natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tilfredsheden er absolut fremherskende hos både ikke-forældre, tidligere forældre og alle grupper af nuværende forældre, uanset børnenes antal og alder (mellem 71 og 80$).
Satisfaction is Largely dlominant anong n6s-parents; sx-parenteancl a].L groups of present parents (regardless of number and.
Selv om der er flest utilfredse (29$) blandt forældre med det største antal børn, dvs, flere end 3 børn, mod 19-22$ blandt forældre med 13 børn, ligger antallet af utilfredse også over gennemsnittet i to andre grupper: "ikke-forældre" over 25 år (24$) og forældre, som kun har hjemmeboende børn over 15 år (26$).
age of children), obtaining percenta,ges of between lIf" and,Bqr. Althorrgh the highest percenta$e (zf,") of clissatisfiecls is a.nongthe parents of the biggest farnilies, i.e. those withnore than three chilclren (as against 19-24" in fa^rnil-ies withthree chilcl.ren or J.ess), it is above average in two othergtoups - non-parents of 25 and. over (24y'.) ana parents who onl.y have oven-I5s at home (Ze/").
Der er dog også en vis sammenhæng mellem utilfredshed og almindelige materielle problemer:
I\rthermore, there is clear correl.ation between the feelingof tlissatisfaction and material itiffiouLties in general i
- der er flest utilfredse i den nederste indkomstkvartil (32$, mod kun 16$ i den øverste indkomstkvartil), hvor der også er flest (9$)t der svarer "overhovedet ikke tilfreds";
- The quartiS.e of Lowest incomes has the biggest percentageof ctissatisfiects (14" as against only L6fi in the highest of income group) and, in particula.r, the smal.lest ninority nnot at aLl satief i ec Ln a,nswers (f,") t
89 — andre analyser viser i øvrigt, at der er en udtalt sammenhæng mellem utilfredshed og antallet af problemer i forbindelse med opdragelsen af børn under 15 år (se sp.
Other anal.yses reveal a strong correlatlon between theewpression of dlissatisfaotion anct the ra"ng€of problens encounterett in bringing up childtren under L5 (see Q. 13O);particularly from the points of vlew of noney and housing;
130), især penge- og boligproblemer; endelig er der en sammenhæng mellem erhverv og procenten af "meget tilfredse": landbrugere: 11$, næringsdrivende, arbejdere, funktionærer, pensionister: ca. 20$, liberale erhverv: 27$. Der er flest "meget tilfredse" blandt forældre i overordnede stillinger.
Fina1.ly, satisfaction has a soeie-professlonal connotation- the proportion of rrvery satisfiecltr Etropeans rises fromlllf' of farning faniLies +o 2S of the fanilies of tradesnen,manr:al workers, white colLar workers andlpensioners ane 27%of professionaL fanilies, peaking in the farnilies of hlghermanagerial sta,ff.
Som vi ved fra de første "Eurobarometer"-undersøgelser , varierer graden af tilfredshed navnlig fra land til land, idet borgerne i de store lande som regel er langt mindre tilfredse end borgerne i de små lande. Således var situationen i april 1979 s
In factl äs w€ have hoown since the early _BAR_ tE u r o b aro rn et ers tr (1),the feeLing of satisfaction rraries above alL from conntry tocountry, the rule being for the big cor:ntries to be far lesssatisfiedt in general than the snalI oD€Eo In April L/19 s l[tre minority of dissatisf leds reached,4l% in Italy and 3L/"in tr'rance, but only acconntecl tor 14% in the lJK, LS" in Germany and 16/" in lrelancl, falling to 5fr in Denmark and.the Netherlancls;
- der var et mindretal af utilfredse på 41$ i Italien og 31$ i Frankrig, medens det kun var på 14$ i Det forenede Kongerige, 12$ i Tyskland og 16$ i Irland, og lå helt nede på 5$ i Danmark og Nederlandene;
Correl.ativelyl the minority of rrvery satisfiecltr subjectstwhich is onJ.y ylL/" in Italy ancLFrancer goes up to 37y'" in frel-and t 42/" in 3eI-gium alrrd.
