natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Betænkningen af hr. Bontempi er vigtig, fordi den definerer det, som vi alle tilstræber virkelig skal være det område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, som traktaten nu foreskriver.
The report by Mr Bontempi is significant because it defines what we are actually hoping for in terms of the area of freedom, security and justice that is currently proposed by the Treaty.
Topmødet i Tampere vil omsætte alt dette til praksis, og derfor indeholder betænkningen af hr. Bontempi grundlæggende problemstillinger.
The Tampere summit is going to put this all into practice, and the Bontempi report sets out certain fundamental ideas here.
Vi taler om, at det er nødvendigt tydeligt at fastlægge, hvilke grundlæggende rettigheder vi ønsker, og hvilket juridisk niveau vi vil lægge: at der ikke er forskelsbehandling, at der udvikles et unionsborgerskab, at fri bevægelighed
Further, we must improve the public's access to justice. They must feel that they are protected by all the legal systems throughout Europe, rather than believing that, as far as justice is concerned, there is no difference between being involved in a legal dispute with a French citizen than with a citizen of any other country in the world, as someone in Spain once said to me.
Til sidst, hr. formand, vil jeg give udtryk for min anerkendelse over for ordførerne for de øvrige betænkninger, der tager udgangspunkt i de tre vektorer frihed, sikkerhed og retfærdighed og understreger vigtigheden af dem.
In conclusion, I would like to thank the rapporteurs of the other reports, which relate to the three cornerstones of freedom, security and justice, and I would stress how important they are.
Nordmann (ELDR). — (FR) Hr. formand, denne forhandling under ét om flere betænkninger er lidt mærkelig.
Nordmann (ELDR). — (FR) Mr President, there is something unusual about this joint debate on several reports.
Selve opdelingen af betænkningerne giver indtryk af en opdeling af de væsentlige emner, skønt vi uden tvivl er ved kernen, det væsentlige i opbygningen af Europa og det europæiske projekt med at opbygge et borgernes fællesskab.
The very way in which the reports are divided gives the impression that the challenges we face are fragmented. Yet there is no doubt that we are dealing with the very crux of European integration and the European project to build a community of citizens.
Det indtryk, jeg får af betænkningen af hr. Bontempi, er et europæisk statsborgerskab, som etableres gradvist på en måde i stilstand, ikke kun positivt ved bekræftelse af et vist antal frihedsrettigheder, men også — som det allerede er sket med den øgede fri bevægelighed for personer — ved oprettelse af en ny kategori, nemlig en fællesskabsmedborger, som ikke er helt fremmed i nogen medlemsstat.
Mr Bontempi's report leaves me with the impression of a form of European citizenship that evolves progressively, almost in stages, through the positive step of establishing a number of freedoms, but also — and we have already seen this in the progress made on the free movement of persons — by creating a new category: the Community citizen who is no longer a complete foreigner in any of our countries.
Indtrykket af opdeling øges, når man ser, at visse begreber ikke er taget med, særlig begrebet verdslighed, der dog er kernen i det europæiske statsborgerskab, der er fastlagt i Amsterdam-traktaten ved hjælp af grundlæggende rettigheder, som går ud over opdelingen i kategorier, forpligtelser, dogmer, etniske grupper og religioner.
The idea of fragmentation is heightened when we see that certain concepts are ignored, particularly the concept of secularism. This is at the heart of European citizenship as defined by the Treaty of Amsterdam through fundamental rights that transcend any division into categories, beliefs, dogmas, ethnic groups or religions.
Vi er i Europa ved at indføre et område med frihed og et statsborgerskab, som går længere og er mere grundlæggende.
In Europe, we are building an area of freedom and citizenship which goes further than that and which is much more important.
Det er lige det, grundlæggerne af den republikanske verdslighed havde til hensigt, nemlig at rykke borgerne ud af individualismen ved hjælp af universelle rettigheder.
That is precisely what the founding fathers of republican secularism hoped to do: they wanted to tear our people away from concentrating on their separate identities and to instead focus their attention on the universal nature of rights.
Hr. formand, jeg vil slutte med at sige, at det er en skam, at denne grundlæggende dimension, som verdsligheden er, ikke uddybes i en så væsentlig debat som denne.
In conclusion, I would just like to say that it is unfortunate that this basic dimension of secularism is not dealt with in detail in such an important debate.
Lindholm (V). — (SV) Hr. formand, kære kolleger, jeg bliver bange.
Lindholm (V). — (SV) Mr President, ladies and gentlemen, I am scared.
