natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For så vidt angår opstilling af og adgang til fællesskabsretten og underinddelingen i De Europæiske Fællesskabers Tidende har Rådet pålagt direktionen for Kontoret for De europæiske Fællesskabers officielle Publikationer at aflægge beretning til det senest den 1. maj 1975.
Treaty amending certain budgetary provisions of the Treaties establishing the European Communities and of the Treaty establishing a Single Council and a Single Commission of the European Communities.
11-1974, punkterne 1105 og 1107.
OJ C 127 of 18.10.1974.
Forholdet mellem fællesskabsretten og national ret
Relationship between Community law and national law
Retlig beskyttelse af grundrettigheder
Legs/ protection of fundamental rights
Fællesskabernes retspraksis
Community ease law
Domstolen har konkretiseret og præciseret sin retspraksis vedrørende beskyttelsen af grundrettighederne inden for fællesskabsretten.
The Court of Justice has confirmed and clarified its judicial approach to the protection of fundamental rights in Community law.
Domstolen havde allerede fastslået, at grundrettighederne hører til de almindelige retsgrundsætninger, som den skal beskytte1).
It had already stated that fundamental rights formed an integral part of the general principles of law, the observance of which it ensured.'1
Domstolen har ved sin dom af 14. maj 1974 klart og kategorisk fastslået garantien af disse rettigheder'-).
Its judgment of 14 May1 was a firm and categorical confirmation that these rights are to be protected.
Det nye element i denne dom består i en mere præcis henvisning til de i medlemsstaternes forfatninger anerkendte og beskyttede grundrettigheder, samt i den kendsgerning, at de internationale traktater om beskyttelse af menneskerettighederne, som medlemsstaterne har været med til at udarbejde, eller som de senere har tiltrådt, ligeledes kan give anvisninger, som skal tages i betragtning inden for rammerne af fællesskabsretten.
The novel elements here were the more precise reference to the fundamental rights recognized and guaranteed by the Member States' constitutions and the statement that international treaties on the protection of human rights on which the Member States had collaborated or to which they were signatories could provide guidelines which should be followed within the framework of Community law.
Den internationale traktat, hvis principper institutionerne først og fremmest skal overholde, er konventionen til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, der blev indgået den 4. november 1950 af Europa rådets medlemsstater.
As an immediate example, the institutions must henceforth follow the principles of the Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms concluded by the Member States of the Council of Europe on 4 November 1950.
Da alle medlemsstaterne nu har ratificeret denne konvention, kan den betragtes som udgørende en del af de retsregler, der er fælles for medlemsstaterne.
Now that all the Community countries have ratified the Convention, it can be regarded as part of the law common to all the Member States.
Domstolen har i den sag, som den skulle pådømme, tydeligt givet udtryk for, at ejendomsretten samt retten til frit at udøve handel, arbejde og andre former for erhvervsmæssig virksomhed er grundrettigheder, som ligeledes nyder beskyttelse inden for rammerne af fællesskabsretten. Denne beskyttelse er imidlertid ikke ubegrænset.
In the case before it, the Court stated in no uncertain terms that rights of ownership and the right freely to choose and practise a trade or profession were among the fundamental rights also protected by Community law.
På samme måde som inden for medlemsstaternes forfatningsret, hvor beskyttelsen af disse retsgoder og aktiviteter vurderes i forhold til deres » sociale funktion «, er disse rettigheder inden for Fællesskabets retsorden genstand for visse begrænsninger, der er berettiget ved de mål af almen interesse, som Fællesskabet forfølger, så længe det væsentlige i disse rettigheder ikke berøres.
As was the case under the constitutional law of the Member States, where protection of these rights and activities was generally viewed in the light of their 'social function', the protection given by Community law was also subject to certain limits justified by the overall objectives pursued by the Community, although the basic substance of these rights could not be attacked.
(andet kammer), som ved kendelse fik henvist en sag fra Verwaltungsgericht Frankfurt, erklærede sig i sin afgørelse af 29. maj 1974'!) for kompetent til at påse, hvorvidt der er forenelighed mellem
In the case before it, the Constitutional Court in the event followed the Court of Justice, which had already given a preliminary ruling in the same case,3in finding that no fundamental rights had been violated.
