natgillin/translations-raw huggingface dataset:
På grundlag af forvaltningsregnskabet, der udgør den konkrete afslutning af regnskabsåret, kan man foretage en sammenligning mellem overslagene og den faktiske gennemførelse.
Since the appropriations authorized are absolute ceilings which on no account may be ex ceeded, actual expenditure will have to be below the estimates (or at best exactly the same as the estimates, which would be very rare).
Et regnskabsårs saldo er forskellen mellem de samlede oppebårne indtægter i dette regnskabsår og de samlede
'The balance of a given financial year shall consist of the difference between all the revenue collected in respect of that financial year and the amount of payments made against appropriations for that financial year, increased by the amount of the appropriations for the same financial year carried over ....
betalinger foretaget over dette års bevillinger med tillæg af de bevillinger for samme regnskabsår, der er fremført.
This difference shall be increased or decreased by, on the one hand, the net amount of appropriations carried
budgettet for regnskabsåret n, kommer dette først til udtryk i regnskabsåret η +1.
year η yields excess payments which are reimbursed to the Member States from cash assets.
Tilbagebetalin­gerne får negativ indflydelse på saldoen for regn­skabsåret η + 1, som fremføres til budgettet for regn­skabsåret η + 2.
These reim­bursements are negative elements in constituting the balance for year η + 1, which is carried forward to the budget for η + 2.
»Denne difference forhøjes eller nedsættes dels med nettobeløbet for annullerede bevillinger fremført fra tidligere regnskabsår, dels med betalingsoverskridelser — på grund af udsving i ecu­kursen — af ikke­opdelte bevillinger fremført fra foregående regnskabsår og net­toresultatet af kursgevinster og kurstab i løbet af regn­skabsåret« (artikel 15 i forordning nr. 2891/77, som nu er afløst af forordning nr. 1552/89 af 29. maj 1989).
forward from previous financial years which have lapsed and, on the other hand, ... payments made in excess of non-differentiated appropriations carried over from the previous financial year ... as a result of changes in ecu rates, and the balance resulting from exchange gains and losses during the financial year' (Article 15 of Regulation No 2891/77, taken over by Regulation No 1552/89 of 29 May 1989).
I finansforordningens artikel 32 hedder det:
Article 32 of the Financial Regulation reads as follows:
Eftersom der er loft over de egne indtægter, er det et spørgsmål, hvorvidt det er formålstjenligt at opføre negative saldi som følge af faldende skatteindtægter som en udgift under loftet for de tilgængelige egne indtægter i det regnskabsår, hvor saldoen opføres på budgettet.
In a system where own resources are subject to a ceiling, the question therefore arose of the extent to which a negative balance resulting from shortfalls in tax revenue should be charged as an expense against the ceiling of available own resources for the year in which this ba­lance is entered in the budget.
Det kan nemlig føre til, at man er nødt til at beskære udgifterne på andre områder, så de falder til under det niveau, der er fastsat i de finansielle overslag.
This could mean having to reduce the amounts available for other expenditure beneath the levels set by the financial perspective.
Praktiserede og foreslåede løsninger
The solutions practised and proposed
»Hvert regnskabsårs saldo opføres som indtægt eller udgift på budgettet for det følgende regnskabsår, alt efter om der er tale om overskud eller underskud, ved et tillægs­ eller ændringsbudget«.
'The balance from each financial year ... shall be en­tered as revenue in the case of a surplus, or expenditure in the case of a deficit... in the budget for the following financial year through a supplementary or amending budget.'
Med henblik herpå indeholder den almindelige oversigt over indtægter og del Β i oversigten over udgifter en række p.m.­poster, hvorunder saldoen opføres (»dispo­nibelt overskud fra foregående regnskabsår« eller »un­derskud fremført fra foregående regnskabsår«).
Headings with token entries are accordingly included in the statement of revenue and Part Β of the statement of expenditure to accommodate the balance ('surplus avai­lable from the preceding financial year' or 'deficit car­ried over from previous year').
Problemets art og oprindelse
Origin and nature of the problem
Kommissionens holdning, som desuden deles af Euro­pa­Parlamentet, er, at budgetteringen af de faldende afgiftsindtægter ikke må føre til en reduktion af det udgiftsniveau, der er fastsat i de finansielle overslag, hvis ellers budgettet i det regnskabsår, hvor faldet ind­træffer, er gennemført under overholdelse af loftet for egne indtægter.
The position of the Commission, supported by the Euro­pean Parliament, is that the inclusion in the budget of shortfalls in tax revenue should not reduce the expendit­ure capacity laid down in the financial perspective, since the budget during which these shortfalls occurred was, in fact, implemented within the limit of the ceiling on own resources.