Spørgsmålet lyder således :
I with the qualified
"Alt i alt, hvordan har De det i øjeblikket - vil De sige De er virkelig lykkelig, ret lykkelig eller ikke særlig lykkelig?" a) Europa som helhed
("fairly happytt), w:itfr 6$o1 veyy clearly aheactof the cate- goricaL ones (Z4o). $he minority that adlnits to beingnnot too happlt represents a scant sixth of the population
Inden for de grupper, som har forældreerfaring, er der visse forskelle, som svarer til dem, vi fandt, da vi undersøgte tilfredshed, men spredningen er mindre: blandt de forældre, som har flere end tre børn, er 18$ virkelig lykkelige, mod 24-27$ af de forældre, som har færre børn; men tre andre grupper tæller dog færre, som er virkelig lykkelige: unge "ikke-forældre" (20$), knapt så unge "ikke-forældre" (19$) og forældre, som kun har halvvoksne hjemmeboende børn (19$).
lfhere are variations between the d.ifferent gtoups of parents,echoing those recorded for satisfaction, but they are snall.IB{" of fanilies with nore than three children are really happyarrd 24-27/" in *ne smaLLer farnilies are. [he figure is be].owthe average in the three other gfoups - 2q" among the youngnon-parents, lflo anong the Less young lelppa,ren*s and Lfialnong parents with onLy adolescents ancl young adu].ts at.home.
Ligesom for tilfredshed er alder, køn og uddannelsesniveau mindre afgørende for lykkefølelse end indkomst og navnlig erhverv:
The expression of happiness rraries, l.ike that of satisfaction,with age, sex ancL LeveL of ed.ucation but more with income and,above all, with socio-professionaL category I
91 der er færrest "virkelig lykkelige" i den nederste indkomstkvartil (15$) og flest (28$) i den øverste indkomstkvartil; landmænd, 20-22$ pensionister, arbejdere og funktionærer, inden for liberale erhverv og 36$ af dem, som har overordnede stillinger, er "virkelig lykkelige".
Furthermore, it is t6f" anotry fa,rners , ZUZS" in the householilsof retiredl. people and. manual and. white coLlar workersr rises and peaks af 36/" anong higher fo 28f" in the professions rnana6erial sta.ff.
b) Sammenligning mellem de forskellige lande (tab. XXVII)
gwr) b) Conparison by corrntnr (ratte
Ligesom tilfredsheden varierer også lykkefølelsen fra land til land, idet der i et land kan være seks, ja, endog ti gange flere "ikke særlig lykkelige" eller "virkelig lykkelige" end i et andet; reglen er dog den samme: i alle landene siger de fleste, at de er lykkelige, men der er flere lykkelige, og flere, der siger, de er "virkelig lykkelige", i de små lande end i de store:
In fact, the erpression of happiness, liJce the expression ofsatisfaction, varies; above a11.1fron one country to anotherancl there nay be sixl even ten tines as m an J r It verXr happyttsubjects in one as in another. & rt the basio feeling ie thesane - the rnajority of people everywhere are happyr al-thoughtheir feelings about happiness are nuch more categorical anclgeneralizecl in the sna1l countries I in ftaly rrnot too happytr anslters is largest - lltre minority of
- der er flest "ikke særlig lykkelige" i Italien: 33$; derpå følger Frankrig med 18$ og Tyskland med 13$; Nederlandene har den laveste procent : 3$; af "virkelig lykkelige" er der i Nederlandene 49$ — næsten halvdelen - i Belgien 45$, i Irland godt og vel en tredjedel, nemlig 37$» men i Frankrig kun 19$, i Tyskland 15$ og i Italien 7$.
@/") 1 but clrops to LM in Fra"nce arß' ßfi in Germa.ny andtdlown to onlry 3f" in the Netherlanits; frvery llhe ininority of happytt subjects is almost half the
TILFREDSHED OG LYKKE I DET EUROPÆISKE FÆLLESSKABS MEDLEMSLANDE
SI,TISFAGIIIOIT ÄTID EAPPIIIESS Iil I_BAR_HE COI'If,IRIES OF 1'[E A'ROPE;AI{COUIITNITY COUIITNITY
De emner, der - i anledning af DET INTERNATIONALE BØRNEÅR - er behandlet i denne undersøgelse, er af meget forskellig karakter. Mange af spørgsmålene berører nogle meget konkrete sider af europæiske familiers levevilkår: økonomiske bekymringer sidst på måneden, omfanget af forskellige materielle og praktiske problemer, derunder både boligproblemer og mangel på fritidsfaciliteter, samt børnepasningsproblemer.
