natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den 5. december anmodede Den kinesiske Folkerepublik officielt om, at der indledes forhandlinger med Fællesskabet med henblik på indgåelse af en aftale om handel med tekstilvarer.
On 5 December the People's Republic of China officially asked to open negotiations with the Community for an agreement on trade in textile products.
Rådet for gensidig økonomisk Bistand (CMEA, tidligere COMECON)
The Council for Mutual Economic Assistance (CMEA)
Igennem 1978 er der blevet ført forhandlinger med henblik på indgåelse af en aftale mellem Fællesskabet og Rådet for gensidig økonomisk Bistand (CMEA) !).
Negotiations continued during the year for the conclusion of an agreement between the Community and the Council for Mutual Economic Assistance (CMEA).1 A Community Delegation led by Mr Haferkamp, Vice-President of the Commission, met Mr Fadeyev, Secretary of the CMEA, in Moscow on 29 and 30 May.2 A joint aide-mémoire was drawn up to the effect that agreement had been reached on a number of principles, ih particular the desire of both parties to establish relations and the agreement of each party to respect the other's practices, aims and institutional rules.
Ved denne lejlighed drøftede de to delegationer navnlig de spørgsmål, de var uenige om. Fællesskabets delegation fremlagde konkrete forslag til en aftale.
The Community Delegation made practical proposals with a view to speeding up the conclusion of an agreement.
Da CMEA's delegation ikke kunne godkende disse under drøftelserne, blev det vedtaget, at CMEA skulle behandle Fællesskabets forslag senere og give underretning om sin stillingtagen, hvorefter de to parter så ville være i stand til at fastlægge den videre procedure i sagen.
The CMEA Delegation was not able to give a favourable response during the discussions and it was agreed that the CMEA would examine the Community's proposals and communicate its reply, in the light of which the two parties will then be able to determine the procedure to be followed.
EØF's forbindelser med statshandelslandene i Østeuropa og CMEA var gen stand for en beslutning i Europa-Parlamentet den 15. juni 19785).
The situation of the EEC's relations with the East European Statetrading countries and the CMEA was the subject of a Resolution passed by Parliament on 15 June.5
UDVIDELSE OG FORBINDELSER MED TREDJELANDE
Diplomatic relations
Politisk samarbejde *)
Political cooperationx
Det politiske samarbejde har fortsat kunnet udbygges.
Political cooperation has continued to develop.
Sydafrika, Namibia, Rhodesia, Afrikas Horn), Cypern, Mellemøsten, den euro­pæisk­arabiske dialog, Konferencen om Sikkerhed og Samarbejde i Europa (CSCE) — og med stadig stigende styrke ■—■ samordningen af de ni medlems­staters politik i De forenede Nationer.
As in previous years, work centred on African issues (including the Horn of Africa, South Africa, Namibia and Rhodesia), Cyprus, the Middle East, the Euro-Arab Dialogue, the CSCE and—even more than before—coordination of the Nine at the United Nations.
Blandt de nye emner inden for det politiske samarbejde kan bl.a. nævnes visse aspekter af mødet på ministerplan med ASEAN­landene samt følgerne af Fællesskabets anden udvidelse for det politiske samarbejde og Tyrkiets forbin­delser med de Ni.
New themes coming under the heading of political cooperation include certain aspects of the ministerial meeting with the ASEAN, the consequences for political cooperation of a second enlargement of the Community and Turkey's relations with the Nine.
Den væsentligste begivenhed i 1978 på det institutionelle område var Rådets afgørelse om, at det første almindelige direkte valg til Europa-Parlamentet skulle finde sted fra den 7. til den 10. juni 1979 og regeringschefernes erklæring om demokratiet, hvori det blev understreget, at dette valg ville være en klar tilkendegivelse af det demokratiske ideal, som er fælles for alle befolkningerne i Fællesskabets lande.
The Council decision that the first election of the European Parliament by direct universal suffrage would take place during the period 7 to 10 June 1979 and the Declaration on Democracy made by the Heads of State and of Government stressing that the elections would be a vivid demonstration of the ideals of democracy shared by the peoples making up the Communities were the most noteworthy developments at the institutional level in 1978.
