natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Som det kan ses, indgår emnet Europa i den italienske fagbevægelses idéer og virksomhed, ikke blot som øko­nomiske, sociale og institutionelle spørgsmål, men også som en drivkraft for fred, frihed, retfærdighed og demokrati. Det er især CGIL's, CISL's og UIL's stærke engagement i disse værdier og deres bestræbel­ser for at nå de ovennævnte mål, der tilskynder dem til ikke blot at støtte planerne om og reaktiveringen af den europæiske integrationsproces, men også til at an­vise, på hvilke områder og hvordan det nuværende Fæl­lesskab skal reformeres, samt til at være med i Den Europæiske Faglige Samarbejdsorganisation og delta­ge aktivt i udformningen af dens politikker og gen­nemførelsen af dem.
The above shows that the idea of Europe is an integral part of the thinking and activities of the Italian trade union movement as regards its economic, social and institutional aspects as well as its impact on peace, freedom, justice and democracy· On account of the value they attach to these aspects and aims, the CGIL, CISL and UIL have supported the proposal to relaunch the European integration process, and has indicated areas and content of reforms for the Community· They have also joined the ETUC in order to participate actively in the formulation and implementation of these policies·
Β) De tre italienske landsorganisationer og Den Europæiske Faglige Samarbejdsorganisation
B. The three Italian unions and the European Trade Union Confederation
Sammenslutningen af CGIL, CISL og UIL udgør i dag med sine 8,5 mio medlemmer mere end 2o% af de arbejdere, der er tilsluttet Den Europæiske Faglige Samarbejdsorganisation. organisation.
With its 8*5 million members the Federation of the CGIL-CISL-UIL represents 20$ of the membership of the European Trade Union Confederation today·
Inden for EFS har de italienske organisationers arbejde ligesom de øvrige medlemsorganisationers været betinget af en række interne og eksterne faktorer, både struktur- og konjunkturbestemte, som ingen initernational organisation kan komme uden om.
Within the ETUC, the action of the Italian trade unions like that of the other member organizations has been governed by a number of internal and external and structural factors and circumstances which affect all international organizations·
Blandt de interne spørgsmål kan nævnes: EFS havde brug for et europæisk handlingsprogram, de enkelte landes faglige arbejde skulle overskride grænserne og forenes i en europæisk faglig ånd og optræden, der var vanskeligheder med at træffe afgørelser om op tagelse af visse organisationer, samt problemer med at få bygget bro over ideologiske kløfter mellem organisationerne. Endvidere skal nævnes de nytteløse og lammende konflikter, der var i hver tilsluttet organisation, om end i forskelligt omfang, mellem på den ene side dem, der ønskede at give de europæiske arbejdere andre kamp- og aktionsmidler end de midler, der anvendtes i de enkelte lande på de forskellige om råder, hvor deres interesser var truet, og på den anden side dem, som med fuld ret var overbevist om, at arbejdernes kår både nu og i fremtiden bliver afgjort på nationalt plan.
One of the internal questions was the need to establish a European action programme for the ETUC, to overcome national trade union prejudices and develop a European spirit and approach in trade union affaire· It was not always easy to decide on certain applications for membership nor to overcome certain ideological conflicts between organizations* Sterile and paralysing conflicts — occurring in each member organization to a different degree -between those wishing to give European workers other than national weapons and means of action in the various areas of concern to them, and on the other hand those who are legitimately convinced that the workers' present and future is, and should continue to be, determined at national level·
Af problemer uden for EFS's rammer kan nævnes den fortsatte forværring af den økonomiske krise, hvis mest umiddelbare følge er nationalismens fremmarch og blokeringen af Fællesskabets beslutningsproces, behovet for forhandlingspartnere med beslutnings- og forhandlingsbeføjelser blandt politikere og arbejdsgivere på europæiske plan.
Among the external questions affecting the ETUC there is the persistent economic crisis - with the immediate consequences of a resurgence of nationalism and a freeze on the Community decision-making process — and the absence of spokesmen representing governments and employers in Europe who have the power to make decisions and negotiate·
På dette område har de forskellige trepartskonferencer i Det stående Udvalg for Beskæftigelse været eklatante fiaskoer. Arbejderrepræsentanternes medvirken i de mange rådgivende EF-udvalgs arbejde, hvoraf det vigtigste stadig er Det økonomiske og sociale Udvalg, har ikke ført til reel indflydelse på Fællesskabets beslutninger (eller manglende beslutninger).