Hvor er vi på vej hen?
Where is all this leading?
Ifølge de betænkninger, vi behandler i øjeblikket, skal EU have øgede beføjelser på det retlige område, bl.a. i form af en europæisk pagt, der skal legitimere virksomheden og skabe en europæisk identitet.
According to the reports we are debating, the EU should extend its legal competence to include, amongst other things, an EU statute which would legitimise its activities and create a European identity.
EF-Domstolen skal have øget magt.
The powers of the Court of Justice should be increased.
Der skal være en større harmonisering af civil- og strafferetten, og der skal findes en fælles definition af lovovertrædelser.
There should be greater harmonisation of civil and criminal law and in defining criminal activities.
Europol er en europæisk politienhed, der skal have operative beføjelser og kunne udarbejde instrukser til nationale politimyn digheder.
Europol is a European police force and, as such, should be given operational powers and the ability to issue instructions to national police authorities.
Der er også ønsker om en europæisk anklagemyndighed og meget, meget mere.
The establishment of a European public prosecutor is also seen as desirable, and the reports go further still.
Jeg vil påstå, at disse følsomme spørgsmål, der handler om medlemsstaternes kerne — det vil sige suverænitet — og som reguleres af grundloven i de enkelte lande, ikke har været gjort til genstand for ordentlige debatter og diskussioner blandt medborgerne.
I should like to say that these sensitive issues, which concern the very essence of each Member State — in other words national sovereignty — and which are the subject of constitutional law in the different countries, have not been debated properly by the people.
Det kan være ødelæggende, hvis man på denne måde har for travlt og forbigår både borgerne og de nationale parlamenter.
It would create havoc if one were to ride roughshod in this way over both the people and national parliaments.
Hvorfor taler vi ikke rent ud af posen her i Europa-Parlamentet, tager diskussionen og giver udtryk for, at et flertal ønsker at skabe et »Europas Forenede Stater«? Vi kunne så efterfølgende tage diskussionen med borgerne og de nationale parlamenter — selvom jeg naturligvis ikke selv går ind for det.
Why have we not got the courage here in Parliament to speak plainly, to hold debates, to send out signals that a majority in this House would like to create a 'United States of Europe' and then to debate the issue with the people and the national parliaments — even though I myself am naturally against such a development.
Set med svenske øjne er betænkningen af dAncona om narkotika mindre dårlig end mange af de øvrige betænkninger, som vi har behandlet.
As regards Mrs d'Ancona's report on drugs, from a Swedish viewpoint it is a slight improvement on many of the others we have discussed.
Jeg har imidlertid fremlagt fire ændringsforslag, som jeg håber, at plenarforsamlingen og Kommissionen vil støtte — specielt ændringsforslag 2.
Nevertheless, I have tabled four amendments which I hope the House and the Commission will support, in particular Amendment No 2.
van Dam (I-EDN). — (NL) Hr. formand, disse betænkninger sigter mod at udforme den måde, hvorpå politi og retsvæsen samarbejder i Den Europæiske Union.
van Dam (I-EDN). — (NL) Mr President, the purpose of these reports is to give an interpretation of how cooperation in the European Union between police and justice authorities ought to function.
Hr. Nassauer henviser med rette til mangelen på kontrol med Europol.
Mr Nassauer rightly points to Europol's lack of accountability.
Efter min opfattelse findes løsningen herpå navnlig hos de nationale parlamenter og Rådet.
I believe the answer to this lies with the national parliaments and the Council.
Udvidelse af Europol med bl.a. politimæssige beføjelser forekommer mig overhovedet ikke nogen god idé i betragtning af den nuværende kontrolproblematik.
Broadening Europol and giving it police powers amongst other things seems to me a very bad idea, in view of the problems we have at present with scrutiny and accountability.
For så vidt angår hr. Wiebengas tydelige betænkning, er der faktisk gennem skabelsen af et åbent område uden indre grænser opstået nødvendigheden af delvis harmonisering af strafferetten.
Turning to Mr Wiebenga's very clear report, the creation of an open Europe without internal borders has indeed prompted the need for partial harmonisation of our criminal laws.
Med rette står der i selve betænkningen, at der ikke skal indføres en europæisk straffelovgivning.
The report itself rightly says that we do not want a European penal code.
Mindre logisk er det, at ordføreren opfordrer til en europæisk anklagemyndighed.
Less logically, however, the rapporteur advocates a European public prosecutor's office.
En så vidtgående løsning er virkelig ikke nødvendig.
