natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det eneste, der kunne skabe tvivl, er den anvendte metode til beregning af værdien af det varemærke, som skal indregnes i toldværdien.
At most, the method of calculation applied for the purpose of fixing the value of the trade-mark to be added to the valuation for customs purposes could be the only factor open to doubt.
Sag søger er dog i så henseende ikke fremkommet med andre og bedre forslag.
The plaintiff in the main action has however not made any other — better — proposal in this respect.
Såfremt spørgsmål 5 besvares be kræftende: falder en kontrakt, hvori der mod vederlag primært overdrages forhandlingsrettigheder inden for be stemte områder, og som herudover indeholder en tilladelse, der ikke ud nyttes, til vederlagsfrit at fremstille det indførte produkt, uden for rammerne af et eneagentforhold?
If the answer is in the negative, does the expression "sole concessionaire" also include a person who has been granted the right by the proprietor of a patent to manufacture the goods under the patent?
Hessisches Finanzgericht har ved ken delse af 18. juli 1976 udsat sagen og i henhold til EØF-traktatens artikel 177 forelagt De europæiske Fællesskabers Domstol følgende spørgsmål til præjudiciel afgørelse:
By order of 18 June 1976 the Hessisches Finanzgericht stayed the proceedings and referred the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling pursuant to Article 177 of the EEC Treaty:
Hvis ja: efter hvilke kriterier skal så de tillæg til toldværdien udmåles, der skal fortsættes i medfør af artikel 3, stk. 1 i forordning nr. 803/68 (EØF)? Efter indkøbsprisen på det »tomme«
If Question 5 is answered in the affirmative, does an agreement under which in the first place selling rights within a specific territory are granted for consideration and in addition a right to manufacture the imported goods free of charge is granted but has not been used fall outside the definition of a sole agency relationship?
Gælder artikel 2, stk. 2 i Rådets forord ning (EØF) nr. 803/68 (toldværdiforordningen), hvorefter to personer
Is Article 2 (2) of Regulation (EEC) No 803/68 of the Council on the valuation of goods for customs purposes under which two persons shall be deemed to be associated in business inter alia if either of them has any interest in the business or property of the other also applicable
HOECHST / HAUPTZOLLAMT FRANKFURT AM MAIN varemærke, der erhverves fra tredje mand, fordelet på mange fremtidige indførsler, eller efter faste procentsatser af salgsudbyttet? 9.
Is the criterion the purchase price of the mark acquired as an unused mark ("Leerzeichen") from a third person spread over a given number of future imports or a fixed percentage of the proceeds of sale? 9.
Såfremt tillæggene skal beregnes efter sidstnævnte metode: hvorledes skal disse procentsatser fastsættes (ringe, middel, høj bekendthedsgrad; bestem melse af mærket som rent skelnemærke)? nemærke)?
If the latter method is to be applied what are the standards for fixing such percentages (that the mark is known to a small, medium or high degree; characterization of the mark as a mere distinguishing mark)?'
Forelæggelseskendelsen er registreret på Domstolens justitskontor den 13. august 1976.
The order for reference was entered at the Court Registry on 13 August 1976.
ducenten af udenlandske mærkevarer.
The Commission first examines the provisions of Regulation No 803/68 governing the taking into account of trade­marks in determining the value for customs purposes (Article 3 (1), Article 3 (4) and Article 3 (7)).
Da varemærkets opgave blandt andet er at udtrykke en garanti for de pågældende mærkevarers vedvarende kvalitet, med fører anbringelsen af varemærket i det frie marked objektivt en forhøjelse af varernes værdi i forhold til tilsvarende varer, som ikke er forsynet med et varemærke (»anonyme«) og følgelig heller ikke nyder godt af »kvalitetsgarantien«.
The purpose of a trade­mark is inter alia to express a guarantee of constant quality of the products in question and the affixing of the trade­mark has the effect on the open market of increasing the objective value of the products in comparison with similar products which do not bear a mark ('anonymous') and which therefore do not profit from a 'guarantee of quality'.
Følgelig bestemmes det i artikel 3, stk. 1, litra b), at ved bestemmelsen af normal prisen for varer, »der . .. indføres under et varemærke«, skal der tages hensyn til værdien af retten til at benytte varemærket. ket.
In order to take account of this increase in value Article 3 (1) (b) provides that the normal price of a product 'imported under a trade­mark' is to be determined on the assumption that this includes the value of the right to use the trade­mark.
I henhold til artikel 20 i protokollen ved rørende statutten for EØF-Domstolen har Kommissionen for De europæiske Fællesskaber, repræsenteret af sin juridiske konsulent Jean Amphoux som be fuldmægtiget, bistået af Manfred Beschel, den juridiske tjeneste, indgivet skriftlige indlæg.