In this connection, various tripartite conferences organized by the Standing Employment Committee have been resounding failures· The participation of workers' representatives on numerous European advisory committees, the most important being the Economic and Social Committee have not had a real influence on the adoption of or failure to adopt decisions in the Community·
De forskellige standpunkter, EFS har indtaget i økonomiske, sociale, landbrugspolitiske eller regionale spørgsmål og i sager som bekæmpelse af arbejdsløsheden eller forbedring af leve- og arbejdsvilkårene osv har of te ingen fremtid af en række grunde, som er nævnte oven for.
The various opinions delivered by the ETUC on economic, social, agricultural or regional policy, to combat unemployment or improve working and living conditions etc· often remain a dead letter for a variety of reasons, particularly those listed above·
For mange iagttagere står EFS ved en korsvej : Enten lykkes det at løse de interne problemer og at skaffe midler til at afbøde de eksterne, eller EFS er inden for en overskuelig fremtid dømt til at blive et europæisk ved hæng til de nationale organisationer, hvilket ville skuffe mange forhåbninger og på en vis måde betyde udsalg af en del af de europæiske arbejderes fundamentale interesser.
Many observers consider that the ETUC is at a crossroads: either it must overcome its internal difficulties and develop the means to combat the external difficulties facing it or it is condemned in the long-term to become a European appendix to the national organizations, to disappoint expectations and in some sense betray some of the fundamental interests of the-workers of Europe.
De tre italienske landsorganisationer betragter den europæiske fagbevægelses arbejde som en naturlig og uundværlig fortsættelse af deres egen virksomhed på nationalt plan og som et supplement - helt uden konkurrence moment - til det arbejde, disse organisationer udfører in den for eller i samarbejde med andre regional- eller ver densorganisationer. Debatterne og de resolutioner, der blev vedtaget på deres kongres sidste år, udelukker en hver tvivl herom.
The three Italian central trade union bodies consider European trade union action as a natural and essential extension of their action at national level that complements but does not compete with their own activities carried out in collaboration with other regional or world bodies« The discussions and instruments adopted at their congresses last year leave no doubt in this regard*
CGIL's lo. kongres udtalte, at EFS, der siden 1973 ha*" været stillet over for enorme problemer som følge af krisen i Europa har været af altafgørende betydning for den europæiske fagbevægelse ved udarbejdelsen af et principprogram og en fælles faglig strategi, og at
At its Tenth Congress the CGIL maintained that faced with the pressing problems associated with the crisis in Europe sinoe 1973, the ETUC had played a key role in building up a platform and common strategy for the European trade union movement· Consequently, the trade union struggle for full employment, against social and territorial imbalances are in favour of a reduction in working hours, an improvement in work organization, an extension of trade union rights and economic democracy should continue.
Kongressen udtalte videre, at det desuden er "....nødvendigt, at EFS på sin næste kongres (april I982) 0ger sin indsats for at finde en løsning på problemer ne i forbindelse med kontrol med den nye teknologi, investeringer og planlægning, så at EFS endelig når frem til konkrete samordnings- og ledelsesformer for den faglige indsats i samtlige lande i Europa".
The CGIL emphasized that at its next congress (April I982) the ETUC should improve its own capacity for action in respect of problems relating to the control of new technology, investments and programming, in order to develop specific methods of coordination and ways of directing the struggle in all countries in Europe.
Lige ledes bør EFS bevare sit præg som en selvstændig fag lig magtfaktor, øge sine indtægter, sætte sig ud over spørgsmål af ideologisk art i forbindelse med anmodning om optagelse i EFS og etablere snævrere forbindelser med de lokale fagforeninger.
The ETUC should also continue to be an independent trade union force, should increase its budgetary resources, rise above ideological issues in connection with applications for membership and establish closer relations with the trade union committees.
På UIL's 7· kongres undlod man ikke at understrege den særlige betydning, det faglige arbejde har på europæisk plan, og det hed videre, at " EFS er ved at gennemgå en vanskelig og kompliceret fase...., men det hænger sammen med problemer, der skyldes EFS's struktur.
At the Eighth Congress of the UIL emphasis was placed on the importance of specific aspects of trade union action at European level.