Forfatningsdomstolen pålægger dog de tyske domstole, som for fremtiden skulle være i tvivl om, hvorvidt en bestemmelse i den afledte fællesskabsret er forenelig med de grundrettigheder, der er omhandlet i grundloven, først at anmode om en præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 177 i EØF-traktaten; en henvisning til forbundsforfatningsdomstolen kan påkendes og er nødvendig, såfremt der stadig foreligger tvivl efter denne præjudicielle afgørelse.
COMMUNITY LAW in the German Basic Law (Grundgesetz) should first request a preliminary ruling under Article 177 of the EEC Treaty; if, after such a ruling, doubt should still remain then the matter could and indeed must be referred to the Federal Constitutional Court.
Forbundsforfatningsdomstolen har til hensigt at opretholde dette standpunkt, så længe integrationsprocessen ikke har nået et trin, der er til strækkeligt fremskredent til, at fællesskabsretten tillige omfatter en række grund rettigheder, der er vedtaget af et direkte valgt parlament og bragt i anvendelse.
The Court intends to maintain this approach until such time as the process of integration is far enough advanced for Community law to contain and enforce a similar 'Bill of Rights' enacted by a directly elected parliament.
Denne afgørelse fra forbundsforvaltningsdomstolen er i strid med fællesskabsretten — særlig med principperne vedrørende dennes autonomi og forrang frem for medlems staternes ret, herunder deres forfatningsret — og med De europæiske Fællesskabers Domstols faste retspraksis.
This ruling is contrary to Community law—and in particular to the principle of its autonomy and of its primacy over national law, including constitutional law—and to all the relevant case law of the European Court.
Den er derfor skadelig for fællseskabsrettens enhed og den retlige sikkerhed med hensyn til den ensartede anvendelse af fællesskabsretten.
Accordingly it is a dangerous threat to the unity of Community law and creates uncertainty as to the latter's uniform application.
Ved at tillægge sig beføjelse til at påse, at den afledte fællesskabsret er forenelig med de i den tyske grundlov opregnede grundrettigheder, har forbundsforfatningsdomstolen gjort indgreb i den enekompetence, der er tillagt Domstolen, som skal værne om lov og ret ved fortolkningen og anvendelsen af traktaterne (se EØF-traktatens artikel 164).
By claiming the power to verify the compatibility of Community secondary legislation with the fundamental rights in the Basic Law, the Constitutional Court is impugning the exclusive jurisdiction of the Court of Justice to ensure that in the interpretation and application of the treaties the law is observed (Article 164 of the EEC Treaty).
de ovennævnte, alvorlige bekymringer for den tyske
The Commission has informed the German Government of its grave concern.1
Fællesskabsrettens direkte anvendelighed
Direct applicability of Community law
I løbet af 1974 havde Domstolen i flere tilfælde lejlighed til at bekræfte og styrke sin retspraksis vedrørende den direkte anvendelighed af fællesskabsrettens bestemmelser.
This year gave the Court of Justice numerous opportunities to confirm and strengthen the principles it has evolved as to the direct applicability of Community law.
Efter i en dom af 4. april 1974J) at have udtalt, at artikel 48 finder direkte anvendelse, og at dens bestemmelser derfor for de involverede parter afføder sådanne rettigheder, som de nationale myndigheder må respektere og beskytte, har den ligeledes fastslået den direkte anvendelighed af artiklerne 52, 59 og 60, stk. 3, i traktaten.
271 directly applicable and that accordingly its provisions created rights in those concerned which national authorities must respect and protect, it also stated that Articles 52 and 59 and the third paragraph of Article 60 of the Treaty were likewise directly applicable.
For så vidt angår artikel 52 har Domstolen i en dom af 21. juni 19742) statueret, at denne bestemmelse i traktaten foreskriver en præcis forpligtelse til at nå dette resultat, hvis opfyldelse skal lettes, men ikke være betinget af iværksættelsen af en plan med gradvise foranstaltninger i løbet af overgangsperioden.
Dealing with Article 52, a ruling of 21 June1 states that this Article imposes obligations with precise effects whose performance must be facilitated but not conditioned by the implementation of a programme of progressive measures throughout the transitional period.
Den slutter heraf, at det kun har ringe betydning, at Rådet på et givet område endnu ikke har vedtaget de i artikel 54 omhandlede direktiver.
It concluded that it was of little importance that in a given field the Council had not yet adopted the directives called for by Article 54.
