natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Henvisningen til generalforsamlingen forklarer til dels det, som skete: en række af udviklingslandene følte ingen tilskyndelse til at opnå almindelig enighed i den første af en række undersøgelser, der ville kulminere i generalforsamlingens større offentlighed.
The reference to the General Assembly explains in part what occurred: a number of developing countries saw no incentive to reach a consensus in the first of a series of reviews, to culminate in the wider publicity of the General Assembly.
Ikke desto mindre var resultatet af UNCTAD-rådets session utilfredsstillende for første, men ikke for sidste gang i 1973.
Nevertheless, for the first, but not the last time in 1973, the result of a session of the UNCTAD Board was unsatisfactoiy.
Heldigvis var Fællesskabet i en position, hvor det kritisk kunne forhandle om følgerne af udvidelse, og af eventuelle nye associeringsordninger for 43 lande med andre udviklingslande.
43 countries, with other developing countries.
Den kendsgerning, at 16 af 25 mindst udviklede lande søger en associeringsordning, var almindeligt erkendt, ligesom der var stor enighed om, at der skulle lægges større vægt på støtte til denne gruppe lande.
The fact that 16 of the 25 least developed countries are among those seeking an association arrangement was widely noted, as increased emphasis on aid to this group of countries was the one point on which there was substantial agreement.
Rådet vil i maj 1975, midt i tiåret, foretage en undersøgelse på en særlig session. Til den tid er det måske muligt at udføre en mere meningsfyldt opgave end knap to år efter det andet udviklingstiårs begyndelse.
The board will undertake a mid-decade review at a special session in May 1975; by then a more meaningful exercise may be possible than barely two years after DD2 had begun.
Af resultaterne af den sjette session i Udvalget for usynlige poster og finansiering i forbindelse med handel (OFT), der blev afholdt fra den 3. til den 13. juli, kan fremhæves to punkter af interesse for Fællesskabet.
Two points of Community interest can be singled out from the results of the 6th Session of the Committee on Invisibles and Financing related to Trade (CIFT), which met from 313 Jul}·.
På begge disse punkter blev der opnået enighed mellem udviklingslandene og de udviklede lande.
On both, a consensus was reached between the devel oping and developed countries.
Det første punkt drejede sig om den voksende byrde af renter og afdrag på gæld, hvor man blev enig om at nedsætte en særlig gruppe på 24 regeringseksperter til at undersøge både årsagerne og løsningerne.
The first concerned the growing burden of debt servicing, where it was agreed to set up a special group of 24 governmental experts to study both causes and remedies.
Det andet var en henstilling om at finde en løsning på de officielle bilaterale lån og bidrag til internationale udviklingsinstitutioner.
The second, recommended the untying of official bilateral loans and of contributions to international development institutions.
Fællesskabets rolle under disse drøftelser var hæmmet af, at medlemsstaterne ikke på det tidspunkt havde udformet en fælles udviklingsbistandspolitik.
The Community's rôle in these discussions was hampered by the fact that Member States had not by then defined a common development assistance policy.
Fællesskabets vigtigste bidrag til UNCTAD's arbejde under ét har været dets globale førerskab med hensyn til generaliserede præferencer.
The Community's main contribution to the work of UNCTAD as a whole was world leadership in respect of generalized preferences.
Hele dette spørgsmål og forbedringerne i Fællesskabets ordning i 1973 har allerede været omtalt tidligere i dette kapitel.
This whole matter, and the improvements made in the Community's scheme in 1973, were considered earlier in this chapter.
Varer
Commodities
Dog er det netop på dette område, at fremskridtene har været mindst tilfredsstillende både med hensyn til afsætningsmuligheder og priser.
It is precisely in primary commodities that progress was least satisfactory both as regards access and prices.
Af denne grund var varerne det centrale emne for drøftelserne i UNCTAD i 1973.
Accordingly commodities were central to UNCTAD discussions during 1973.
Under den syvende særlige session i Vareudvalget fra den 27. februar til den 10. marts enedes man om at afholde en række konsultationer mellem regeringerne om udvalgte varer med henblik på at fremlægge » konkrete forslag til en udvidelse af handelen med eksportvarer fra udviklingslandene, og således bidrage til, at de opnår en vækst i deres valutaindtjening og får en større andel i markedsvæksten ved
EXTERNAL RELATIONS expand trade in export products from developing countries, and thus contribute to growth in their foreign exchange earnings as well as to their increased participation in market growth by:
— At forbedre deres adgang til verdensmarkederne og — At sikre stabile, rentable og rimelige priser for råvarer «.