Det er en organisation,der er oprettet for at udarbejde et program på grundlag af den nuværende økonomiske integration i Fællesskabet, for at afstikke fælles mål for arbejderne i Europa og samordne den fag lige indsats.
The Congress noted that the ETUC was going through a difficult and complex phase and that its problems were linked to its structure for it was born of the need to draw up a programme in response to the economic integration of the Community, establish joint goals for the workers of Europe and coordinate their efforts.
EFS er en organisation, der bør sætte alt ind på at blive den bedste repræsentant for arbejderne - og således en virkelig arbejdsmarkedspart -på europæisk plan.
The confederation had to make a qualitative leap to become the workers' chief representative and thus a social partner at the level of the European Institutions; it should become a political authority responsible for the formulation and synthesis of a common strategy for the Western European trade union movement.
Den skal være den politiske faktor, der formulerer en fælles strategi for fagbevægelsen i Vesteuropa " UIL's kongres ønskede ligeledes, at man satte sig ud over de ideologiske spørgsmål i forbindelse med optagelsesansøgninger, at forskellene mellem områderne i Mellem- og Nordeuropa og ved Middelhavet blev udjævnet, samt en styrkelse af samarbejdet med de lokale fagforeninger.
The Congress also hoped that ideological issues would be disregarded when considering applications for membership, that differences between the Central European, Northern and Mediterranean areas would be attenuated and disappear and that closer contacts with the trade union committees would be established.
CISL's 9· kongres understregede, at de vesteuropæiske arbejdere aldrig i deres historie har rådet over et middel til fremskridt og ændringer med så store muligheder som EFS.
At its Ninth Congress the CISL stressed that never in their history had the workers of Western Europe had the benefit of an instrument of progress and change as potentially effective as the ETUC.
Det gælder derfor om at udnytte disse muligheder fuldt ud fremover, men " vi er end nu langt fra målet, som er at gøre EFS til en virkelig faglig sammenslutning af europæiske dimensioner, der kan mobilisere 4o millioner organiserede arbejdere over for arbejdsgivernes, institutionernes og de europæiske regeringers henholdende politik".
Therefore, every effort should be made to exploit its potential but they were still far from the objective of turning the ETUC into a genuine trade union confederation of European dimension able to bring to bear the weight of 40 million organized workers to combat the repressive policies of the employers, the institutions and governments in Europe»
De italienske faglige organisationer går således ind for, at der findes en europæisk fagbevægelse, og at den bør styrkes - i mere omfattende internationale, bilaterale og multilaterale sammenhænge - ikke blot som et ideelt valg, men fordi en række grundlæggende værdier, som de føler sig forpligtet over for, kun kan bevares ved en beslutsom aktionsenhed fra europæiske arbejderes side, fordi der kun kan finde en løsning på en række økonomiske og sociale spørgsmål ved en fælles optræden på europæisk plan, hvilket er Den Europæiske Faglige Samarbejdsorganisations eksistensberettigelse og opgave.
The Italian trade unions are therefore in favour of the continuation and reinforcement of a European trade union movement - in the context of wider international, bilateral and multilateral relationships — not only as an ideal solution but because the fundamental values to which they are attached can only be preserved through determined and unified action by.the workers of Europe, for there are several economic and social questions that cannot be solved other than by concerted action at European level; the raison d'etre and mission of the European Trade Union Confederation.
OE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
EUROPEAN COMMUNITIES trade union information
Udgivet af afdelingen for fagforeningsoplysning i Generaldirektoratet for information
Published by the Trade Union Division of the Directorate-General for Information
Landsorganisationen i Danmark
The Danish Trade Union Confederation (LO)
Landsorganisationen i Danmark er med sine 1,2 mio. arbejdere og funktionærer den største lønmodtagerorganisation på det danske arbejdsmarked.
The Danish Trade Union Confederation (LO) with its 1.2 million manual and white-collar workers is the country's largest employees' organization.
Af en samlet befolkning på 5 mio. er der omkring 2,5 mio. erhvervsaktive danskere.
The total working population of Denmark is about 2.5 million, 5tø of the total population.
Deraf er ca. halvdelen organiseret i fagforbund tilsluttet LØ, som dermed indtager en stærk position på det danske arbejdsmarked. Antallet af medlemsförbund kulminerede i 1966 med 65.