The thenes cLeaL t with in tbis stud.yl on the occasion of the Internar tionaL Year of the Child.1 ä,re extrenely \rarieclo ltlaay of the questions touch on very praotical aspects of the Life of Elropean famiLies -their worries about rnaking enil. neet a,rnd. the relative inporüance ofviarious materia. and. practical cl.ifficultiesl includ.ing issues likehowing as well as the probLems of, leisure aüd.ohil.clninil.ing factlF ities.
Vi er gået mere i dybden med det sidstnævnte spørgsmål i et kapitel, der mere generelt handler om, hvordan forældre kan fordele deres tid bedre mellem arbejde og familieliv. Et andet kapitel handler om, hvor længe forældre ønsker deres børn skal uddanne sig, og om deres erfaringer og frygt for nederlag i så henseende.
This last point has been analysecl. in greater rtetail andeqlanclecl in a chapter on the nore general. probLen of how parents canbetter cl.ivide their tine between work ancl the faniLyr A furtherchapter is cl.evoteclto parentsrs asplrations as regancl.s theirohildlrents eclucation andl their worrieg and actual erperience of falLure in this respect.
Endelig samles i en række spørgsmål, der vedrører meningsmålingen som sådan, europæernes syn på forskellige sider af nutidsforældres opdragelse af deres børn, samt, mere generelt, værdien af det at blive forældre og barnets plads i det moderne samfund, navnlig set i relation til spørgsmålet om den ideelle familiestørrelse.
Finallyl a series of standa^rd.opinion polL questions have been includ.edt to show what E\ropeans thiJtk aboutvarious aspects of the ectucational behaviour of pa.:rents today ald.t about the value of parenthoocl ancl how the ohilcL fits particularLy fron the polnt of vlew of, the id[ea]. number nore generally, into soclety, of ohilclren.
Men selve bredden i resultaterne vil sikkert inspirere læseren til at foretage karakteristiske sammenligninger, der kan sætte begreberne lidt på plads i den debat om familien, som er begyndt i Europa.
Lo lbon the pra,otical andl.nateriaL nateriaL sta^nctpoint, the nature of the f,or natn problems ne e rtl one c L \r Ehropean parents is reveaLl4g, a nunber of neasors I
1, På det materielle og praktiske plan er det i mere end én forstand oplysende at få at vide, hvilke typer problemer europæiske forældre har: a. Selv om svarpersonerne hyppigst angiver de mest øjeblikkelige problemer, der har at gøre med økonomi og bolig, udelukker det ikke, at de også har andre problemer, som er mere specifikke for de vilkår, europæiske familier lever under nu om dage, f.eks. mangel på grønne områder og fritidsfaciliteter, manglende overensstemmelse mellem arbejdstid og skoletid og pasning af småbørn. Hvad angår pasning af småbørn under tre år, skal det understreges, at der ifølge undersøgelsesresultaterne er ret stor uoverensstemmelse mellem de løsninger, forældre foretrækker, og dem, de rent praktisk benytter sig af - en uoverensstemmelse, der i øvrigt giver sig forskellige udslag fra land til land, hvilket utvivlsomt er udtryk for, at ikke alle lande har lige stort udbud af børnepasningsfaciliteter.
& c Although the nost immediate problems (fir*eA to noney ancthou"sing) are those the subjects mention most, they cto notercclud.e other problems more speoifically coraneoteclwith themod.errr way of Life'of European families, sueh thlngs as thelack of parks or Leisure facilities, the failure of workinghours ancl schoo]. hours to coincirle andl the neecl to have sma].l chiLcLren Loolcedafter. ftnphasis ehouliL be laid on the factthat, a.s far as nincLing the und.en-3s ig concerned, the tlatayieldlecl by the survey reveal a considerable disorepancybetween what parents woulcl l.ike to cl.o ancl. what they aotualLy do. llhe discrepa.ncy, however, varles fron one cor:ntry toanother, no doubt as a reflection of the clifferenae in thefacilities availabLe.