Upon hearing the report of the Judge­Rapporteur and the views of the Advocate­General the Court decided to open the oral procedure without holding a preparatory enquiry.
Artikel 3, stk. 1, litra c) skal tjene til yderligere toldbeskyttelse, idet det bestem mes, at værdien af det udenlandske varemærke også skal medregnes i toldværdien, når de pågældende varer ganske vist ikke er forsynet med et varemærke ved indførslen, men er bestemt til derefter at sælges under et udenlandsk varemærke.
Article 3 (1) (c) was intended to complete customs protection by providing that the value of the foreign trade­mark should also be taken into account in the value for customs purposes where goods are not imported under a trade­mark but are nevertheless intended to be sold under a foreign mark subsequently.
II — Sammendrag af de skriftlige indlæg for Domstolen
II — Summary of the written observations submitted to the Court of Justice
Artikel 3, stk. 7 går endnu et skridt i ret ning af at forhindre eventuel forvanskning af normalprisen.
Paragraph 7 of that article goes further in order to prevent any possible falsification of the normal price.
For at forhindre, at en af den udenlandske producent af hængig fysisk eller juridisk person i en af Fællesskabets medlemsstater lader registrere et »eget« varemærke i sit navn og anbringer dette på først anonymt indførte udenlandske varer, bestemmes det under litra b), at et varemærke altid anses som udenlandsk, når det tilhører en person, der er »forbundet i forretningsmæssig henseende« med den udenlandske mærkevareproducent. vareproducent.
In order to prevent a natural or legal person dependent on a foreign manufacturer from registering in his own name his 'own' trade­mark in a Member State of the Community and affixing it to foreign products which have first been imported without a trade­mark subparagraph (b) of that provision states that a trade­mark must always be regarded as a foreign mark if it belongs to a person who is 'associated in business'
Kommissionen indleder vurderingen af de præjudicielle spørgsmål med nogle generelle bemærkninger om princip perne i lovgivningen om toldværdi.
Before undertaking an analysis of the questions referred for a preliminary ruling the Commission makes some remarks of a general nature on the principles of the legislation relating to valuation of goods for customs purposes.
Den fremhæver først og fremmest betydningen af princippet om normalprisen (se artikel 1, stk. 1 i forordning nr. 803/68) ved fortolkningen af bestemmelserne om toldværdi.
In particular it emphasizes the importance of the principle of the normal price (cf.
Denne definitions normative sammenhæng udgøres af helheden af bestemmelserne ved-
Article 1 (1) of Regulation No 803/68) in interpreting the provisions relating to the value for customs purposes.
Definitionens an vendelsesområde er heller ikke udtrykke ligt indskrænket til bestemte regler om toldværdi.
In the light of these considerations the Commission reaches the following conclusions:
censbebyr på 3 % af nettoudbyttet er utvivlsomt en »forbundethed i forretningsmæssig henseende«, som går ud over en enkelt salgsaftales rammer.
Article 2 (2) of Regulation No 8 03/68 specifies in a general manner the conditions under which two persons must be regarded as being 'associated in business' and sets out an exhaustive definition.
Sælgeren har en konkret interesse i den eneforhandlingsberettigede købers forretninger, fordi han kun gennem denne kan afsætte sit produkt på et bestemt område.
It is intended to make the legal consequences attached by the regulations to the term 'associated in business' applicable whenever the conditions stipulated are fulfilled.
Desuden ligger den helt særlige interesse i købers forretninger i en fast del af salgsudbyttet.
The legislative context of the definition consists of all the provisions concerning the determination of the normal price which also include Article 3 (7) (b) of Regulation No 803/68.
Man kan gå ud fra, at sagsøgeren ikke havde opnået eneforhandlingsretten uden at betale licensgebyr.
In addition the scope of application of the definition is not expressly limited to certain rules relating to the value for customs purposes.
En sådan indskrænkning er nævnt i arti kel 3, stk. 7, for så vidt angår definitionen ii det udenlandske varemærke, og man kan heraf slutte, at der havde været fastsat ín tilsvarende indskrænkning for forord ningens artikel 2, stk. 2, hvis en sådan havde været ønsket.
Such a limitation is laid down in Article 3 (7) for the definition of a foreign trade-mark and one is justified in thinking that a corresponding restriction would have been provided for Article 2 (2) of the regulation if such had been the intention.