For så vidt angår artiklerne 59, stk. 1, og 60, stk. 3, om den frie udveksling af tjene steydelser, udtaler Domstolen ligeledes i en dom af 3. december 19743), at disse bestemmelser har direkte virkning og således kan påberåbes af de pågældende for de nationale domstole i den udstrækning, hvor de tager sigte på fjernelsen af enhvet forskelsbehandling over for tjenesteydere, der er begrundet i nationalitet eller i den omstændighed, at han er bosat i en anden medlemsstat end den, hvor tjenesten skal ydes.
As regards the first paragraph of Article 59 and the third paragraph of Article 60, relating to freedom to provide services, a Court ruling of 3 December2declared that these provisions also have direct effect and can therefore be invoked by parties before national courts to the extent that the object of the said provisions is to abolish all discrimination against the person providing services on the basis of his nationality or of the fact that he resides in another Member State rather than the one where the services are to be provided.
Disse to af Domstolen afsagte domme kan betragtes som indledningen til en ny etape i dens retspraksis, for så vidt angår de rettigheder, som gives retssubjekterne i medlems staterne ved fællesskabsretsordenen.
These two decisions of the Court of Justice can be regarded as a landmark in the evolution of its rules of law relating to the rights conferred by the Community legal order on individuals in the Member States.
Thi i de foregående tilfælde fastsatte de artikler, der er erklæret direkte anvendelige, ikke som betingelse for deres iværksættelse nogen handling fra fællesskabsinstitutionernes side bortset fra den simple fastsættelse af en tidsplan for anvendelsen af disse bestemmelser.
In earlier cases, the Treaty Articles declared directly applicable were those which did not require intervention by the Community institutions to implement them except as regards the fixing of timetables.
Bortset fra artikel 48, hvis iværksættelse
Article 48 was brought into operation at the appropriate time by a specific Regulation; in contrast, not all the directives for attaining freedom of establishment and freedom to provide services had been adopted by the end of the transitional period.
Domstolens dom kan også i dette tilfælde betragtes som et nyt skridt fremad med hen syn til opfattelsen af den fællesskabsret, der er direkte anvendelig: hidtil havde Dom stolen kun haft lejlighed til at udtale sig om sådanne afledte fællesskabsretlige bestemmelser, der iværksætter mål, der er klart defineret i selve EØF-traktaten, for så vidt angår det resultat, der skal nås, samt med hensyn til fristen derfor3). Artikel 3 i det nævnte direktiv indeholder derimod en begrænsning af medlemsstaternes beføjelse til at træffe forholdsregler vedrørende den offentlige orden og sikkerhed over for statsborgere i medlemsstaterne, en begrænsning, der udtrykkes ganske præcist, men som ikke kan udledes direkte af traktatens bestemmelser.
COMMUNITY LAW directly applicable Community law: hitherto the only provisions of Community secondary legislation which the Court has had to interpret have been those implement­ing objectives clearly defined by the Treaty itself, both as regards the results to be obtained and the time limit for doing so.1In contrast, Article 3 of the Directive in question imposes restrictions on the power of Member States to take measures justified by considerations of public policy and public security in respect of nationals of the Member States; the restriction is made quite clear but cannot be deduced as such from the Treaty itself.
Ensartet anvendelse af fællesskabsretten: præjudiciel henvisning
Uniform application of Community law: preliminary rulings
Rådet (justitsministrene) vedtog på sit 315. møde den 26. november 1974 *) ud fra ønsket om at forbedre procedurerne og lette Domstolens opgave en afgørelse om tilpasning af EKSF-traktatens artikel 32, EØF-traktatens artikel 165 og Euratom-trakta-tens artikel 1375) og godkendte en heraf følgende ændring af procedurereglementet for at muliggøre, at visse arter af de i EKSF-traktatens artikel 41, EØF-traktatens artikel 177 og Euratom-traktatens artikel 150 omhandlede præjudicielle spørgsmål kan hen lægges til Domstolens afdelinger.
At the 315th Council meeting on 26 November,2the Ministers of Justice, with a view to improving the procedures and lightening the workload of the Court of Justice, adopted a decision amending Article 165 of the EEC Treaty, Article 32 of the ECSC Treaty and Article 137 of the Euratom Treaty3and approved consequential amendments to the Court's Rules of Procedure to enable requests for preliminary rulings under Article 177 of the EEC Treaty, Article 41 of the ECSC Treaty and Article 150 of the Euratom Treaty to be assigned by the Court to its Chambers.
Denne adgang gælder for tvister, der har en over vejende teknisk karakter, eller som vedrører spørgsmål, for hvilke der allerede findes
This will apply to disputes which are of an essentially technical nature or concern matters for which there is already an established body of case law, provided that no Member State objects and no institution asks for the case to be heard by the full Court.