Kun et eventuelt overtræk bør fratræk­kes loftet for et efterfølgende regnskabsår.
Only the amount of any overrun should be charged against the ceiling of a subsequent financial year.
Modsat bør stigende indtægter i et regnskabsår ikke føre til, at de tilgængelige egne indtægter bliver større end det fastsat­te loft.
Conversely, additional revenue accruing in a fin­ancial year should not result in an increase in the amount of own resources available beyond the ceiling fixed.
For så vidt som budgetterne gennemføres under overholdelse af loftet for egne indtægter, bør budgetsal­diene med andre ord behandles på en sådan måde, at de forbliver neutrale i forbindelse med anvendelsen af lof­tet for egne indtægter i senere regnskabsår.
In other words, provided that each budget has been implemented in accordance with the ceiling on own resources, the treatment of budget balances should be neutral as regards the application of this ceiling for future years.
Dette problem er først opstået, efter at den finansielle ramme for 1993­1999 har været i brug i nogle år (jf· kapitel 5). I den foregående periode fra 1988 til 1992 var den effektive økonomiske vækst større end forventet ved udarbejdelsen af de finansielle overslag.
This question has only arisen since the financial framework for 1993 to 1999 started to be applied (see Chapter 5).
Den øko­nomiske afmatning, der satte ind i 1992, har imidlertid ført til, at de egne indtægter er faldet meget i forhold til de skøn, der blev anvendt dels ved fastsættelsen af den finansielle ramme, dels ved udarbejdelsen af budgetter­ne i perioden 1992­1994.
On the other hand, the economic recession which start­ed in 1992 led to significant shortfalls in own resources, compared with the levels forecast when determining the financial framework and those adopted for the prepara­tion of the 1992 to 1994 budgets.
Indtægtsfald skal i henhold til de finansielle bestemmel­ser behandles på følgende måde (der gælder de samme regler — dog med modsat fortegn — i forbindelse med stigninger):
The Financial Regulation provides for the following treatment for these shortfalls (the treatment being exactly symmetrical in the case of surplus revenue):
Kommissionen har foreslået, at dette problem løses en gang for alle ved, at man i den grundlæggende afgørelse om egne indtægter konkret fastsætter, hvilken frem­gangsmåde der skal anvendes.
The Commission proposed that this issue should be settled by appropriate treatment explicitly specified in the basic own resources Decision.
Den foreslåede løsning består i, at man i regnskabsåret η + 1 på ny foretager en beregning af finansieringen af budgettet for regnskabs­året η på grundlag af de faktiske moms­ og BNI­grundlag og de afholdte udgifter, altsammen under hensyntagen til loftet for egne indtægter i det pågældende regnskabs­år.
The solution advoc­ated would consist in recalculating in η + 1 the financing of the budget for the year η on the basis of the actual VAT and GNP bases and actual expenditure, within the limit of the own resources ceiling for that year.
Afvigelser i forhold til de egne moms­ og BNI­indtægter, der er indkaldt i regnskabsåret n, vil blive udjævnet enten gennem tilbagebetalinger til medlems­staterne (især ved overskridelse af loftet for egne indtægter) eller ved, at der indkaldes yderligere beløb.
Discrep­ancies found in relation to VAT and GNP own re­sources already called in for year η would then be settled by means of repayments to Member States (particularly where the own resources ceiling had been exceeded) or additional calls.
— Hvis det effektive udbytte af de traditionelle egne indtægter (told­ og landbrugsafgifter) er mindre end forventet, får det negativ indflydelse på regnskabså­rets saldo, som fremføres til det efterfølgende regn­skabsårs budget.
If actual outturn from traditional own resources (customs duties, agricultural levies) is lower than forecast, this counts as a negative element in the balance for the financial year, which is carried forward to the budget for the following financial year.
— Når moms­ og BNI­grundlagene falder i forhold til de beregninger, der benyttes ved udarbejdelsen af
They consisted in using any margins available at the time beneath the own resources ceiling to enter in the budget in advance any shortfalls in tax revenue already identi­fied.
Endnu inden dette forslag er fremsat, er der, i forvent­ning om at Rådet træffer en beslutning, blevet truffet nogle forebyggende foranstaltninger på grundlag af de nuværende lovbestemmelser.
(ii) It may be found in year η +1 that the VAT and GNP bases are smaller than was assumed for the establishment of the budget of year n.