About half of the economically active population belongs to a trade union affiliated to the LO (Landsorganisationen i Danmark), which thus occupies a powerful position on the Danish industrial relations scene.
Men gennem frivillige sammenslutninger er det lykkes at reducere antallet til 37 i 1982, og der er lagt op til yderligere sammenslutninger af LO-forbund i de kommende år.
As a result of voluntary amalgamations the number of LO-affiliated unions has declined from a peak of 65 in 1966 to 37 in 1982, and the stage is set for further mergers in the years ahead.
Samtidig har medlemstallet været konstant stigende, bl.a. fordi nye forbund har indmeldt sig i LO eller søger om optagelse.
At the same time the number of union members has been rising steadily, partly as a result of new affiliations.
De første danske fagforeninger opstod omkring år 187o med udgangs punkt i det gamle laugssystem.
They had their roots in old guild systems and their members were organized along craft lines right from the outset.
Medlemmerne var fra starten organiseret efter fag.
Unskilled workers did not organize themselves into unions until some while later.
Først noget senere oprettede de ikke-faglærte deres egne organisationer.I tiden op mod århundredskiftet gik de enkelte fagforeninger sammen i nationale fagforbund, som i 1898 grundlagde De Samvirkende Fagforbund - det nuværende LO.
Towards the turn of the century individual trade unions came together at national level and in 1898 the national unions formed a trade union centre (De Samvirkende Fagforbund), which was the precursor of the present-day LO.
Formålet med oprettelsen af en landssammenslutning var at sikre fagbevægelsen større slagkraft, først og fremmest i forhold til arbejdsgiverne.
The aim in setting up a central body was to give the trade union movement a greater measure of clout, in particular in its dealings with the employers.
Allerede året efter kom den nye organisation på sin første prøve under stor-lockouten i 1899, hvor 4o.ooo arbejdere, svarende til over halvdelen af medlemsskaren, blev kastet ud i konflikt. Arbejdskampen varede i 3 måneder og kostede enorme ofre pa arbejdersiden.
The new organization's first test came only a year later with the largescale lockout of 1899, when 40 000 workers (more than half of the membership) were locked out in a dispute lasting three months and causing great sacrifice among the workers involved.
Konflikten mundede ud i det historiske September-forlig, som blev grundlaget for det fagretslige system, hvis prin cipper gælder for det danske arbejdsmarked den dag i dag.
The dispute was resolved by the historic "September agreement", on which the principles of present-day labour relations in Denmark are based.
Trods flere forsøg på at indføre industriforbundstanken i dansk fagbevægelse, er strukturen stadig baseret på det gamle fagforbundsprincip.
Despite repeated attempts to introduce the concept of industrial unions, the structure of the trade union movement in Denmark is still based on the traditional principle of craft unions.
Alligevel er det lykkes at opnå et stærkt sammenhold over for modparten, dels i kraft af løbende sammenslutninger af beslæg tede forbund, dels gennem oprettelse af karteller indenfor en række industribrancher.
Nevertheless, the trade unions have succeeded in presenting a united front vis-à-vis the employers, partly through amalgamations of related unions and partly as a result of the formation of federations in a number of industries.
Det største kartel er Centralorganisationen af Mest talarbejdere, der blev oprettet i 1912, hvorimod gentagne forsøg på lignende organisationsdannelser for bygningsarbejdere og grafiske arbejdere hidtil er mislykkedes.
The largest federation of unions is the Central Organization of Metalworkers, which was founded in 1912. By contrast, attempts to form federations in the construction and graphical sectors have thus far proved fruitless.
En selvstændig faktor, der har bidraget til at give danske bevægelse sin afgørende styrke, er den
The Danish trade union movement owes much of its strength to the traditionally high degree of
tradionelt højt organisationsprocent, som ligger betydeligt over niveauet i andre EF-lande.
unionization. Union membership in Denmark is significantly higher than in other EEC countries.
Den lokale fagforening organiserer alle arbejdere af samme kategori, indenfor en by eller større geografisk område.
Local trade unions draw their membership from workers of the same category within a town or larger geographical area.
Medlemstallet kan variere fra ganske få til adskillige tusinde, alt efter det enkelte forbunds størrelse og/el 1er afdelingens geografiske dækningsgrad.
Membership varies from a handful of workers to several thousand depending on the size of the union and/or the geographical area covered by the local union.