Den dømmende virksomhed, som Domstolen udøvede i 1978, har gjort det muligt for den at udvikle sin retspraksis på mange områder: navnlig har Domstolen måttet fastlægge betingelserne for, at Fællesskaberne ifalder ansvar uden for kontraktsforhold som følge af udøvelsen af deres retsskabende virksomhed; Domstolen har uddybet de væsentligste særlige kendetegn ved fællesskabsretten (forrang og direkte virkning), og på konkurrenceområdet afsagde den en vigtig dom, for så vidt angår rækkevidden af EØF-traktatens artikel 86 om misbrug af dominerende stilling.
As a result of its consideration of the issues brought before it, the Court of Justice added to its case-law in many fields in 1978 : in particular, it gave further guidance on the non-contractual liability of the Communities arising from the exercise of their legislative powers; it examined further the essential characteristics of Community law (primacy and direct effect) and, in the field of competition, it delivered a judgment of the greatest importance concerning the scope of Article 86 of the EEC Treaty, which prohibits the abuse of a dominant position.
For anden gang, siden Euratom-traktaten trådte i kraft for mere end 20 år siden, har denne givet anledning til en afgørelse fra Domstolen, som ved indledningen af den » afgørelses «-procedure, som er fastlagt i artikel 103, foretog en dybtgående undersøgelse af Det europæiske Atomenergifællesskabs beføjelser såvel indadtil som udadtil.
For the second time since the Euratom Treaty entered into force 20 years ago, the Court had occasion to give a ruling in this area. Using for the first time the 'adjudication' procedure provided by Article 103, the Court gave a detailed analysis of the external and internal powers of the European Atomic Energy Community.
Da samtlige medlemsstater har meddelt Rådets generalsekretariat, at reglerne for vedtagelsen af « Akt om almindelige direkte valg af repræsentanterne i forsamlingen « *), var iagttaget i overensstemmelse med deres forfatningsretlige bestemmelser, kunne Rådet den 23. juni 1978 konstatere, at denne Akt ville træde i kraft den næstkommende 1. juli2). Efter udtalelse fra Europa-Parlamentet3) besluttede Rådet dernæst, at det første valg skulle finde sted i perioden fra den 7. til den 10. juni 1979 4).
'Since all the Member States had notified the General Secretariat of the Council of the completion of the procedures necessary in accordance with their respective constitutional requirements for the adoption of the 'Act concerning the election of the representatives of the Assembly by direct universal suffrage',1the Council was in a position to state on 23 June that the Act would enter into force on 1 July.2It then decided at its meeting on 25 July, Parliament having given its Opinion,3that the first election would take place during the period 7 to 10 June
Først en gang ud i fremtiden vil man til fulde kunne bedømme konsekvenserne af denne » begivenhed af afgørende betydning for Fællesskabets fremtid «5).
The procedure necessary to implement Article 138(3) of the EEC Treaty and the corresponding provisions of the other Treaties has therefore been completed as far as the Community is concerned, and there is nothing further to prevent the 'representatives in the Assembly of the peoples of the States brought together in the Community [from being] elected by direct universal suffrage' (Article 1 of the above Act) in the near future.
Allerede på indeværende tidspunkt må man dog kunne gå ud fra, at disse direkte valg vil give Europa-Parlamentet en forøget politisk vægt, og at den betydning, som man tillægger Parlamentets udtalelser, vil forøges tilsvarende.
Time alone will allow a comprehensive assessment to be made of the consequences of this 'event of outstanding importance for the future of the European Communities'.5It is already foreseeable, however, that direct elections will give greater political weight to Parliament and that the attention paid to its opinions will be correspondingly greater.
I deres erklæring om demokratiet understregede EF-landenes stats- og regeringschefer, at disse valg ville være » et levende udtryk for de demokratiske idealer, som er fælles for alle folk « inden for Fællesskabet, og i erindring om, at grundlæggerne af Det europæiske økonomiske Fællesskab udtrykte ønske om » ved denne forening af de økonomiske kræfter at bevare og styrke freden og friheden « (EØF-traktatens præambel), har de højtideligt erklæret, » at respekten for og videreførelsen af det repræsentative demokrati og menneskerettighederne i hver af medlemsstaterne var væsentlige elementer i medlemskab af De europæiske Fællesskaber «.
In their Declaration on Democracy, the Heads of State and of Government of the Community countries emphasized that the elections were 'a vivid demonstration of the ideals of democracy shared by the people within' the Communities and, recalling the resolve of the founders of the European Economic Community 'by thus pooling their resources to preserve and strengthen peace and
7/8-1978, pkt. 2.3.4 og 2.3.5.
