natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ærede parlamentsmedlemmer, hver gang vi taler om fiskeriet — og vi er faktisk blevet til en gruppe af »fiskeriets venner«, der mere eller mindre består af de samme hver gang — har jeg altid indtrykket af, at nogle af Dem mener, eller i det mindste lader skinne igennem, når De taler, at der har været en strålende og glorværdig periode for fiskeri sektoren.
I must say, ladies and gentlemen, that whenever we discuss fisheries — indeed, we have become a 'friends of fisheries' group, always more or less the same people — it is my impression that some of you think, or at least your words imply, that the fisheries sector once experienced a glorious and splendid heyday.
Jeg har kun beskæftiget mig med denne sektor i fire år, så jeg er stadig lidt af en nybegynder, men i alt det, jeg har læst, hvad enten det har været bøger eller publikationer om fiskeriet før i tiden, har jeg aldrig fundet noget om denne guldalder for fiskeriet. Sektoren har altid haft, og navnlig på visse tidspunkter, nogle særligt strenge kår, og den har altid skullet kæmpe for at bevare balanceforholdet mellem udtagningen og ressourcerne.
I am something of a novice, having dealt with this sector for only four years, but none of the books or publications I have read on the fishing industry in former times refer to that golden age: the sector has always had an extremely tough existence, particularly at certain moments, constantly struggling to preserve the balance between extraction and resources.
Ud fra dette synspunkt mener jeg således, at Kommissionen har vist, at den er meget opmærksom og også meget åben over for forslag fra de forskellige sektorer, Parlamentet, den rådgivende komité og fiskerisektoren selv med henblik på at forbedre situationen.
From this point of view, I believe that the Commission has proved very attentive and very open to suggestions from various quarters — Parliament, the Advisory Committee and also the sector itself — in an attempt to improve the situation.
Jeg har i den forbindelse undersøgt Gallaghers betænkning omhyggeligt, og jeg vil gerne fortælle Dem et par ting meget ærligt. Først vil jeg gerne sige, at der som bekendt er en omfattende høring i gang om reformen af den fælles fiskeripolitik i år 2002.
I have studied the Gallagher report carefully from this perspective, and I wish in all honesty to make two points: firstly, as you know, wide-ranging consultations are under way for the reform of the common fisheries policy in 2002.
Det er en høring, som vi har bestræbt os på at indlede meget tidligt, så der bliver et passende tidsrum til debatten.
We took pains to launch these consultations well in advance, so as to allow ample time for the debate.
Vi har ikke fået alle spørgeskemaerne igen, men af langt de fleste af de spørgeskemaer og svar, som vi har fået, og som undersøges af Kommissionen, fremgår det, at det kun er en del af den engelske sektor og den irske sektor, der har ønsket den slags forslag.
Not all the questionnaires have been returned, but judging by the overwhelming majority of those which have reached the Commission and are now being evaluated, only part of the sector in both the UK and Ireland favours this type of proposal.
Jeg tror faktisk, at fru McKenna har ret i, at vi først og fremmest skal udtrykke os mere klart om, hvad vi mener — eller De mener — at regionalisering er, og hvad der er forskellen på decentralisering — der indebærer en større gennemsigtighed og en større inddragelse — og regionalisering, og navnlig om, hvordan vi kan forene regionaliseringen med det grundprincip, som mange af Dem var inde på her, nemlig princippet om relativ stabilitet.
Indeed, Mrs McKenna is right on one point: we should first be clearer about what we mean, or what you mean, by régionalisation, and how exactly it differs from decentralisation — which entails greater transparency and greater involvement — and, above all, how the fundamental principle of relative stability, which many of you have stressed today, can be reconciled with régionalisation.
Jeg mener, at denne betænkning er vigtig, netop fordi den er et nyttigt bidrag til debatten.
I believe that this report is an important and useful contribution to the debate.
Jeg skal mødes med Den Rådgivende Komité for Fiskeri i morgen tidlig angående de reformer, jeg foreslår, men jeg vil gerne gøre Dem opmærksom på, at der allerede i den nuværende fælles fiskeripolitik er nogle meget kraftige regionsaspekter, f.eks. de regionale FUP, alt, hvad der vedrører samarbejdet, og møderne på regionalt plan.
Tomorrow morning, I shall be putting my proposed reforms to the Advisory Committee on Fisheries, but I would assure you that the present common policy already contains some very strong regional elements: for example, the regional MGPs and the whole section relating to regional cooperation and meetings.