Artikel 2, stk. 2, i for ordning nr. 803/68 kommer altså i be tragtning ved bestemmelsen af indholdet ïf begrebet »forbundet i forretningsmæssig henseende« i artikel 3, stk. 7, litra b).
Reference must therefore be made to Article 2 (2) in order to define the content of the term 'person associated in business' within the meaning of Article 3 (7) (b) of Regulation No 803/68.
Herefter bortfalder besvarelsen af andet spørgsmål.
This conclusion makes an answer to the second question superfluous.
Derimod udgør indrømmelsen af en særlig — patentbeskyttet — ret til fremstilling af sådanne varer (farmaceutiske produkter) af stoffer, som skal aftages fra sælgeren, ikke, i forhold til de ovenfor nævnte aftalemæssige forbindelser, nogen selvstændig »forretningsmæssig forbundet hed«, når den berettigede ikke har gjort brug af denne ret.
The concession of an exclusive distribution right for certain patented products in conjunction with the obligation for the buyer to pay, as consideration for the granting of distribution rights, a royalty of 3 % on the net proceeds of sales constitutes an undeniable 'business association' which is more than a mere sale.
En sådan aftalemæssig forbindelse, som ikke anvendes i praksis, påvirker nemlig ikke de vurderingskriterier, som skal anvendes ved den faktiske bestemmelse af varernes toldværdi.
The seller has a real interest in the business of the buyer with the exclusive distributorship concession since he must use the buyer as an intermediary to sell his products in a specified territory.
Allerede ordlyden af artikel 2, stk. 2 i for ordning nr. 803/68 viser, at artiklen i så /idt omfang som muligt skal omfatte en hver slags forretningsmæssige forbindelser mellem to personer. Det er tilstrækkeligt, at en af dem »under en eller anden form« har interesser i den andens forret ninger eller formuegoder (henholdsvis at de har fælles interesser), hvad enten disse interesser er direkte eller indirekte.
This very specific interest in the business of the buyer further consists in a fixed share of the net proceeds of his sales.
Denne opfattelse finder støtte i en udtalelse fra Toldsamarbejdsrådets værdiansættelskomité (bilag VI til dokument 22.440).
That such a case goes beyond a normal contract of sale is evidenced also by Article 2 (1) (c) of Regulation No 803/68 according to which a sale can no longer be deemed to have been 'carried out on the open market' where the seller participates in any form in the proceeds of the resales.
Vedrørende femte og sjette spørgsmål
As to the third and fourth questions
Begreberne »eneagent« og »eneforhandler« i artikel 2, stk. 1 litra a) i Kommissio nens forordning nr. 1788/69 skal i toldværdimæssig henseende ikke forstås som to selvstændige begreber med hver sit uafhængige indhold, som dermed er indbyrdes adskillelige.
It is apparent from the text of Article 2 (2) of Regulation No 803/68 itself that that regulation is intended to cover as completely as possible all types of association in business between two persons.
Der er tale om et samlet begreb, der, uden hensyn til den formelle retsstilling, omfatter enhver økonomisk enhed, som af en tredjemand har fået overdraget enerettigheder til af sætning af bestemte varer på et afgrænset
'Any' interest of either of them in the business or property of the other (or a common interest) is sufficient whether these interests are direct or merely indirect.
\ftalen om eneforhandling af bestemte, satentbeskyttede varer og købers samtidige forpligtelse til som modydelse for ifsætningsrettighederne at betale et li-
However certain limits are necessarily implied in this wide definition: independent where the holder of this right has not made use of it. This contractual relationship which is not put into effect does not affect the criteria to
Da det imidlertid ikke helt kan udelukkes, at sådanne omstændigheder foreligger, har Kommissionen gennemgået de to sidste spørgsmål.
This view is confirmed by an Opinion of the Customs Valuation Committee of the Customs Cooperation Council (Annex VI to Document No 22.440).
Vedrørende syvende spørgsmål
As to the fifth and sixth questions
Den har først bemærket, at værdien af varemærket ofte ikke kan beregnes nøjagtigt på øre.
Article 2 of Regulation No 1788/69 lays down the conditions under which a trade-mark — which is in itself to be regarded as a foreign trade-mark — is not to be included in the value for customs purposes in spite of the existence of a business association between the parties.
Det følger imidlertid af al mene retsgrundsætninger, at den pågældende skal kunne fastslå, på hvilke overvejelser vurderingen i det enkelte til fælde hviler.
Paragraph 1 (a) is intended to exclude such incorporation where the business association is no more than the relationship of exclusive representation and only where there 'business additional extending exists an association' beyond this the relationship should the value of trade-mark be incorporated in the value for customs purposes.