EC 7/8-1978, point 2.3.4 and 2.3.5.
7/8-1978, pkt. 2.3.1 og 2.3.30; nr. 29. i denne beretning. c) Erklæring om demokratiet, som blev fremsat af Det europæiske Råd på mødet i København den 7. og 8.4.1978; EF-Bull.
EC 7/8-1978, points 2.3.1 and 2.3.30; point 29 of this Report. Declaration on Democracy adopted by the European Council in Copenhagen on 7 and 8 April 1978 : Bull.
3-1978, det indledende kapitel.
EC 3-1978, Preliminary Chapter.
Kommissionen har inden for rammerne af de generelle drøftelser om problemerne i forbindelse med udvidelsen, underrettet Rådet om de ændringer, som man mener nødvendigvis bør foretages i traktaterne for herved at sikre, at det udvidede Fællesskab fungerer effektivt*).
The Commission informed the Council, in the context of its overall thinking on the problems of enlargement, of the adjustments to the Treaties which it considered essential to enable the enlarged Community to operate properly.1
Da det siden 1975 har kunnet konstateres, at man i Rådet i stadig højere grad i overensstemmelse med traktaterne foretager afstemning med kvalificeret flertal, rejste Kommissionen det spørgsmål, om det ikke ville være formålstjenligr, om samtlige traktatbestemmelser, som forudsætter enstemmighed, blev taget op til revision, og at visse af disse bestemmelser blev lempet for herved at eliminere muligheden for blokering, der alene skyldes de pågældende bestemmelser.
Observing that the use of qualified majority voting had been increasing gradually within the Council since 1975, in accordance with the Treaties, the Commission wondered whether it would not be appropriate to re-examine all provisions of the Treaties requiring unanimous voting and to make some of them more flexible in order to eliminate reasons for hold-ups attributable solely to Treaty provisions.
Rådet har gentagne gange fremsat det ønske —· der i øvrigt alt for sjældent er fulgt op i praksis — at den i EØF-traktatens artikel 155 åbnede adgang til at tildele Kommissionen beføjelser med henblik på gennemførelsen af de af Rådet udfærdigede forskrifter blev benyttet i videre omfang, således at Rådet kunne aflastes, hvorved det kunne koncentrere sig om de essentielle spørgsmål. For at virkeliggøre dette ønske har Kommissionen tillige foreslået en ændring af den pågældende artikel (og de hertil svarende bestemmelser i Euratomtrakraten), hvorefter udøvelsen af disse beføjelser uden videre skulle tilkomme Kommissionen, medmindre Rådet træffer anden beslutning.
To give substance to the intention expressed on numerous occasions by the Council—but rarely put into effect—of making greater use of the possibility afforded by Article 155 of the EEC Treaty of conferring on the Commission powers for the implementation of rules laid dowki by the Council, which would relieve the latter body of some of its burden and allow it to concentrate on fundamental issues, the Commission also proposed an amendment to that Article (and to the corresponding provisions of the EAEC Treaty) as a result of which the Commission would be entitled to exercise those powers unless the Council decided otherwise.
Gennemføres disse tilpasninger, tillige med andre af mindre betydning, som er anført i meddelelsen til Rådet, går man unægteligt videre end til blot at foretage sådanne rent aritmetiske ændringer af de institutionelle, bestemmelser, som er nødvendiggjort af Fællesskabets udvidelse.
Adjustments of this nature, and other less important ones contained in the Communication to the Council, are decidedly more far-reaching than the numerical changes to the institutions necessitated by enlargement.
Men EØF-traktatens artikel 237, stk. 2, (og de dertil svarende bestemmelser i de øvrige traktater) indebærer på ingen måde, at man skal lægge sig fast på en sådan restriktiv fortolkning.
However, the second paragraph of Article 237 of the EEC Treaty (and the corresponding provisions of the other Treaties) does not in any way necessitate this restrictive approach.
Når forbedringen af den institutionelle ordning er begrundet i nødvendigheden af at lette beslutningsproceduren, som uundgåeligt vil blive tungere og mere træg, i og med at der er flere stater, kan den, ifølge Kommissionen, anses som en følge af de nye medlemsstaters tiltrædelse, og kan herefter gennemføres ved simpel tilpasning af traktaterne inden for rammerne af tiltrædelsesforhandlingerne.