A solution which goes as far as that is not at all necessary.
Med hensyn til Schmid-betænkningen kan jeg være kortfattet.
I can be brief as regards the Schmid report: I wholeheartedly endorse it.
Jeg støtter den helhjertet.
I have a good deal of difficulty, however, with the report by Mr Bontempi.
Jeg har imidlertid mange indvendinger imod hr. Bontempis betænkning.
In a torrent of words, he covers all manner of widely divergent issues.
På en demagogisk måde siger han, at der hos borgerne er modvilje mod mangelen på europæisk lovgivning på alle mulige områder og den såkaldte adskillelse af nationale retssystemer. At han betragter dette som årsagen til organiseret kriminalitet og samfundsmæssige problemer, er virkelig stødende.
He stridently asserts that public opinion is outraged by the absence of European legislation in all manner of areas and the supposed dismantling of national legal systems.
Der er ikke noget uopsætteligt krav fra offentligheden om sådan noget som europæisk unionsborgerskab.
There is no pressing public demand for something like European citizenship.
Det er der derimod med hensyn til frihed, sikkerhed og retfærdighed.
For freedom, security and justice, yes.
Hvordan det tilvejebringes, betyder ikke så meget for de fleste borgere.
The way that is achieved is of little interest to most people.
At dette kun skulle kunne lade sig gøre gennem europæisk politik, er tåbeligt.
To say that it can only be achieved through European policy is simply daft.
Et andet eksempel er en unionspagt om menneskerettigheder.
The point of this completely escapes me, unless you want a European constitution as the first step towards a European state.
Meningen hermed forstår jeg overhovedet ikke, medmindre man vil have en europæisk grundlov som begyndelsen til en europæisk stat.
There is much more I could mention, but suffice it to say that I shall not be voting for this text, which is one-sided, in some parts strident and in any case muddled.
Men med henblik herpå er det nødvendigt at harmonisere bestemte begreber i strafferetten såsom aldersgrænsen. Ellers kan der opstå helt absurde situationer.
However, for this is it necessary to harmonise certain concepts in criminal law such as age limits, otherwise totally absurd situations can arise.
For tiden lever der f.eks. på fri fod i Tyskland en tysk statsborger, som i Belgien er idømt fem års fængsel for seksuel mishandling af børn, og han bliver ikke udleveret, fordi den handling, han har begået i Belgien, ikke er strafbar i Tyskland, da aldersgrænsen er forskellig i de to lande.
For example, a German national sentenced in Belgium to five years in prison for child abuse is currently living freely in Germany and cannot be extradited because the crime he committed in Belgium is not an offence in Germany because the age limits in the two countries are different.
Andersson (PSE). — (SV) Hr. formand, jeg vil koncentrere mig om betænkningen af dAncona. Jeg vil starte med at takke ordføreren.
Andersson (PSE). — (SV) Mr President, I should like to concentrate on the d'Ancona report, and I will begin by thanking the rapporteur.
Der har jo været mange forhandlinger om narkotikapolitikken i Parlamentet, og nogle af disse har været meget intense og følelsesladede.
We have had many debates here on drugs, some of which have been extremely intensive and emotional.
Jeg må sige, at denne betænkning af dAncona er langt bedre end de betænkninger, som vi tidligere har diskuteret.
I must say that the d'Ancona report is a great improvement on the reports we have discussed before.
Jeg synes, at det tegner til, at vi fremover vil kunne føre en saglig debat om narkotikapolitikken.
In my view, it prepares the ground for an objective discussion on a future drugs policy.
Det betyder ikke, at vi fremover vil være enige om alle detaljer.
It does not mean, however, that in future there will be agreement on all the details.
Det tror jeg ikke, da vi jo kommer fra forskellige lande med forskellige traditioner.
I do not think that will be possible, since we all come from different countries with different traditions.
Jeg synes f.eks., at vi nogle gange lægger for stor vægt på den såkaldte harm reduction, mens jeg ville ønske, at der blev lagt mere vægt på tidlige og forebyggende indsatser.
In my opinion, for example, we sometimes set too much store by 'harm reduction', while I would prefer the emphasis to be placed on timely intervention and preventive actions.
Jeg kan imidlertid tilslutte mig næsten alle ordførerens synspunkter, f.eks. at en kommissær skal have ansvaret for at forsøge at finde alternativer til fængselsstraf, da fængsling jo ikke løser narkotikaproblemerne, samt at der skal foretages en vurdering af de eksisterende behandlingsmetoder.