Sag 9-70 (Grad/Finanzamt Traunstein) Domssamling 1970 og sag 33-70 (SACE/Det italien ske finansministerium) Domssamling 1970.
Case 9/70 (Grad ν Finanzamt Traunstein): [1970] Recueil; Case 33/70 (SACE ν Italian Minister of Finance): [1970] Recueil. Bull.
469- Domstolen har altid understreget den afgørende betydning af en ensartet anvendelse af fællesskabsretten takket være proceduren med præjudiciel henvisning.
273 as interpreted by the Bundesfinanzhof, thus being deprived, where it is not in agreement with the Bundesfinanzhofs interpretation of Community law, of the right to request a preliminary ruling from the Court of Justice.
Ifølge Dom stolen kan eksistensen af en regel i intern ret, der binder retterne til at følge den af en overordnet instans foretagne retlige bedømmelse, ikke i sig selv fratage dem den i artikel 177 hjemlede adgang til at forelægge Domstolen præjudicielle spørgsmål.
The Court of Justice held that the fact that domestic law contained a rule that inferior courts were bound by the findings in law of superior courts could not in itself deprive the inferior court of its power under Article 177 to refer questions to the Court of Justice.
Domstolen har desuden bekræftet sin tidligere retspraksis, ifølge hvilken den er bundet af en præjudiciel henvisning, som er forelagt den, så længe henvisningsbeslutningen ikke er tilbagekaldt eller ophævet, selv når den er genstand for appel til de nationale domstole2).
The Court also confirmed previous decisions to the effect that it remains validly seized of a request for a preliminary ruling as long as the decision to refer is not withdrawn or quashed, even if an appeal against such decision is pending in proceed­ings before a national court.1
Domstolen, der ønsker at give den præjudicielle procedure stor betydning, anerkendte i sin dom af den 30. april 19743), at de internationale aftaler, der indgås af Rådet i henhold til EØF-traktatens artikel 228 og 238, er retsakter fra en af Fællesskabets institutioner i den betydning, der er forudsat i artikel 177, stk. 1, b. Som sådanne udgør de en integreret del af fællesskabsretten.
In a judgment of 30 April2the Court, desirous of giving Article 177 the largest pos­sible scope, held that international agreements entered into by the Council under Articles 228 and 238 of the EEC Treaty are acts of a Community institution within the meaning of subparagraph (b) of the first paragraph of Article 177. As such they are an integral part of the Community legal order.
Domstolen har derfor kompetence til at træffe præjudicielle afgørelser vedrørende fortolkningen af disse aftaler efter anmodning fra de nationale domstole.
The Court of Justice accordingly has jurisdiction to give preliminary rulings on the interpretation of such agreements at the request of national courts.
Domstolen har for første gang fået forelagt et spørgsmål om fortolkning af en bestemmelse i et direktiv, der ikke finder direkte anvendelse.
For the first time the Court has had to deal with interpreting a provision in a directive which can in no sense be considered to be directly applicable.
Efter anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesgerichthof har Domstolen i sin dom af 12. november 1974l) måttet fortolke ordlyden af en artikel i det første direktiv vedrørende harmonisering af selskabsretten2).
In a judgment delivered on 12 November3on a request for a preliminary ruling from the Bundes­ gerichtshof'the Court had to interpret an Article in the first Directive on harmoniza­tion of company law.4 The judgment is particularly significant as regards the role of
Denne dom er af særlig interesse, for så vidt angår betydningen af artikel 177 for opretholdelsen af ensartethed af de nationale retsregler, der samordnes på fællesskabsplan.
Article 177 in preserving the uniformity of rules of national law which have been coordinated at Community level.
Det kan nemlig konstateres, at den dommer der har henvist spørgsmålet til Domstolen, for korrekt at kunne anvende sin nationale lovgivning, der udtrykkeligt er ændret med henblik på gennemførelse at et direktiv, har måttet stille sig spørgsmålet om den nøjagtige betydning af direktivet, der er en retskilde for den nationale lovgivning.
The referring court was seeking to apply national legislation conectly, and as national legislation had been amended to implement the directive, it was now seeking the exact meaning of the directive, which was the source of the national legislation.
Domstolen har ligeledes for første gang fået forelagt et spørgsmål til præjudiciel afgørelse fra en engelsk domstol, i dette tilfælde High Court. Den har afsagt dom den 4. december 19743)).