Der eksisterer kort sagt en hel række initiativer, som man kan styrke og videreudvikle.
In short, a whole range of initiatives can be expanded on.
Det sidste punkt, som jeg gerne vil henlede de ærede parlamentsmedlemmers opmærksomhed på — og som jeg således mener bør undersøges nærmere — er et problem i forbindelse med traktaten.
The final point which I would draw to the House's attention — and this is why I say that further consideration is required — is a problem concerning the Treaty.
Det står i øjeblikket ikke klart, hvilken rolle Kommissionen spiller i denne betænkning, men der er ingen tvivl om, at der er et problem i den ende lige beslutningsfase, som er Ministerrådets fase, det vil sige Unionens 15 ministres fase.
While this report does not establish clearly what the Commission's role would be, there would undoubtedly be some difficulty at the final stage, that of the Council of Ministers, the 15 EU ministers.
Jeg mener ikke, at man alene kan betragte denne fase som en ratificering af beslutninger, der er truffet på regionalt plan eller inden for regionale organisationer.
In my opinion, that stage cannot be seen merely as a rubber-stamping of decisions taken in the regions or by regional organisations.
Jeg håber, at vi vil fortsætte med at drøfte dette problem med hinanden, for efter min mening er der undertiden to elementer, som falder sammen, nemlig decentraliseringen — det vil sige en rigtig anvendelse af subsidiariteten og en større inddragelse af lokalsamfundene, hvilket er et rimeligt krav — og regionaliseringen, som jeg tror skal undersøges meget bedre, for der er også nogle problemer, som ikke kan løses på regionalt plan.
I hope that we shall continue to discuss this issue with one another, because I am sometimes aware of two over lapping elements: decentralisation — the proper application of subsidiarity, with greater involvement of local communities — which is very necessary, and régionalisation, which I think deserves much more investigation, since certain problems cannot be solved at regional level.
Jeg ønsker således ikke, at vi anvender den forkerte indfaldsvinkel og overvejer nogle drastiske reformforslag uden at have foretaget en tilbundsgående vurdering af dem.
I should therefore not like us to select the wrong approach and to devise radical reforms without having studied them in great detail.
Jeg håber, at vi sammen vil kunne gå videre med disse overvejelser, så det lykkes os at tilføre den fælles fiskeripolitik de nødvendige reformer. Vi skal dog først undersøge dem lidt grundigere.
I hope that we shall be able to carry forward these ideas together, in order to make the necessary reforms to the common fisheries policy after having examined them in a little more depth.
(Mødet udsat kl. 20.25 og genoptaget kl. 21.00)
(The sitting was suspended at 8.25 p.m. and resumed at 9 p.m.)
Formanden. — Næste punkt på dagsordenen er betænkning (A4-0037/99) af Rothley for Udvalget om Retlige Anliggender og Borgernes Rettigheder om indførelse af en respitperiode for innovationer i de nationale patentlov givninger.
President. — The next item is the report (A4-00 37/99) by Mr Rothley, on behalf of the Committee on Legal Affairs and Citizens' Rights, on the introduction of a grace period for innovations in national patent laws.
Rothley (PSE), ordfører. — (DE) Hr. formand, forskere, videnskabsmænd og opfindere i Den Europæiske Union har et problem.
Rothley (PSE), rapporteur. — (DE) Mr President, researchers, scientists and inventors in the European Union are faced with a problem.
Enten skal de publicere resultaterne af deres forskning, af deres videnskabelige arbejde og dermed give afkald på en senere patentbeskyttelse, eller også skal de undlade at deltage i de videnskabelige drøftelser i forventning om et senere patent.
Either they publish the results of their research, their scientific findings, thereby waiving the right to subsequent protection by patent, or they steer clear of the academic discussion process in the expectation of a future patent. That is the dilemma facing researchers, scientists and inventors in the European Union.
Herom findes der bestemmelser i USA, i Japan og i mange andre lande i verden, blot ikke i Den Europæiske Union. Det har fatale konsekvenser.
The problem has been solved in the United States; it has been solved in Japan; it has been solved in many other countries of the world, but not in the European Union.
Naturligvis kan en europæisk forsker, videnskabsmand eller opfinder patentere det, han har udviklet eller publiceret af videnskabelige idéer, i USA. Naturligvis kan han det, med den konsekvnes, at han selvfølgelig vil foretage yderligere investeringer dér, hvor han nyder patentbeskyttelse.