De består i, at man udnyt­ter den margen, der umiddelbart måtte være under lof­tet for egne indtægter, til at skabe budgetmæssig
The applica­tion to these smaller actual bases of the VAT and GNP callin rates originally set in the budget for
Da der indtil videre har været en tilstrækkelig margen, har Rådet ikke villet ændre de nuværende bestemmelser (jf· kapitel 5).
Council has decided not to amend the existing regula- tions for the time being (see Chapter 5).
Den negative reserve blev indført første gang i regnskabsåret 1986 med det formål at gøre det lettere for Rådet og Parlamentet (budgetmyndigheden) at enes om stigningstakten for ikkeobligatoriske udgifter. »Besparelser« opnået i løbet af regnskabsåret skulle overføres til denne reserve.
The negative reserve first appeared in the 1986 budget as a way of securing agreement between the two arms of the budgetary authority on the rate of increase for noncompulsory expenditure. Appropriations not used (i.e. savings made) were transferred to this negative reserve.
Indførelsen af den »negative reserve« har, omend indirekte, gjort det lettere at overholde reglen om balance på budgettet, også selvom den i princippet snarere er udtryk for en tilsidesættelse af denne regel. Ordningen gør det muligt at finansiere nye udgifter ved på forhånd at udnytte de besparelser, der måtte blive gjort i regn
A negative reserve mechanism has helped, albeit indir- ectly, to keep the budget in balance, even though what it really amounts to is a failure to achieve this balance, This mechanism consists in financing new expenditure by assuming that savings will be made somewhere in the budget during the financial year, without it being possi- ble to identify which items will generate these savings when the budget is adopted: a negative amount is there-
Begrebet »negativ reserve« blev indført i finansforordningen, da denne blev ændret den 24. juni 1988 (forordning nr. 2049/88, artikel 19, stk. 5), men der blev dog fastsat et maksimumsbeløb på 200 mio. ECU.
The concept of negative reserve was formally enshrined in the Financial Regulation (in paragraph 5 of Article 19) by Regulation No 2049/88 of 24 June 1988, its maximum amount being limited to ECU 200 million.
Fællesskabsbudgettet og reglen om specificering
The rule of specification
Denne regel findes i EF-traktatens artikel 202 og i fi nansforordningens artikel 15.
The rule of specification of expenditure is enshrined in Article 202 of the EC Treaty and Article 15 of the Financial Regulation.
Den går ud på, at alle bevillinger skal være afsat til et bestemt formål, således at en bevilling ikke kan sammenblandes med en anden, hverken når den godkendes, eller når den anvendes. Formålet hermed er at sikre:
It means that each appropriation must have a given purpose and be assigned to a specific objective in order to prevent any confusion between appropriations, at both the authorization and the implementation stage, and thus to ensure that:
— dels den nødvendige gennemsigtighed i budgettet un der dets opstilling
(ii) it is executed in accordance with the wishes of the budgetary authority.
— dels at bevillingerne anvendes til de formål, hvortil de blev afsat af budgetmyndigheden.
The rule of specification also applies to revenue and requires that the various sources of revenue paid into the budget be clearly identified.
Indtil finansforordningen blev ombearbejdet i 1990, var strukturen i institutionernes sektioner næsten den samme, bortset fra det særlige »ØSU-bilag« til Rådets sektion og bilaget til Kommissionens sektion om Publikationskontoret.
Until the reform of the Financial Regulation in 1990, the structure of the sections of all the institutions was more or less identical, apart from the ESC annex to the Council section and the annex to the Commission sec­tion devoted to the Publications Office.
Opbygningen af Kommissionens sektion, der tegner sig for 95% af udgifterne, gjorde det ikke længere muligt tilstrækkelig klart og præcist at specificere bevillingerne.
The structure of the Commission section, accounting for 95% of expend­iture, no longer permitted the appropriations to be spe­cified with sufficient clarity and precision.
Efter en ret beskeden ændring i 1981, som bestod i, at Kommissionens sektion blev opdelt i del A (driftsbevillinger) og del B (aktionsbevillinger), har den nye artikel 19, som den fremstod efter ombearbejdningen i 1990, betydet en grundlæggende ændring af strukturen som helhed, idet den bestemmer, at »Kommissionens sektion omfatter en »del B« vedrørende aktionsudgifterne omfattende flere under sektioner efter behov«.
This was why, after a modest change consisting of dividing the Commission section into Part A (administrative appro­priations) and Part Β (operating appropriations) in 1981, the new Article 19 resulting from the 1990 reform profoundly modified the overall structure by stipulating that the Commission section will consist of 'a "Part B" for operating expenditure, divided into as many subsec­tions as are required'.
I medfør af denne bestemmelse har Kommissionen mulighed for i forbindelse med hver budgetprocedure at foreslå, at der oprettes eller fjernes undersektioner.
