvidelse af samarbejdet med den tredje verden inden for rammerne af Lomé-konventionen".
It was also in favour of a radical reform of the common agricultural policy and developing cooperation with the third world in the framework of the Lome Convention.
CISL's kongres udtalte endvidere, at disse spørgsmål burde stå øverst på dagsordenen på Den Europæiske Faglige Samarbejdsorganisations næste kongres i april I982.
The CISL also observed that these topics should be central to the discussions at the next meeting of the ETUC in April I982.