I øvrigt er det i artikel VII i GATT udtrykkeligt fastslået som princip, at toldværdien skal kunne efterprøves.
The intention of the provision is therefore that the value of the trade-mark should only be taken into account in determining the normal price for business relationships which have certain 'far-reaching' effects.
Bestemmelserne om toldværdiansættelse af udenlandske varemærker (og varemærker, som må sidestilles med udenlandske) opfylder fuldt ud det tilstræbte beskyttelsesformål, for så vidt de berøver den udenlandske fremstiller af mærkevarer enhver mulighed for at hindre gennem førelsen af princippet om normalpriser ved at træffe foranstaltninger til omgåelse heraf.
Within the scheme of the rules relating to the value for customs purposes the term 'sole agent' and 'sole concessionaire' referred to in Article 2 (1) (a) of Regulation No 1788/69 of the Commission must not be examined as independent terms each having an autonomous meaning and therefore capable of being distinguished from the other.
Omvendt kan en strikt anvendelse af disse normer imidlertid også, når ».. . varemærket tilhører en person, der er hjemmehørende i en medlemsstat, ... føre føre til en værdiansættelse, der i mange tilfælde næppe kan forsvares« (se betragtningerne til forordning nr. 1788/69).
They constitute a single concept which, irrespective of the formal legal position, includes an economic entity to which a third party has assigned exclusive distribution rights for certain goods in a particular territory. The wide meaning of this general term appears clearly from Article 9 (2) (b) of Regulation No 803/68 which includes within this term 'any other person operating in comparable circumstances'.
Selv under hensyntagen til de praktiske vanskeligheder finder Kommissionen, at en fastsættelse af varemærkets værdi på grundlag af ikke nærmere angivne erfaringsmæssige værdier ikke opfylder kravene ifølge det nævnte princip.
As it has stated above the Commission believes that the existence of a contract, of which no use has been made, and which concerns the transfer of manufacturing rights for certain pharmaceutical products protected by a patent is not in itself sufficient to create such an additional business association.
Selv om det er umuligt at opstille et fuldstændigt system af vurderingskriterier, kan man dog alligevel fastslå, at der ved vurderingen skal tages hensyn både til varemærkets betydning og funktion for den pågældende slags varer og til varemærkets bekendthedsgrad.
It is for the national court to decide on the question whether other circumstances may nevertheless require the value of the trade-mark to be taken into account.
Da endvidere det i artikel 5 i forordning nr. 803/68 nævnte tidspunkt skal lægges til grund for an sættelsen af varemærkeværdien, synes de udgifter, som tidligere er afholdt til er hvervelse af varemærket, ikke at kunne udgøre det eneste relevante vurderingskriterium. terium.
As this last hypothesis cannot be completely ruled out the Commission further examines the last two questions.
Artikel 2 i forordning nr. 1788/69 nævner de betingelser, hvorunder et — i sig selv udenlandsk — varemærke til trods for kontrahenternes forbundethed i forretningsmæssig henseende ikke skal indregnes i toldværdien. Stk. 1, litra a) i bestemmelsen indeholder hjemmel til at undlade en sådan indregning, når den for retningsmæssige forbundethed er be grænset til eneforhandlingen; og kun når der herudover foreligger yderligere »for bundethed i forretningsmæssig henseende«, skal varemærkeværdien indregnes i toldværdien.
The protective role assigned to the provisions concerning the taking into account of foreign trade-marks (and of trade-marks assimilated to foreign trade-marks) with regard to the value for customs purposes is fully realized in so far as these provisions prevent a foreign manufacturer of products bearing a trade-mark from evading application of the principle of the normal price by resorting to indirect means.
Formålet med bestem melsen er altså, at varemærkeværdien alene medregnes i beregningen af normal prisen ved forretningsforbindelser med en vis »indgribende virkning«.
Conversely, however, the strict application of these provisions could 'where the right to use the trade-mark belongs to a person established in a Member State,... lead to a valuation which in certain cases is difficult to justify' (cf. recitals in the preamble to Regulation No 1788/69 of the Commission).
Herefter har Kommisssionen foreslået følgende besvarelse af de stillede spørgsmål: 1.
First the Commission observes that it is often impossible to calculate 'to the nearest penny' the value of the trade-mark.
Definitionen af begrebet »forbundet i forretningsmæssig henseende« i artikel 2, stk. 2 i Rådets forordning nr. 803/68 finder også anvendelse på samme forordnings artikel 3, stk. 7, li tra b).
Nevertheless under general legal principles the person concerned must be put in a position to be able to know on what considerations the evaluation in a particular case is based.