(i) improving their access to world markets and (ii) securing stable, remunerative and equitable prices for primary products'.
Udviklingslandene kunne ikke indbyrdes blive enige om hvilke varer, der skulle omfattes af disse konsultationer.
The developing countries failed to agree amongst themselves on which products should be included in the consultations.
Fællesskabet spillede en konstruktiv rolle ikke blot ved at bidrage til at opnå enighed om principperne for konsultationerne og deres kompetenceområde, men også ved at gå foran med at acceptere alle de varer, som blev foreslået af Generalsekretæren.
The Community not only played a constructive rôle in achieving agreement on the principle and terms of reference of the consultations, but subsequently took the lead accepting all the commodities proposed by the Secretary-General.
Desværre brød striden mellem de latinamerikanske og de afrikanske grupper om, hvor vidt kaffe skulle være omfattet, ud igen under den 13. session i Rådet for Handel og Udvikling (21. august — 11. september), hvilket bevirkede, at dets arbejde gik fuld komment i stå i flere dage.
Unfortunately the controversy between Latin American and African groups over the inclusion of coffee emerged again during the 13th Session of the Trade and Development Board (21 August-11 September), bringing the work of the latter to a virtual standstill for several days.
Den afrikanske gruppes heftighed afspejlede deres overbevisning om, at deres kaffe producenter kunne opnå bedre eksportbetingelser, i særdeleshed med hensyn til afsætningsmuligheder, gennem UNCTAD-konsultationer, end gennem den internationale kaffeorganisation og også en dyb følelse af, at de fleste afrikanske lande ikke havde høstet særlige fordele af deres deltagelse i UNCTAD.
The vehemence of the African group reflected the belief that their coffee producers could achieve better export conditions, particularly in regard to access, in UNCTAD consultations rather than through the International Coffee Organization, and also a deep rooted belief that most African countries had benefited little from their participation in UNCTAD.
Fællesskabet gik ind for, at kaffe skulle omfattes, idet det hele tiden påpegede, at det drejede sig om konsultationer, ikke forhandlinger.
The Community favoured inclusion of coffee, stressing always that it was a matter of consultation not negotiation.
Fremgangsmåden vedrørende kaffe er endnu ikke blevet afgjort, eftersom Den internationale Kaffeorganisation i september afslog at arrangere den intensive konsultation, som UNCTAD-rådet med så store vanskeligheder havde truffet beslutning om, fordi genforhandlingen af Den internationale Kaffeaftale (der i princippet skal begynde før udgangen af 1974) vil dække samme område.
The procedure concerning coffee has yet to be finalized, since, in September, the ICO declined to arrange the intensive consultation decided upon with such difficulty by the UNCTAD Board, on the grounds that the re-negotiation of the International Coffee Agreement (which in principle is to begin before the end of 1974), will be covering the same ground.
Efter Kommissionens opfattelse ville det være forkert at lade kaffespørgsmålet ødelægge muligheden for fremskridt med hensyn til andre varer.
The Commission's view was that it would be wrong to allow the coffee issue to block possible progress in other commodities.
Den første konsultation vedrørende tungsten fandt sted i oktober med positivt udfald.
The first consultation, on tungsten, took place in October, to useful effect.
Det forventes, at Fælles skabet vil spille en ledende rolle i de intensive konsultationer vedrørende ris og citrusfrugter i januar 1974.
The Community will be expected to play a leading rôle in the intensive consultations on rice and citrus fruits in January 1974.
Kommissionen var af den opfattelse, at en aktiv og initiativrig deltagelse i disse og følgende konsultationer ville være i Fællesskabets interesse, fordi den ser dem som et vigtigt supplement til de forhandlinger, som skal føres med 43 lande i » 77gruppen «, som er berettiget til associering, om særlige foranstaltninger til stabilisering af deres eksportindtjening for en række varer.
The Commission considered an active and imaginative participation in these subsequent consultations to be in the Community interest; because it sees them as an important complement to negotiations to be conducted with 43 countries of the Group of 77 entitled to association, on special stabilization measures for their exports earnings from commodities.
Fællesskabet viste således, at det ved at fastsætte særlige foranstaltninger for disse lande, fuldt ud anerkendte dets ansvar over for alle udviklingslandene, således som stats- eller regeringscheferne fra det udvidede Fællesskab understregede det på deres topmøde i Paris.