European researchers, scientists and inventors can naturally apply in the United States for patents on what they have developed, on the scientific ideas they have publicised.
Med andre ord betyder den manglende respitperiode for innovationer, at vi i Europa, i Den Europæiske Union har bestemmelser, som både er innovationshæmmende og forskningsfjendtlige.
In other words, the lack of a grace period means that our rules in the European Union both impede innovation and discourage research.
Hvad betyder en respitperiode for innovationer?
What does the grace period mean?
Den betyder, at en offentliggørelse, opfinderen selv foretager, ikke skader patenteringen, kun opfinderen selv.
It means that a publication by the inventor himself or herself will not prejudice the granting of a patent to the same person.
Det ændrer for øvrigt ikke noget som helst ved princippet om den første ansøger.
I hasten to add that this does not in any way alter the 'first to file' principle.
Nu er der kloge hoveder i Den Europæiske Union, f.eks. den kemiske industris organisation, som forklarer os, at det alt sammen har noget at gøre med manglende retssikkerhed.
Now there are some clever people in the European Union, for example in the Association of the Chemical Industry, who tell us that this is all a matter of legal uncertainty.
Amerikanerne, japanerne, canadierne og mange andre folk i verden vil forundret gnide øjnene, når den kemiske industris tyske organisation oplyser dem om, at der hos dem hersker retsusikkerhed.
The Americans, the Japanese, the Canadians and many other peoples in this world would rub their eyes in disbelief to see the German Association of the Chemical Industry citing legal uncertainty.
Det opfatter de jo nu næppe sådan!
They will scarcely share that sentiment.
Det er endvidere forbløffende, at inden for WIPO's rammer var hele den europæiske industri dengang, man forhandlede med amerikanerne — I indfører princippet om den første ansøger, til gengæld indfører vi i Europa en respitperiode for innovationer — ret beset indforstået med, at der skulle være en respitperiode for innovationer i Europa.
Another astonishing thing is that, when Europe negotiated with America in the World Intellectual Property Organisation (WIPO) framework on the basis that they were introducing the 'first to file' principle, so we would introduce the grace period in Europe, the whole of European industry actually agreed with the introduction of the grace period.
Jeg ved, at det i Kommissionen, som for øvrigt arrangerede en høring i oktober og forunderligt nok allerede dagen efter meddelte den forbløffede europæiske offentlighed konklusionerne, jeg ved altså, at det i Kommissionen hedder sig: Vi kan kun se på det sammen med dette princip om den første ansøger og spørgsmålet om princippet om den første opfinder, som jo spiller en stor rolle i USA.
I know that the Commission, which incidentally held a hearing in October and, to the astonishment of the European public, communicated its conclusions the very next day, has said that it can only look at this in conjunction with the 'first to file' principle and with the issue of the 'first to invent' principle, which, as you may know, plays a major role in the United States.
En ting er vis: Amerikanerne vil aldrig fravige princippet om den første opfinder, dét står fast, så vi europæere har egentlig kun chancen for omsider at gøre det, der er fornuftigt og er i vores interesse, og det vil sige indføre en respitperiode for innovationer.
One thing is sure: the Americans will never deviate from the 'first to invent' principle. This being the case, we Europeans are effectively left with the sole option of doing the sensible thing, of acting in our own best interests at long last by introducing the grace period.
Nu er det ikke min opgave at henstille noget til de andre politiske partier.
Now it is not my job to make recommendations to the other political parties.
Jeg henstiller ikke noget til PPE eller De Liberale, og måske vil de jo blot afvise det.
I shall not make any recommendations to the PPE or the Liberals; they may possibly reject all of this.
Det kan godt være.
That may well be.
Jeg vil blot gøre opmærksom på én ting: Den position, som PPE tilsyneladende indtager, og den position, De Liberale tilsyneladende indtager, vil de blive nødt til at opgive. De vil ikke kunne fastholde denne position. De vil miste den.
I merely wish to point out one thing: the position that the PPE seems to have adopted and the position that the Liberals seem to have adopted will both have to be abandoned.
Jeg er jo ikke helt uden erfaringer i, at man først vinder i anden omgang. Hvorledes Europa-Parlamentets afgørelse om dette initiativ end falder ud, ved jeg, at vi — min gruppe — til sidst vil vinde dette initiativ, det er helt sikkert.
I am, of course, not entirely unaccustomed to having to wait until the second round before winning the day, but however Parliament may decide on this initiative, I know that we — my group — will succeed with it in the end; that is quite certain.