1977 - SAG 82/76 greb, der omfatter alle økonomiske enheder, som er indrømmet enerettigheder i forbindelse med afsætningen af bestemte varer, på et geografisk af grænset område. 4.
The definition of the term 'persons associated in business' referred to in Article 2 (2) of Regulation No 803/68 of the Council also applies to the provisions in Article 3 (7) (b) of the same regulation.
Ved fastsættelsen af toldværdien skal værdien af et varemærke altid bestem mes således, at det fremgår, på hvilke overvejelser (f.eks. varemærkets bekendthedsgrad eller dets betydning og funktion for en bestemt slags varer) værdiansættelsen af varemærket hviler, og i hvilket omfang varemærket er ind regnet i bestemmelser af normalprisen. sen.
In fixing the value for customs purposes the value of a trade-mark must always be determined in such a way that it is possible to recognize on the basis of what considerations (for example the renown of a trade-mark or the importance and the role of a trade-mark for a certain type of product) the evaluation of the trade-mark is founded and to what extent the trade-mark was taken into account in determining the norma! price.
Kommissionen for De europæiske Fælles skaber har afgivet mundtlige indlæg i retsmødet den 20. januar 1977.
The Commission of the European Communities submitted oral argument at the hearing on 20 January 1977.
Består der desuden mellem kontrahenterne en aftale, hvorefter køberen har fået ret til også selv, efter en patentbeskyttet fremgangsmåde og på grundlag af to patenterede stoffer, som skal købes af leverandørfirmaet, at fremstille de samme produkter som de indførte, udgør dette forhold ikke i sig selv en yderligere »forbundethed i forretningsmæssig henseende« i henhold til arti kel 2, st. 2 i forordning nr. 803/68, når denne ret ikke har været udnyttet, og varemærket i øvrigt ikke ses at have nogen indflydelse på toldværdien. ¡.Udtrykkene »eneagent« og »eneforhandler« i artikel 2, stk. 1, litra a) i Kommissionens forordning nr. 1788/69 betegner ikke to selvstændige begreber, men tjener sammen til at beskrive et fuldkomment helhedsbe-
If there also exists between the parties to the contract an agreement whereby the buyer is granted the right to manufacture under a patented procedure products identical to the
Generaladvokaten har fremsat sit forslag til afgørelse i retsmødet den 3. februar 1977.
The Advocate-General delivered his opinion at the hearing on 3 February 1977.
Ved kendelse af 18. juni 1976, registreret på Domstolens justitskontor den 13. august samme år, har Hessisches Finanzgericht i henhold til EØF-traktatens artikel 177 forelagt Domstolen ni spørgsmål om fortolkningen af Rådets for ordning nr. 803/68 af 2.7. juni 1968 om varers toldværdi (EFTspecialudgave 1968 (II), s. 163; org.ref.
By order of 18 June 1976, which was entered at the Court Registry on 13 August 1976, the Hessisches Finanzgericht referred to the Court, pursuant to Article 177 of the EEC Treaty, nine questions concerning the interpretation of Regulation No 803/68 of the Council of 27 June 1968 on the valuation of goods for customs purposes (OJ English Special Edition, 1968 (I), p.
JO L 148, s. 6) og om fortolkningen af Kommissionens forordning nr. 1788/69 af 10. september 1969 om fastsættelse af nogle undtagelser i medfør af artikel 3, stk. 2 i nævnte forordning nr. 803/68 (EFTspecialudgave 1969 (I), s. 379; org.ref. JO L 230, s. 8).
170) and of Regulation No 1788/69 of the Commission of 10 September 1969 determining certain exceptions within the meaning of Article 3 (2) of the abovementioned Regulation No 803/68 (OJ English Special Edition, 1969 (II), p. 387).
Disse spørgsmål er rejst under en sag om toldværdien af farmaceutiske produkter, indført af Farbwerke Hoechst, sagsøger i hovedsagen (herefter benævnt »Hoechst«);
2 These questions were raised in the context of a case concerning the value for customs purposes of pharmaceutical products imported by Farbwerke Hoechst, the plaintiff in the main action (hereinafter referred to as 'Hoechst').
Hoechst har med Hoffmann-La Roche, der har hovedsæde i Basel, Schweiz, (herefter benævnt »Roche«), indgået en kontrakt, hvorefter selskabet har ret til
Hoechst concluded a contract with Hoffman-La Roche, whose registered office is in Basel, Switzerland, under which it obtained the right to purchase from La Roche a preparation produced by the latter firm from two substances, sulfadoxin and trimethoprim, or to manufacture this preparation itself from these substances supplied by La Roche and to sell the preparation throughout the world with the exception of the United States of America.