The Community thus showed that, by envisaging special measures for these countries, it fully recognized its responsibility to the developing world as a whole, stressed by the Heads of State or Government at the Paris Summit meeting.
Sammenhængen mellem problemerne inden for handel, udvlklingsflnansiering og det internationale valutasystem
Interdependence of problems of trade, development finance and the international monetary system
I 1972 havde udviklingslandene presset på for at indføre »faste konsultationer mellem GATT, IMF og UNCTAD med henblik på en koordineret løsning af handelsmæssige, udviklingsmæssige og valutariske problemer i forbindelse med handel og udvikling. «
In 1972 the developing countries had pressed strongly for 'permanent consultations between GATT, the IMF and UNCTAD for solving problems in trade, development and monetary issues related to trade and development in a coordinated manner'.
I 1973 pressede udviklingslandene ikke på med hensyn til spørgsmålet om konsultationer i forbindelse med valutariske forhold, dels fordi ni udviklingslande var blevet optaget i 20-udvalget og dels på grund af udviklingen i selve valutasituationen.
In 1973 the developing countries did not press the issue of consultations in respect of monetary matters, partly because nine developing countries had been included in the Committee of 20, and partly because of the evolution of the monetary situation itself.
Dernæst benyttede de direkte IMF som forum under det årlige møde, der blev afholdt i september i Nairobi.
Subsequently, they used the IMF forum directly during the annual meeting held in Nairobi in September.
Situationen var anderledes med hensyn til GATT, og » 77gruppen « pressede stærkt på, for at UNCTAD som sådan skulle være mere inde i billedet.
It was otherwise in respect of GATT, and the Group of 77 pressed strongly that UNCTAD as such should be in the picture.
Problemet skyldes delvis følelsen blandt mange udviklingslande af, at UNCTAD særlig er » deres « organisation, hvorimod de betragter GATT som den etablerede » rigmandsklub «.
Part of the problem derives from the feeling among many developing countries that UNCTAD is peculiarly 'their' organization, whereas they regard GATT as the pre-existing 'rich man's club'.
Et andet aspekt er, at de to organisationers virkefelt i henhold til deres vedtægter giver anledning til overlapning.
Another ;uspect is that the statutory scope of the two organizations invites overlapping.
For så vidt angår Fællesskabet, har det stærkt modsat sig enhver ide om, at UNCTAD ikke i lige så høj grad er et instrument for de udviklede lande, hvis vitale interesser i samme grad står i forbindelse med udvikling, en proces der deles af alle.
The Community, for its part, has strongly resisted any notion that UNCTAD is not equally the instrument of the developed countries, whose vital interests are equally involved in development: a process shared by all.
Ligeledes har Fællesskabet understreget udviklingslandenes rettigheder med hensyn til de multilaterale handelsforhandlinger i GATT.
Equally, the Community has stressed the rights of the developing countries in respect of the multilateral trade negotiations in GATT.
Det europæiske topmøde bekræftede specielt » det ønske om udviklingslandenes fulde deltagelse i forberedelsen af og fremskridtene inden for GATT-forhandlingerne. «
The European Summit specifically confirmed its desire for the full participation of the developing countries in the preparation and progress of the GATT negotiations'.
Spørgsmålet omkring UNCTAD-generalsekretærens rolle i forhold til generaldirektøren for GATT blev rejst.
The issue crystallized around the respective rôles of the UNCTAD Secretary-General and the Director-General of GATT.
Det 13. udvalg anmodede generalsekretæren om at fortsætte sine konsultationer vedrørende passende ordninger, der skulle gøre det muligt for UNCTADs generalsekretær at følge udviklingen i de multilaterale handelsforhandlinger til støtte for udviklingslandene.
The 13th Board requested the Secretary-General 'to carry forward his consultations concerning appropriate arrangements for the Secretary-General of UNCTAD to be able to follow develop ments in the multilateral trade negotiations in order to assist developing countries'.
På GATT-ministrenes møde i Tokyo nåede man til enighed om, at generaldirektøren skulle holde generalsekretæren underrrettet, og hvad der var mere vigtigt, at udvalget for Handelsforhandlinger kunne beslutte at invitere generalsekretæren for UNCTAD til at overvære dets møder.
At the GATT ministers' meeting in Tokyo it was agreed that the Director-General should keep the Secretary-General informed, and more importantly, that the Trade Negotiations Committee could decide to invite the Secretary-General of UNCTAD to attend its meetings.