Vi vil arrangere en international kongres om dette emne med de bedste folk, og så vil vi sandsynligvis sige til Kommissionen, hvorledes verden ser på dette spørgsmål og ikke kun det indskrænkede synspunkt hos den kemiske industris organisation i Tyskland.
We shall organise an international congress on this topic with the best people, and then we shall probably be able to tell the Commission how the world sees this question instead of merely presenting the narrow viewpoint of the Association of the Chemical Industry in Germany.
Min henstilling kunne være: Jeg ville være noget mere forsigtig end PPE eller Den Liberale Gruppe.
My recommendation would be this: if I were the PPE or the Liberal Group, I should be somewhat more cautious.
Det er altid svært at være nødt til at opgive en position, man ikke kan holde, fordi den er forskningsfjendtlig, fordi den er innovationshæmmende, og fordi den ikke længere har noget at gøre med en international harmoni sering af patentretten.
It is always difficult to have to give up a position that has become unsustainable because it is hostile to research, because it impedes innovation and because it has nothing to do with the international harmonisation of patent law.
Denne position er uholdbar, de — også Kommissionen — bliver nødt til at opgive denne position.
This position is untenable. You will have to give up this position, and so will the Commission.
De vil opgive den!
You will abandon it!
Det ville måske være klogere, hvis man på forhånd slog ind på fornuftens vej.
It would perhaps be wiser to line up on the side of common sense from the outset.
Hvorledes det altså end falder ud i morgen, om det nu bliver 314 stemmer eller ej, det er helt uden betydning.
So whatever the result tomorrow, whether we secure 314 votes or not, it will be of no consequence at all.
Uden initiativet fra min gruppe ville det overhovedet ikke have været et emne. Kommissionen ville jo helst holde dette emne under lås og slå.
If my group had not taken this initiative, the whole issue would not have arisen.
Det havde Kommissionen helst set.
That is what the Commission would have liked best.
Men vi satte det på dagsordenen.
The only problem is that we have now put it on the agenda.
Vi vil tale om det, og hvorledes afstemningen i morgen end falder ud, er jeg ikke bange for ikke at få det nødvendige flertal.
We shall talk about it, and whatever the outcome of tomorrow's vote, the prospect of failing to secure the necessary majority does not perturb me.
Den egentlige drøftelse kommer vi til at føre i forbindelse med fællesskabspatentet, og vi vil til slut sejre i denne drøftelse, fordi det er i Den Europæiske Unions interesse som firmadomicil.
We shall conduct the real discussion in connection with the Community patent, and we shall ultimately win this debate and thereby strengthen the European Union as a location for research and industry.
Det undrer mig gang på gang, hvorledes man med sådanne investeringshæmmende, med sådanne forskningsfjendtlige instrumenter ødelægger Den Europæiske Unions ry som firmadomicil, og dernæst undrer man sig over, at arbejdspladserne opstår andre steder.
It continually puzzles me, when Europe's standing as a business location is being ruined by such anti-investment and anti-research instruments, how anyone can still wonder why the jobs are all being created elsewhere.
Derfor er jeg overbevist om, at fornuften vil sejre til sidst!
That is why I am convinced that common sense will prevail in the end.
Oddy (PSE). — (EN) Hr. formand, jeg vil gerne lykønske ordføreren, som er et af de mest opfindsomme medlemmer af Udvalget om Retlige Anliggender og Borgernes Rettigheder.
Oddy (PSE). — Mr President, I would like to congratulate the rapporteur who is one of the most imaginative Members of the Committee on Legal Affairs and Citizens' Rights.
Han var den første, der fremlagde en initiativbetænkning om bilforsikring gennem Parlamentet, der førte til, at Kommissionen udarbejdede et stykke lovgivning.
He was the first person to pilot an own-initiative report through Parliament on motor insurance which led to the Commission producing legislation.
Endnu en gang har hr. Rotley udvist fantasi med hensyn til opfindelser.
Yet again Mr Rothley has been imaginative on the subject of inventions.
Oddy somhed har stor betydning i min valgkreds, så jeg er særligt opmærksom på betydningen af patenter og opfindelser.
Engineering is important in my constituency so I particularly appreciate the importance of patents and inventions.
Blot for at nævne to eksempler: I min valgkreds opfandt Frank Whittle jetmotoren, og James Brindley opfandt sikkerhedsgear til cykler.