— 95 b. Men hyppigheden og arten af de problemer, der opstår i forbindelse med opdragelsen af børn under 15 år, varierer meget efter de adspurgte forældres nationalitet og socialgruppe: i de store fællesskabslande og i de socialt ringest stillede hjem rammes forældre ofte af begge slags problemer (dels penge- og boligproblemer, dels andre problemer). I de små lande og i de socialt bedst stillede miljøer forekommer hyppigst den anden slags problemer, fordi både penge- og boligproblemerne er mindre, og fordi der generelt er færre problemer.
But the frequency and. the nature of the diffioulties enoounteredin bringtng up chilctren uncler L5 varles consLdlerably withnationality a,nd wlth the social sdatus of the fanily conoerned.In the big oountries of the Cornnunlty anct iu the I'east Pr'lvilegecl householtLs, parents tencl to have two tlpes of probLens to cope with at orroe - the problern of money andl housing andother kintts of problemo In the smaLl countries a^ndt in thenost confortably off households, subjects nention the secondlkinct of probLern most, both becauee they have fewer tnoneyworries antl hor.rsingcl.iffioulties and more, generallyr becausethey have fewer cl.ifficulties altogether.
I undersøgelsen behandles særskilt problemet med den tid, forældre tilbringer sammen med børnene, og deres ønsker i så henseende.
The probLem of the tine parents -halire avaiLabLe for their chilctrenand.their aspirations in this respect are deaLt with separately.
a. Når to ud af tre europæiske forældre synes, de tilbringer for lidt tid sammen med børnene, er det udtryk for, at de gerne så et bedre familieliv med mere fællesskab mellem forældre og børn.
do The fact that two European parents out of three think theydo not spend enorrghtime with their chilclren, obviousLy neans there is a clesire for a better quality of fanily life enabLing parents alril childlren to spencl. nore tinetogether.
Det er be mærkelsesværdigt, at der i alle landene er flertal for denne op fattelse.
It is interesting to note that this ctesirei-s expressed by a majority of parents in all the countries of the Cornnunity.
b. Denne interesse fremgår i øvrigt klart af deres i høj grad positive indstilling til forskellige muligheder for at tilbringe mere tid sammen med familien på bekostning af arbejdstiden: flertallet finder, at en kortere arbejdsdag er den bedste måde at nedsætte arbejdstiden på; også "flex-tid" menes i høj grad at kunne gavne familielivet.
lltris concern is clea"rty reflectecL in the subjectsf largeryfavourable attitucl.e to the various ways of naking noretime available to spend with the family - a shorter workingttay is seen as the nost cl.esirable way of reduoing workingtirne by the majority of subjects. Andtsystems such asrfflexitime'f are verXr LargeJ.y consiiLered as a heLp to fanily Life.
På den anden side finder de fleste forældre også, at en "forældreorlov" af to års, et års eller endog seks måneders varighed, ville være værdifuld.
F\rthe:more, the possibility of parental. Leave of two yearsr one year or six nonths is thought to be a goodl.iclea in the rnajority of cä,s€so
— 97 — c. Endvidere synes dette behov for styrkelse af familiebåndene ikke at være begrænset til forholdet mellem forældre og børn.
97 cr tr\rthermorer the neecL for oloser contact in the fa'mi1yd.oes not seen to be confinecl to the biological parent- chilcl unit.
Tværtimod beklager hovedparten af forældrene i alle landene, at børn ikke har så meget kontakt med deres bedsteforældre som før i tiden.
Quite the contrary, Errropean parents in allcountries are clearly sorry that children have Lesscontact with their grandparents than they used to.
Et tredje resultat drejer sig om varigheden af børnenes uddannelse.