Deklaration om staten økonomiske rettigheder og pligter
Charter of the Economic Rights and Duties of States
I Santiago foreslog Mexicos præsident, at der skulle formuleres en UNCTAD-deklaration, der inden for den økonomiske udvikling skulle svare til FNs verdens erklæring om menneskerettighederne.
In Santiago, the President of Mexico proposed that there should be an UNCTAD Charter which in economic development would be analogous to the Universal Declaration of Human Rights.
Ved afstemningen om denne resolution (45 (III)) afholdt fem EØF-lande sig fra at stemme; ikke desto mindre søgte Fælles skabet at bidrage effektivt til den efterfølgende debat inden for UNCTAD.
In the voting on this resolution
På begge arbejdsudvalgets møder i 1973 forsøgte Kommissionen med delvis held at gennemføre en fælles optræden fra Fællesskabets side. Stridsspørgsmålet var, om denne deklaration skal være juridisk bindende eller ej.
In both meetings of the Working Group in 1973 the Commission, with some success, sought to achieve a common Community position.
Selv om den ikke formelt er det, vil den uden tvivl blive brugt som en moralsk appelret.
Even if it should not be in the formal sense, it will undoubtedly be used as a court of moral appeal.
Derfor var det nødvendigt, at hver enkelt paragraf fuldt ud tog hensyn til forholdenes betydelige forskelligartethed og de mulige konsekvenser af bestemmelser vedrørende spørgsmål som udenlandsk investering og multinationale selskaber.
Each clause needed to take full account of the immense diversity of the situation involved, and the possible implications of provisions dealing with such matters as foreign investment and multinational companies.
Dette er så meget desto mere nødvendigt, som udviklingslandene er tilbøjelige til at mene, at rettighederne tilfalder dem, mens pligterne tilfalder de udviklede lande.
This would be even more necessary as developing countries tend to consider that the rights refer to them while duties refer to developed countries.
Tids planen fastsætter endnu to møder i arbejdsudvalget forud for debatten om udkastet til deklaration i udvalget på dets 14. session i august/september 1974.
The timetable envisaged two further sessions of the Working Group prior to the debate of the draft Charter by the Board at its 14th Session in August/September 1974.
Til trods for ulempen ved at blive » presset « af udviklingslandene i UNCTAD, er dette et uvurderligt forum for en udviklingsdialog.
In spite of the embarrassment of being 'pressurized' by developing countries in the UNCTAD forum, it provided an invaluable point of development dialogue.
UNCTAD understregede i 1973 faren for gensidig skuffelse, efterhånden som Santiago-resolutionerne kom til afstemning.
UNCTAD in 1973 underlined the dangers of reciprocal disillusion, a.s one by one the Santiago resolutions were put to the test.
Fællesskabet trådte frem som udviklingslandenes mest forstående partner.
The Community stood out as the developing world's most understanding partner.
Differentieringsprocessen, der var latent mellem landene i Gruppe B, gik endnu længere i » 77gruppen «.
The process of differentiation, latent between the Group Β countries, went much further among the Group of 77.
Disse begivenheder varsler måske om betydelige omskiftelser fra kursen i Santiago, når den 4. konference mødes i foråret 1976.
These events may presage substantial shifts from the Santiago alignment by the time the 4th Conference meets in the spring of 1976.
En samlet udviklingspolitik for Fællesskabet
A global Community development policy
I 1973 kom Fællesskabet og medlemsstaterne gennem en afgørende fase i udformningen af en samlet og sammenhængende politik for udviklingssamarbejde på verdens omspændende plan, således som Topmødet i oktober 1972 havde opfordret dem til.
During 1973, the Community and the Member States covered a decisive stage in elaborating a global and coherent policy for development cooperation on the world scale which they were requested to implement by the Summit Conference of October 1972.
Det var faktisk Topmødet, der betød et vendepunkt i de drøftelser, der var ført i Fælles skabet om dette spørgsmål allerede fra 1972 på Kommissionens initiativ (jf. memorandum af juli 1971 om en » fællesskabspolitik for udviklingssamarbejde «, suppleret i februar 1972 med en »plan om indledende aktioner«).
It was in fact the Summit which marked the decisive turning-point in the discussion started as early as 1972 in the Community on this subject upon the initiative of the Commission (of the memorandum of July 1971 on a 'Community policy for development cooperation', supplemented in February 1972 by a 'pro­gramme for an initial series of actions').