This year the Court also received its first request for a preliminary ruling from an English court, the High Court; judgment was given on 4 December.5
Visse betragtninger, fremført af lord
Case 127/73 (BRT­I ν SABAM): [1974] ECR.
Denning, Master of the Rolls (retspræsident), vedrører på det generelle plan spørgsmål om anvendelsen af EØF-traktatens artikel 177, som f.eks. begrebet sidste instans, den retligt bindende virkning af en præjudiciel afgørelse fra Domstolen og de fortolkningsfaktorer, som de nationale domstole skal tage i betragtning ved anvendelse af fælles skabsrettens bestemmelser.
Article 177 of the EEC Treaty, such as what constitutes a court of final appeal, the binding legal effect of a preliminary ruling by the Court of Justice and the rules of interpretation to be applied by English courts in applying Community law.
Påstanden om, at alene Overhuset udgør en domstol, der er sidste instans, og som i henhold til artikel 177, stk. 3 er pligtig at indbringe sager for Domstolen, må fremkalde alvorlige protester.
The view that only the House of Lords can be regarded as a court of final appeal obliged to refer cases to the Court of Justice under the third paragraph of Article 177 must be treated with reservation.
Medlemsstaternes overholdelse af deres forpligtelser
Performance by the Member States of their obligations
Antallet af formelt indledte procedurer er faldet lidt i referenceperioden.
The number of proceedings formally initiated fell slightly this year.
Mens der er blevet indledt omkring tredive nye procedurer, har man kunnet afslutte mere end fyrre procedurer i 1974.
Although thirty or so new proceedings were initiated, more than forty were terminated.
De nye procedurer vedrører atter udelukkende EØF-traktaten med undtagelse af en enkelt procedure, der er baseret på både artikel 169 i denne traktat og på artikel 141 i EKSF-traktaten.
The new proceedings again concern exclusively the EEC Treaty, with the exception of one which is based both on Article 169 of the EEC Treaty and on Article 141 of the Euratom Treaty.
Domstolen har i 1974 kun fået forelagt en enkelt sag om konstatering af ikke-overholdelse5).
The Court of Justice had to deal with only one proceeding for non-application.1 This case (German Law on wine) is still before the Court.
Denne sag (den tyske lov om vin) verserer endnu.
Of the four infringements mentioned in the Seventh General Report, the Commission has been able to abandon proceedings in three cases2as the Member States concerned had terminated the infringements.
s) Sag 12-74, EFT C 31 af 21.3.1974.
Case 167/73 (Commission ν French Republic): [1974] ECR.
Af de fire overtrædelsessager, der er nævnt i Syvende Almindelige Beretning, har Kommissionen kunnet undlade at forfølge sagen for Domstolen i tre tilfælde1), idet de pågældende stater har bragt de pågældende overtrædelser til ophør.
275 of affairs where persons subject to the relevant law would be kept in a state of uncertainty as to the possibilities available to them of relying on Community law.
Det følger heraf, at Kommissionen under disse omstændigheder er berettiget til af hensyn til retssikkerheden at kræve formel ophævelse af nationale bestemmelser, der er uforenelige med fællesskabs rettens bestemmelser, selv når disse finder direkte anvendelse.
Accordingly the Commission, on grounds of certainty in the law, can demand the formal repeal of national provisions which are incompatible with Community provisions even where the latter are directly applicable.
Problemet med gennemførelsen af direktiverne, der allerede blev påpeget sidste år3), er blevet forværret, hvilket bevises af den kendsgerning, at de fleste af de frister, der i tiltrædelsesdokumenterne er pålagt de nye medlemsstater til at indpasse de ved tiltrædelsen ikraftværende direktiver i deres retsorden, ikke er blevet overholdt.
The problem mentioned in last year's Report1of the application of directives has become more serious, as can be seen from the fact that most of the time limits set for incorporation of directives into the national legal systems of the new Member States have not been observed.
Det har vist sig, at de nye medlemsstater, ligesom i sin tid de oprindelige medlemsstater, ikke har været i stand til at overholde de forpligtelser, som de har påtaget sig ved vedtagelsen af direktiverne i Rådet, for så vidt angår disses indførelse i den nationale retsorden inden for de fastsatte frister.
It has been found that the new Member States have been no more capable than the original Member States of meeting commitments, entered into when Council directives are adopted, to incorporate them into their national legal systems within a set time limit.