The Commission is of the opinion that once an improvement in the conditions governing the functioning of the institutions can be justified by the need to offset the greater complexity of decision-making procedures which will inevitably result from the presence of a larger number of States, such improvement may be regarded as a consequence of accession and thus be achieved simply by adjusting the Treaties in the context of the accession negotiations.
For så vidt angår fællesskabsrettens anvendelsesområde, blev det i en dom afsagt af Domstolen2) fastslået, at fiskeri henhører under EØF-traktaten på lige fod med alle andre økonomiske aktiviteter.
With regard to the scope of Community law, a judgment of the Court2 confirmed that, in common with all other economic activities, fisheries are governed by the EEC Treaty.
Denne dom præciserede ligeledes, at den udvidelse af fiskerizonen til 200 sømil, som ved fælles overenskomst blev vedtaget af medlemsstaterne, automatisk indebar en til svarende udvidelse af anvendelsesområdet for Fællesskabets fiskeribestem-
The judgment also made it clear that the extension of fishing zones to 200 miles, decided upon by the Member States acting in concert,
Grundlæggende rettigheder og almindelige principper inden for fællesskabsretten
Fundamental rights and general principles of Community law
Omfanget af Fællesskabets ansvar uden for kontrakt sf orb old, herunder navnlig i tilslutning til dets retsskabende virksomhed, er blevet nærmere præciseret ved en meget vigtig dom afsagt af Domstolen2). Den omstændighed, at en generel retsakt er ugyldig (hvilket Domstolen i det konkrete tilfælde konstaterede i dommene af 5. juli 1977 3) er ikke i sig selv tilstrækkeligt til, at Fællesskabet bifalder ansvar for den skade, som en privat måtte have lidt.
The extent of the Community's non-contractual liability, particularly that resulting from its legislative activities, was defined in a highly significant judgment of the Court.2 The fact that a legislative act is null and void (as had been declared by the Court in the case in question in its judgments of 5 July 1977)3is not in itself sufficient for the Community to incur liability for damage caused to individuals.
Siden 1971 4) har der været retspraksis for, at da der er tale om en generel retsakt, som indebærer valg af økonomisk-politisk karakter, vil et sådant ansvar kun pådrages, » såfremt der foreligger en tilstrækkelig kvalificeret krænkelse af en højere retsregel til beskyttelse af private «.
Since 19714 the Court has consistently held that the Community does not incur liability, in the case of a legislative instrument which involves choices of economic policy, unless 'a sufficiently flagrant violation of a superior rule of law for the protection of the individual has occurred'.
I betragtning af de principper, der gælder i medlemsstaterne med hensyn til de offentlige myndigheders ansvar i sådanne tilfælde, er Domstolen i øjeblikket af den opfattelse, at det er af stor betydning, at den lovgivende myndighed ikke må hindres i sine disposirioner ved udsigten til erstatningskrav, hver gang den i den almene interesse skal træffe generelle foranstaltninger, som kan skade privates interesser.
In view of the principles governing the liability of public authorities in such cases in the Member States, the Court now considers that the legislative authority must not be hindered in making its decisions by the prospect of claims for damages whenever it has occasion to adopt legislative measures in the public interest which may adversely affect the interests of individuals.
I forbindelse med den retsskabende virksomhed inden for den fælles landbrugspolitik, der netop er karakteriseret derved, at der gælder en vid diskretionær beføjelse, kan der kun bifaldes ansvar, dersom grænserne for denne beføjelses udøvelse er åbenbart og groft overskredet.
In the legislative field of the common agricultural policy, one of the chief features of which is the exercise of a wide discretion, the Community may incur liability only if it has manifestly and gravely disregarded the limits on the exercise of its powers.
Selv om denne dom ganske vist har betydelig generel rækkevidde, må man dog ikke fristes til at drage for restriktive konklusioner med hensyn til borgernes retsbeskyttelse over for retsakter udstedt af Fællesskabets myndigheder.
In spite of the important general application of the judgment, care must be taken not to draw from it conclusions which are too restrictive concerning the legal protection afforded individuals against acts of the Community legislative organs.
I Domstolens dom hed det, at den ugyldige forordnings indvirkning på virksomhedernes rentabilitet alt i alt ikke har været videregående end omfanget af de økonomiske risici, som er forbundet med virksomhed i de pågældende landbrugssektorer, men denne dom beroede i vidt omfang på sagens konkrete omstændigheder.
The Court observed that the effects of the regulation that had been declared null and void on the profitability of the undertakings did not exceed the range of economic risks inherent in the activities of the agricultural sectors concerned. Its judgment was influenced to a large extent by the actual facts of the case in point.