However, I have to acknowledge that I agree with nearly all the rapporteur's views, for example that one of the Commissioners should be given the task of trying to find alternatives to imprisonment, which has already been shown to be an unsatisfactory solution to drugs-related problems.
Vi ved nemlig, at der findes både gode og dårlige behandlingsmetoder, men der er mangler i vurderingen af dem.
I also think that we should carry out an evaluation of the methods currently used to deal with the problems — we know that some methods are better than others, but there has been no proper evaluation.
Afslutningsvis synes jeg, at vi skal være stolte over en sag, som Parlamentet og Kommissionen har kunnet samarbejde om i denne periode, nemlig kampen mod syntetisk narkotika.
Finally, I think we should be proud of one particular matter where the joint efforts of Parliament and the Commission have met with success during this period, namely in combating synthetic drugs.
Hvis der er noget, som vi har kunnet samarbejde om i denne periode, er det starten på den meget vigtige kamp mod syntetisk narkotika.
If we have achieved anything through our common efforts during this parliamentary term, then it is to have begun this very important task of combating synthetic drugs.
Det vil jeg gerne takke både mine kolleger i Parlamentet og Kommissionen for.
I should like to thank my colleagues in both Parliament and the Commission for that.
Pirker (PPE). — (DE) Hr. formand, vio fører i dag egentlig en sikkerhedsdebat i to blokke.
Pirker (PPE). — (DE) Mr President, what we are really doing today is holding a security debate in two blocks.
I den første blok vil jeg gerne tage narkotikaproblemet frem.
In the first block I would like to look at the problem of drugs.
Årsagen hertil er enkel: På nuværende tidspunkt er der mere end 5 millioner unge mennesker i Den Europæiske Union, som indtager syntetiske stoffer.
There is a simple reason for this: currently more than 5 million young people in the European Union are taking synthetic drugs.
Vi må som helhed i alle betænkninger konstatere, at narkotikamisbruget og også handlen med narkotika desværre er kraftigt stigende.
Overall, it is clear from all the reports that drug consumption and the trade in drugs are unfortunately increasing spectacularly.
Vi har brug for effektive antinarkotikastrategier i Den Europæiske Union. Når vi så også gør os disse bestræbelser, har vi imidlertid det problem, at på grund af det store antal ting, vi foretager os som led i vores strategier, er vi ikke altid klart synlige i befolkningen.
We need effective anti-drugs strategies in the European Union, but our problem here is that because we try to do so many different things as part of our strategies people do not always really know what is going on.
Antinarkotikastrategierne forløber over tre søjler. Vi har adskillige handlingsplaner og et stort antal betænkninger om narkotikaproblematikken.
The anti-drugs strategies come under three pillars; we have several action plans and a variety of reports on the drugs problem.
Vi har et presserende behov for at udtale os i enighed og dermed gøre vores strategier synlige.
We urgently need to adopt a single position and recognisable strategies.
Jeg vil gerne tage nogle punkter frem, som jeg tror er væsentlige. Som det første bør vi så vidt muligt vænne os til som et signal til omverdenen ikke at tale om narkotikastrategier, men om antinarkotikastrategier.
I would like to address a number of points which I believe are essential.
Dette gælder også for alle betænkninger, som beskæftiger sig med dette problem.
This also applies to all reports on the subject.
For det andet bør vi konstant forsvare de ting, vi her har sat os for, nemlig at der heller ikke i fremtiden bør ske en liberalisering og en legalisering af fremstilling, salg og brug af narkotika.
Secondly, we must support what we have decided here in the long term, in other words in future there must still be no liberalisation or legalisation of the production, sale or consumption of drugs.
Det må ikke være sådan i fremtiden i Den Europæiske Union, at der ligger hash i tobakskioskerne, eller at der kan fås heroin på recept.
The future of the European Union must not be one where hashish is sold in tobacconists and heroin is given on prescription.
Det må aldrig blive til virkelighed hos os.
This must never become a reality for us.
For det tredje skal vi føre vores narkotikadebat uden ideologiske overtoner. Vi har brug for pragmatiske, effektive løsningsmodeller, som rækker fra prævention over repression til hjælp til misbrugerne.
Thirdly, we must remove ideology from our drugs debate.
Her mener jeg, vi angående prævention først og fremmest bør iværksætte aktioner i skolerne, for der når vi alle unge i Den Europæiske Union, jeg forslår, som jeg flere gange tidligere har gjort, at vi fremmer aktioner på frivillig basis. Vi skylder kommissæren tak, fordi hun også har lovet at støtte dette.