To cite just two examples: in my constituency Frank Whittle invented the jet engine and James Brindley invented the safety gears on bicycles.
Denne betænkning har stor betydning, fordi den vil give forskerne et år til at offentliggøre noget, før det er nødven­digt at indgive patentansøgning.
This report is important as a proposal because it would allow researchers a year to publish before the need to file for a patent.
Dette vil hjælpe forskerne med at offentliggøre deres arbejde, og det vil svare til situationen i USA og Japan.
This would help researchers to publicise their work and would follow the example of the United States and Japan.
Vi må gøre Den Europæiske Union så konkurrencedygtig som muligt.
We need to make the European Union as competitive as possible.
Vi har brug for et stærkt produktionsgrundlag, og patenter er et vigtigt aspekt af udviklingen af Den Europæiske Unions industripro­duktion.
We need to have a strong manufacturing base and patents are an important part of developing the industrial output of the European Union.
Hr. formand, jeg nærer dyb respekt for hr. Rothley, og det ved han.
Mr President, I have a great regard for my colleague Mr Rothley, as he knows.
Jeg mener oprigtigt, at han er en stor parlamen­tariker og en glimrende jurist.
I truly believe that he is a great parliamentarian and a fine lawyer.
Ikke desto mindre må jeg i dette tilfælde sige, at jeg så absolut er imod det, han post­ulerer i sin betænkning.
Nevertheless, I do have to say that, in this case, I am completely opposed to what his report proposes.
Han har talt om forsigtighed.
He has referred to the need for prudence.
Jeg ved ikke, om det er mere eller mindre forsigtigt at anmode om en respitperiode eller ikke anmode om den.
I am not sure whether it is more or less prudent to request a grace period than not to do so.
Måske er mit indlæg overflødigt, for han har allerede nævnt de argu­menter, som jeg må støtte mig på.
My speech could in a sense be redundant, as Mr Rothley has already referred to the arguments I intend to adduce.
Han kom mig i forkøbet, da han af en eller anden grund nævnte, hvilke argu­menter der gik imod denne anmodning.
He has anticipated what I have to say by presenting the arguments against such a request, and I can but wonder why.
Jeg vil gentage noget, som han har sagt, og det er, at vi mener, respitpe­rioden unægteligt medfører en høj grad af både juridisk og økonomisk usikkerhed for dem, der har muliggjort en opfindelse, der er genstand for et patent.
As we see it — Mr Rothley said so and I shall therefore repeat the point — the grace period results in a high degree of legal uncertainty and also in financial uncertainty for those responsible for the invention to which the patent relates.
Han sagde også, at industrien ikke ville kunne bære den omkostning, der opstår i kølvandet på den usikkerhed, der er forårsaget af respitperioden.
This is undeniable and, as Mr Rothley also pointed out, industry would clearly not be able to bear the costs of the uncertainty resulting from such a grace period.
Det er nødvendigt at udarbejde en grundig undersøgelse — hvilket endnu ikke er sket — som bestemmer de reelle konsekvenser af forskellen mellem den europæiske lovgivning og den amerikanske, for vi glemmer ikke, hr. formand, at den gældende respitperiode i USA har sine rødder i et risikokapitalsystem, der er meget anderledes end det, der findes i EU.
What is called for is a detailed study to establish the actual effect of the existing discrepancies between European and United States legislation, yet no such study has been undertaken. We must remember that the grace period currently provided for in the United States is the consequence of a risk capital system that differs greatly from that which exists within the European Union.
Derfor ville det være nyttesløst at fastsætte en sådan periode i EU, idet den ikke ville tage hensyn til de særlige forhold i vores økonomiske system.
It would therefore be inappropriate to provide for such a period within the Union, as it would not take account of the specific nature of our current financial system.
Det er også nødvendigt at nævne, at Kommissionen organiserede en offentlig høring i oktober 1998, hvori repræ­sentanter fra de berørte sektorer deltog.
It should also be borne in mind that in October 1988, the Commission organised a public hearing attended by representatives of the sectors concerned.
Konklusionen på høringen var, at ethvert initiativ, der var knyttet til indfø­relsen af en respitperiode, burde tage hensyn til globaliseringsfænomenet for at være rigtig effektiv og følgelig gennemføres inden for rammerne af et standardiseringsorgan.
The conclusion of this hearing was that for any initiative linked to the introduction of a grace period to be successful, it would have to take account of globalisation. Consequently, it would have to operate within the framework of a regulatory authority.