Det største LO-forbund, SID, omfatter over 3oo selvstændige fagforeninger, d.v.s. flere end 1 afdeling pr. kommune.
The largest of the national unions affiliated to the LO, the SID (the Semi-Skilled Workers' Union), has more than 300 autonomous local branches, i.e. more than one per district (kommune).
I de senere år har der været en tendens til at tilstræbe en afdelingsstørrelse, der gør det muligt at ansætte 1 eller flere fastlønnede medarbejdere, samt etablerede de fornødne kontorfaciliteter.
In recent years the trend has been towards local unions big enough to warrant employing one or more full-time salaried officials and providing the necessary office facilities.
Afdelingernes væsentligste opgave er at bistå medlemmer og klubber på de enkelte arbejdspladser med at løse deres problemer ikke bare i forhold til arbejdsgiverne og de øvrige fagggrupper i virksomheden, men også ofte i forhold til de lokale myndigheder.
The main task of the local union branch is to protect the interests of its members and "union clubs" (the basic units of organization in Denmark) at individual workplaces by helping them to resolve their problems not only vis-à-vis employers and other groups of workers in the firm, but also vis-à-vis the local authorities.
På større arbejdspladser, hvor de ansatte er organiseret i mange forskellige forbund, sikres den fornødne koordinering af de enkelte klubbers arbejde gennem etablering af fællesklubber.
At larger workplaces where employees are organized in a number of different unions, the necessary coordination of the individual union clubs' activities is ensured by "joint clubs".
Fagforbundsstrukturen har også nødvendiggjort et tværfagligt samarbejde både på lokalt og regionalt plan udenfor de enkelte arbejdspladser.
Union structure has also necessitated inter-union cooperation both at local and regional level outside individual workplaces.
Landet over er der oprettet 128 Arbejdernes Fællesorganisationer, som enten dækker en by eller et større geografisk område.
There are 128 Workers' Associations nationwide, which cover either a town or larger geographical area.
Fællesorganisationerne repræsenterer den lokale fagbevægelse, specielt i forhold til kommunalbestyrelserne og de lokale myndigheder.
These associations represent the local trade union movement, in particular in its dealings with the local authorities.
Det er ikke usædvanligt, at kandidater fra Fællesorganisationerne opstiller på de socialdemokratiske lister til kommunevalgene.
Workers' Associations often put up candidates on Social Democrat lists in district elections.
På samme måde arbejder Fællesorganisationernes 14 amtssamvirker landet over for at varetage LO-medlemmernes interesser overfor amtskommunerne - f.eks. vælger amtssamvirkerne direkte repræsentanter i Arbejdsmarkedsnævnene.
Similarly, the Workers' Associations operate at county level in each of Denmark's 14 counties to safeguard LO members' interests vis-à-vis the county authorities. Among other things, they elect representatives to stand on the local Employment Boards.
For at styrke denne tværfaglige indsats, har LO for nogle år siden oprettet amtskontorer i hvert enkelt amt.
Some years ago the LO opened regional offices in each county to foster inter-union cooperation.
Det er et fundamentalt princip for den danske fagbevægelse, at alle tillidsmænd vælges ved frie valg.
One of the fundamental principles of the Danish trade union movement is that union delegates at all levels should be democratically elected, be it at the level of the individual union club, local union branch, national union or Trade Union Confederation.
Det gælder på alle niveauer, fra klub- og fællesklubplan til fagforening, forbund og LO-plan.
Unions affiliated to the LO draw their membership from manual and white-collar workers in both private and public sectors.
Lo-forbundene omfatter både arbejdere og funktionærer i såvel den private som offentlige sektor, især har antallet af organiserede funktionærer været
The number of white-collar workers joining unions has been rising steadily in recent years.
En af fagbevægelsens vigtigste opgaver er administrationen af dag pengeordningen for arbejdsledige, som er placeret i de enkelte forbund og afdelinger.
One of the most important tasks of the trade unions is the administration of unemployment benefit schemes for members of individual unions or local union branches.
De statsanerkendte arbejdsløshedskasser har direkte tilknytning til de faglige organisationer, men de betydelige offentlige midler, som udbetales til de ledige, skal administreres uafhængig af andre faglige kasser iøvrigt.
The state-approved unemployment insurance funds are directly attached to the trade unions, but the substantial public funds paid to the unemployed have to be administered separately from other union funds.