Domstolen har statueret '), at princippet om beskyttelse af den berettigede forventning ikke var krænket ved en forordning (nr. 348/76), der indfører en afgift ved eksport af visse varer, uden at fritage eksport, der sker som led i opfyldelsen af kontrakter, der er indgået før forordningens ikrafttræden. Domstolen begrundede sin afgørelse med, at den trufne foranstaltning, der var begrundet i bydende hensyn til Fællesskabet som helhed, ikke kunne overraske de pågældende erhvervskredse, eftersom disse måtte være bekendt med forholdene, som følge af Fællesskabets tidligere trufne foranstaltninger og som følge af de foranstaltninger, der var truffet af medlemsstater, der traditionelt var eksportører.
The Court held1that the principle of the protection of legitimate expectation had not been infringed by Regulation No 348/76 introducing a tax on exports of certain goods but not exempting export transactions carried out under contracts concluded prior to its entry into force, on the grounds that the measure, adopted pursuant to an overriding public interest, could not surprise trade circles which had been alerted to the situation by earlier Community measures and by measures adopted by Member States which were traditional exporters.
Med hensyn til retsprincippet om force majeure har Domstolen statueret, at selv om force majeure kan påberåbes af en importør, der ikke har opfyldt de forpligtelser, som påhviler ham i henhold til en importlicens, er der dog ikke tale om, at sådan force majeure kan begrunde en forpligtelse for Fælles skabet til at erstatte det økonomiske tab, der er påført som følge af, at de udenlandske leverandører ikke kan opfylde deres kontrakter2).
With regard to the principle of law concerning force majeure, the Court held that while force majeure may be invoked by an importer who has failed to fulfil his obligations under an import licence, it cannot constitute the legal basis for an obligation on the part of the Community to compensate for financial losses incurred as a result of the inability of foreign suppliers to perform their contracts.2
Domstolen har i øvrigt anerkendt en ret for eksportøren til at oppebære et tiltrædelsesudligningsbeløb, der er fastsat i tilfælde af eksport, og dette uanset om varen er gået til grunde under transporten som følge af force majeure. Domstolen sluttede her analogt fra de bestemmelser, der direkte gælder for ydelse af eksportrestitutioner3).
The Court also held that where goods have been exported the exporter is entitled to receive 'accession' compensatory amounts, even if the goods have perished in transit as a result oí force majeure, by analogy with the rules laid down formally for granting export refunds.3
Fællesskabsretten og de nationale retsregler og nationale domstole
Community law and national law and courts
Princippet om fællesskabsrettens forrang er på ny blevet stadfæstet og præciseret af Domstolen med al ønskelig tydelighed i den præjudicielle afgørelse Simmenthal4).
The principle of the precedence of Community law was emphatically reaffirmed and defined by the Court in the Simmenthal case,4 where a reference for preliminary ruling was made.
FÆLLESSKABSRETTEN forfatningsdomstol afsagte dom nr. 232 af 23. til 30. oktober 1975J), i henhold til hvilken det alene tilkommer forfatningsdomstolen at afgøre konflikten mellem de interne retsregler og fællesskabsreglerne og underkende en national lov, der er i strid med en fællesskabsregel.
COMMUNITY LAW rules and Community regulations and to declare inapplicable any national law that is contrary to a Community rule.
Udover spørgsmålet om fællesskabs rettens forrang behandler denne dom også spørgsmålet om rækkevidden af en beslutning, der har direkte retsvirkning, og spørgsmålet om de nationale domstoles ret til at henvise sagen til præjudiciel afgørelse i henhold til EØl·-traktatens artikel 177.
In addition to the precedence of Community law, this judgment also deals with the force of a decision having direct effect and with the right of national courts to make a reference for a preliminary ruling pursuant to Article 177 of the EEC Treaty.
Domstolen udtalte, at den » direkte anvendelighed betyder, at Fællesskabets regler skal udfolde deres virkninger fuldt ud og ensartet i alle medlemsstater « og at » enhver ret, der som organ i en medlemsstat har til opgave at beskytte rettigheder, som private er udstyret med af fællesskabsretten «.
The Court declared that 'Direct applicability ... means that rules of Community law must be fully and uniformly applied in all the Member States' and that this consequence also concerns 'any national court whose task it is as an organ of a Member State to protect ... the rights conferred upon individuals by Community law'.