However, I think that we should concentrate our prevention efforts on schools, because there we can reach all the young people of the European Union.
Således bør skolerne i Europa på frivillig basis erklæres for narkotikafrie zoner.
So schools in Europe should be declared drug-free zones on a voluntary basis.
Samarbejdet med den kemiske industri, f.eks. ved bekæmpelsen af de materialer, der anvendes til fremstillingen, bør forbedres og udbygges.
Cooperation with the chemicals industry, for example in combating precursors, should be improved and increased.
Hvad repressionen angår, skal det dreje sig om at udbygge Europol, støtte politiet, fremme det retslige samarbejde og som helhed iværksætte hjælp til misbrugere.
With regard to repression, the aim must be to extend Europol, support the police, promote judicial cooperation and generally to introduce help for addicts.
Endelig skal Europa i alle strategier være synligt som et samfund præget af sikkerhed.
Finally, Europe must be seen in all its strategies to be a Community of security.
Her nærer jeg ingen frygt, når jeg ser på betænkningerne, f.eks. betænkningerne af Nassauer og Wiebenga.
I have no fears in this respect when I look at reports such as those by Mr Nassauer and Mr Wiebenga.
Her kræves der håndfaste aktioner, og jeg ønsker mig yderligere håndfaste aktioner på det ekstraordinære topmøde i Tampere.
These call for strong measures and I am hoping for further strong measures at the Tampere summit.
Idéen om indførelse af en fælles europæisk anklagemyndighed bør skrottes.
The idea of introducing a common European public prosecutor should be scrapped.
Vi skal ikke have en fælles europæisk strafferet eller anklagemyndighed.
We should not have a common European criminal law or public prosecutor.
Man kan bekæmpe kriminalitet lige så effektivt med de eksisterende instrumenter, deriblandt Europol og konventionen om udlevering og gensidig retshjælp.
We can fight crime just as effectively with the existing instruments, including Europol and the convention on extradition and mutual judicial assistance.
Vi kan sagtens styrke samarbejdet mellem medlemslandene om efterforskning og retsforfølgelse, uden at vi nødvendigvis skal have fuldstændig ens regler og en europæisk anklagemyndighed.
We can easily strengthen cooperation between Member States on investigations and the pursuit of justice, without necessarily having completely uniform rules and a European public prosecutor.
Man bør ikke harmonisere for harmoniseringens skyld, og i virkeligheden er der ikke så store forskelle mellem medlemsstaternes strafferet, at de ikke kan overvindes med de eksisterende mellemstatslige instrumenter.
We should not harmonise for the sake of harmonising, and in fact the differences between the criminal laws of the Member States are not so great that they cannot be overcome by using existing intergovernmental instruments.
Vi kan sagtens sikre en effektiv efterforskning, uden at vi skal overlade det til overstatslige instanser. Europol er et godt eksempel på, at det kan lade sig gøre, og Europol skal forblive mellemstatsligt.
We can easily ensure effective investigations without handing them over to supranational authorities.
Det skal ikke udvikle sig til en europæisk politimyn-
Europol is a form of inter governmental cooperation and, fortunately, the Amsterdam Treaty excludes any proposal to make police cooperation supranational.
Thors (ELDR). — (SV) Hr. formand, vi er helt enige om, at det er vigtigt med en parlamentarisk overvågning af det, der sker under den tredje søjle.
Thors (ELDR). — (SV) Mr President, we all agree that supervision by Parliament of what takes place under the third pillar is important.
Jeg mener bare, at vi har mange erfaringer med, hvor vanskeligt det er at gennemføre, specielt med den aktuelle ledelsesform med »bløde« rettigheder.
I only know that this has been very difficult to achieve, especially when we only have 'soft' rights to exercise control.
Jeg bliver ofte meget ophidset over, at vi ofte først bliver klar over den reelle betydning af henstillinger, der er behandlet i en arbejdsgruppe under Rådet, når de senere føres ud i livet.
I have often been extremely irritated by the fact that we look at recommendations which have been dealt with by a Council working group, but it turns out that our first chance to discover what they really mean comes at the implementation stage.
Jeg tror, at vi vil få den samme slags spørgsmål i forbindelse med telefonovervågning.
I feel that the same issues will come up again in relation to telephone tapping.
Her er Rådets holdning meget vigtig. Vores rettigheder skal respekteres, og vi skal have den nødvendige tid til at gøre vores arbejde.
In this respect, the Council's attitude is very important; our rights should be respected, and we should be given enough time to be able to have our say.