Der var i så henseende to betydningsfulde fordele ved erklæringen fra Paris: for det første har erklæringen ved at komme over de juridiske-politiske hindringer, som Fællesskabet tidligere stødte imod, omsider lagt det politiske grundlag og udgangspunkt for en definition af en fælles skabspolitik for udviklingssamarbejde.
In this respect, the Paris Declaration had two principal merits: on the one hand, by overcoming the legal-political obstacles with which the Community had previously clashed, this declaration has at last
Topmødet viste således vejen til, at de regionale og verdens omspændende sider af Fællesskabets samarbejdspolitik på en konstruktiv måde kan komplettere hinanden.
The Summit thus pointed the way towards a constructive complementarity between regional and world dimensions in the Community's cooperation policy.
Arbejdsgruppen for udviklingssamarbejde, som er nedsat af Rådet, og som består af overordnede tjenestemænd fra medlemsstaterne og Kommissionen, indledte allerede i december 1972 arbejdet med at » definere principperne i og formålet med en samlet og sammenhængende politik for udviklingssamarbejde på verdensomspændende plan «.
As early as December 1972, the Working Party on Development Cooperation, set up by the Council and consisting of senior officials of Member States and the Commission, began on 'defining the principles and the object of a global and coherent policy of development cooperation on the world scale'.
Arbejdsgruppen indgav i maj 1973 en første beretning, som blev meget generelt drøftet af Rådet den 25.-26. juni i Luxembourg.
The Working Party submitted an initial report in May 1973 discussed very generally by the Council on 25/26 June in Luxembourg.
Efter at være opfordret til at foretage mere tilbundsgående undersøgelser med henblik på at mindske de meningsforskelle, der blev tilbage, fuldførte arbejdsgruppen sit arbejde i løbet af to møderækker i oktober og fremsendte sine slutninger til Ministerrådet.
Having been requested to deepen its investigations in order to reduce the differences of opinion which remained, the Working Party completed its work in two sessions in October and submitted its conclusions to the Council of Ministers.
For at opfylde mandatet fra Topmødet, som gik ud på at definere en samlet politik, anlagde arbejdsgruppen for udviklingssamarbejde et bredere syn på en samlet politik end communiqueet fra Paris, der især nævnte fire områder:
To comply with the terms of reference of the Summit intended to define a global policy, the Working Party on Development Cooperation had a broader approach to global policy than the Paris Communiqué which had identified four fields in particular:
— Forbedring af de generaliserede præferencer; — Fremme af aftaler om basisprodukter; — Forhøjelse af statsstøtte; — Forbedring af vilkårene for statsstøtte.
(i) improvement of generalized preferences; (ii) promotion of agreement concerning primary products; (iii) increase in the volume of official financial aid; (iv) improvement in the conditions of official financial aid.
Arbejdsgruppen gennemgik faktisk hovedpunkterne i en samlet politik med hensyn til samarbejde uden dog at gå så vidt som til at beskæftige sig med regionale sager (for nyelse og udvidelse af den »afrikanske« associering, middelhavspolitik), som skulle drøftes i en anden sammenhæng.
In fact, the Working Party examined the main elements of a global policy in cooperation without going so far as to tackle the regional files (renewal and enlargement of the 'African' Association, Mediterranean policy) which were to be discussed in another context.
Bortset fra visse grundlæggende retningslinjer — f.eks. det væsentlige, at Fællesskabets interne og eksterne politik skal være forenelig med de mål, der tilstræbes gennem udviklingssamarbejdet — fulgte arbejdsgruppen tre hovedlinjer — opført efter betydning — som i øvrigt allerede var nævnt i Kommissionens memorandum fra 1971: a) Udvikling og fuldstændiggørelse af den nugældende politik over for den tredje verden.
Apart from certain fundamental guidelines—such as the essential compatibility of internal and external policies of the Community with the aims pursued through development cooperation—the Working Party followed in order of importance three major lines which incidentally were already in the Commission's Memorandum of 1971:
b) Samordning og harmonisering af national politik på fællesskabsniveau og i givet fald af fællesskabspolitik vedrørende udviklingssamarbejde ved en sådan politiks udformning og ved dens gennemførelse.
A. Development and streamlining of current policies vis-à-vis the Third World.
Arbejdsgruppen behandlede først visse konkrete emner som støttens omfang og vilkår, løsning, geografisk fordeling osv. ud over de almindelige retningslinjer for samordning mellem medlemsstaterne og Fællesskabet.
In this connection the Working Party examined possibilities for improving