A thid. fincLing, on the lensth of tine children ecl.uoationr has emergecl.
a. Her mod slutningen af det 20. århundrede, hvor der ofte sættes spørgsmålstegn ved værdien af lange uddannelser, er et stort antal forældre stærkt overbeviste om, at det for børnenes fremtid er af stor betydning, at de får mulighed for en længere uddannelse, end de selv har fået.
dc Now, at the encl of the 20tb centu:qr, when not everyonea€rees as to the lsefulness of a Long eclucation, E\rropeanparents very generally ancl very categorically persist in asserting that it is irnportant for their chil'drentsfutrrre to have more edlcation than they themselves had.
b. Undersøgelsen viser, at trods denne overbevisning "er det sket" for næsten en ud af fem, at et af børnene har måttet afbryde sin uddannelse og i stedet begynde at arbejde tidligere end beregnet, eller at det "muligvis kan ske". Årsagerne hertil angives oftere at være økonomiske problemer end dårlige eksamensresultater, eller at barnet ikke kunne lide skolen, navnlig i Frankrig, Irland, Italien og generelt i de familier, hvor der er flest børn.
br lfhe survey reveals that, in spite of this convl-otionl almost one Europea.n parent out of five says that one ofhis/her chiLdlren rthas had. toH or ls Likel'y sto have ton clrop out of eclucation ear].ier than anticlpatedl ancl goout to work. llhe reasons glven have usua].ly nore to cl.o to ltaly set-up than anlr faiLure in !'rance, Irelanilr with the familyrs financial get on at schooll particularly and[, generaLLy speaking, in the biggest fa,ni]'lesr
a. Et stort flertal af svarpersonerne i de fleste lande mener, at for ældre ikke blot tilbringer for lidt tid sammen med børnene, men også, at de ikke er strenge nok, samt at de forkæler børnene for meget. Man kunne måske endog sige - selv om meningerne er meget mere delte i dette spørgsmål - at de ikke interesserer sig nok for deres børns meninger.
In fact the vast najority of the public in most countriesfeels that parents not only fail to spencl enough timewith their chiLcLren, but that they aLso are not strictenough rdth them ancl tend. to over indlulge thenr It wou].d.even be tempting here - although opinions are still veryd.ividecl on this points - to sr:ggest that they d.o not takeenough notice of their child.renf s opinionsl And., in anycase, there is no reaL agreement as to whether educationtod.ay brings parents closer to their chiLdren than theparents were with their or/mparents - although tod.aytsparents seem to think the situation is better now.
b. Selv om de 15-24 årige unge ikke som deres forældre mener, at vor tids opdragelse er for fri, kan vi konstatere, at der ikke i spørgsmålet om forholdet mellem forældre og børn og om opdragelsen nu og før i tiden er noget egentligt modsætningsforhold mellem generationerne, idet denne debat foregår i alle aldersgrupper.
tr'urthernore, even if young Europeans of both sexes betweentire ages of L5 and 24 do not share the critical views oftheir eLders as to the Laxity of methods of upbringingtoda/, there is no real generation gap as regards contactbetween parents and. chiLdren and. the comparative vaLue of upibringing today and upbringing beforc. Each age bracket is divided on thie issue.
5· Det er ikke kon vore dages opdragelse, som rejser problemer, men også spørgsmålet om, hvorvidt der i'vore dage tages tilstrækkeligt hensyn til børns virkelige behov.
Upbringing is notthe only probl€Illo of how far societtakes the veritable into account.
Uanset om de har børn eller ej, mener over halvdelen af de adspurgte europæere, at der ikke tages tilstrækkeligt hensyn til børns virkelige behov (i Tyskland har dog kun 48$ denne opfattelse).
More than half the respondlents feels that society cloee notin faot take enor:ghnotice of the ohilclf s neecls. lftrie isthe opinlon of parents andtchilcl.lese allke in alL aountriesexcept Gerrnany(where the figure is nevertbeless 48fi).
Også her er modsætningsforholdet mellem generationerne mindre, end man skulle forvente: ganske vist er de yngre mere kritiske, men kritikken får tilslutning fra hovedparten af de 25-54 årige, og blandt de ældste er meningerne delte.
Eere agpin there is less oontrast between the generatione than mighthave been expected. CertainLy the youngest subjects tencl to be nore in agreement with the criticism but the majority of theolcler subjects (Z > S+) are also of this opinlon, although theoltlest generation is tlividlecl.
Vi har dog kun stillet og fået svar på et enkelt, meget generelt spørgsmål, og svaret bør derfor belyses yderligere og uddybes i andre undersøgelser, som kan vise, på hvilke måder samfundet ikke tager hensyn til børns virkelige behov.
However, since this result is based. on a singLe projectlvestatement of a very general kirdr lt neecls further clarificationancl shouldt be taken further in other surveys Likely to show to take the tnre neecl F of chiLclren into bw society fails account.
Et af de klareste resultater af undersøgelsen er, at der samtidig med tendensen til at begrænse den ideelle familiestørrelse - en tendens, der, som vi ved, falder i tråd med, at de fleste lande i Vesteuropa gennem adskillige år har registreret en nedgang i fødselstallet - lægges stærk vægt på, at familien i flere henseender har værdi for vor tids europæere:
In fact, one of the findLings nost clearly illustratect in thissurvey is that the tgndtency to restrict the idleal size of thefarnily - whichr as we lrrow, corresponds to an actr:al tlrop in the birth rate over the Last few years in nost countries ofwestern Europe - goes hanct in hanct with the continuing to Europeans today : importance of the fanily
Det kan på den anden side ikke nægtes, at en fjerdedel af de adspurgte mænd og kvinder i Fællesskabet fuldstændig eller stort set er uenige i, at det at blive forældre er den vigtigste mening med menneskers tilværelse.
Not only clo two thirds the uLti4ate fuLfilment of them agree that parenthoodt isof men and women, but two thirde also say that bringing chilclren into the worlcl. is showingfaith in the futr:re.
Afstandtagen fra denne påstand er i øvrigt mest udbredt blandt personer under 40 år og blandt dem, som har en højere uddannelse, især kvinder.
It is worth notlag, however, thata quarten of the nen a"nd women of the Connunity contest,categoridally or moderately, the assertion that parenthoodlis necesliary for the fulfilment of the indLividtual. lFhe proportiqn ls highet anong the uncter 40s anct among thosewho have been through higher edlrrcation, particularly women.
b. Desuden kan over halvdelen ikke erklære sig enige i, at samfundets fremtid er for usikker til at sætte børn i verden, medens et betydeligt mindretal går ind for dette argument for ikke at få børn, og denne opfattelse er mere udbredt, jo kortere uddannelse og jo lavere indkomst folk har.
tr\rthermdre, more than haLf :refuse to beLleve that thefuture of society is too unoertain to nur the rlsk ofbringing childlren into the worLd, thereby corartering theopposite opinion of a large minority - which is all thestronger among the lesser ed.ucated. anct the lese weLl-off.
c. Den kendsgerning, at to tredjedele af svarpersonerne, herunder dem, som har børn at forsørge, anser det ideelle antal børn pr. familie for to (59$) eller ét (7$) t er utvivlsomt udtryk for, at man på den ene side finder det værdifuldt at være en familie, og at man på den anden side nærer bestemte ønsker med hensyn til velfærd, livskvalitet og fremtidsudsigter for sine børn og sig selv.
c r llhe fact ithat two thirxls of the Erropeans int ervi ehred., includlin$ those with chilclren to bring up, srygest thattwo chilclrcn (5fl") or even one (7/) ohild. is the icteal family in the in respective countries, is no doubt the reflection life on the ofad.ual aspiration -, to the vaLue of familyonehand and wellbeing, quality of Life and the future on the oth€rr for the subject and. his/her chi ld,ren, d..
d. Selv om forældre med mange børn har adskillige problemer, er det ikke dem, der går ind for at begrænse familiestør relsen: tværtimod går de fleste ind for mindst tre børn.
In factr [n spite of their manydifficulties, it is notthe parenjts of large families who are in favour of smal.l ones. Qulite the contrary, the majority of people in theircase are [.n favour of farnilies of at least three children.
Det er forældre med få børn og generelt de europæere, som er i den aldersgruppe (mellem 25 og 40 år), hvor de fleste får deres børn, der er mest tilbøjelige til at betragte to børn
ft is the parents of smaLl famiLies and, generalLy speakingthose Europeans who are most Likely to have children (i.e.the 27.4OF) who have the greatest tenclency to say that two is the icleal number of children.