Pursuant to this provision, the Commission has the option, during each budgetary procedure, to propose the creation or deletion of subsections.
Finansforordningens artikel 19 og 20, der omhandler budgettets struktur og opstillingsform, afspejler princippet meget præcist.
Articles 19 and 20 of the Financial Regulation, which deal with the structure and presentation of the budget, describe the implementation of the principle very pre­cisely.
Disse artikler blev ombearbejdet i 1990 for at tilpasse budgettets struktur til de stadig mere forskelligartede fællesskabsforanstaltninger, der skal identificeres i budgettet.
These Articles were revised in 1990 to adapt the structure of the budget to the requirements deriving from the growing diversity of Community activities which have to be reflected in the budget.
b) oversigt over indtægter og udgifter efter sektioner c) sektion I.
The general structure of the budget is as follows:
A. Specificering og budgetstruktur
A — Specification and structure of the budget
• oversigt over indtægter • oversigt over udgifter
(b) Statements of revenue and expenditure for each section
Det er princippet om specificering, der ligger til grund for den horisontale og den vertikale opbygning af budgettet. gettet.
The rule of specification determines the horizontal and vertical structure of the budget.
• oversigt over indtægter a) Der er tale om opdelingen i:
Statement of revenue Statement of expenditure
— den almindelige oversigt over indtægter
(i) a general statement of revenue;
• oversigt over indtægter • oversigt over udgifter
Statement of revenue
— sektioner, der er opdelt i indtægter og udgifter for Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen, Dom stolen og Revisionsretten.
(ii) separate sections subdivided into statements of re­venue and expenditure of the European Parlia­ment, the Council, the Commission, the Court of Justice and the Court of Auditors.
Indtægter og udgifter for Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget er opført i en særlig sektion i henhold til en ændring af finansforordningen, der blev foretaget efter Maastricht-traktatens vedtagelse, idet udgifter og indtægter for ØSU indtil da var opført i et bilag til Rådets sektion.
The revenue and expenditure of the Economic and Social Committee (ESC) and the Committee of the Regions is entered
• oversigt over indtægter
Statement of revenue Statement of expenditure:
• oversigt over udgifter g) sektion V.
Part A: Administrative appropriations (including an annex for the Publications Office)
Det skal endelig bemærkes, at foruden bilaget vedrørende Publikationskontoret (i medfør af finansforordningens artikel 19), har budgettet nu fået en række yderligere bilag:
Subsection B8 (Expenditure in support of Community operations) grouped together the administrative costs associated with operational programmes (better known as 'mini-budgets').
• oversigt over indtægter • oversigt over udgifter
Statement of revenue Statement of expenditure
• bilag vedrørende »Fællesskabets ombudsmand« h) sektion VI.
In Section I — European Parliament: Annex 'Ombudsman'.
Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget:
Statement of revenue Statement of expenditure
• oversigt over indtægter • oversigt over udgifter • Del A: Det Økonomiske og Sociale Udvalg • Del B: Regionsudvalget
(h) Section VI: Economic and Social Committee and Committee of the Regions
• Bilag I: Forskning og teknologisk udvikling
Part B: Annex I: Research and technological development;
Strukturen i del B af sektionen vedrørende Kommissionen er på grundlag af 1994-budgetproceduren som følger:
Part B: Committee of the Regions
• Bilag II: Lånoptagelse og långivning med sikker hedsstillelse over det almindelige budget (artikel 19, stk. 7, i finansforordningen)
Annex II: Borrowing and lending operations guaran­teed by the general budget (Article 19(7) of the Finan­cial Regulation);
• Bilag III: Klassifikation af bevillingerne i obligatoriske og ikkeobligatoriske udgifter
Part C: Common organizational struc­ture.
— Undersektion Bl: Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen
Annex III: Classification of appropriations into com­pulsory and noncompulsory expenditure;
• Bilag IV: Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde bejdsområde
Annex IV: European Economic Area;
• Bilag V: Finansielle oplysninger om Den Europæiske Udviklingsfond.
Annex V: Financial information on the European Development Fund.
— Undersektion B3: Uddannelse, ungdom, kultur, det audiovisuelle område, information og andre sociale foranstalt ninger
Subsection B3: Training, youth, culture, audiovisual media, information and other social operations;
Hver sektion er — efter bevillingernes art eller formål — opdelt i afsnit, kapitler, artikler og konti (EFtraktatens artikel 202 og finansforordningens artikel 20).
Depending on the type and purpose of the appropria­tions, each section is subdivided into titles, chapters, articles and items (third paragraph of Article 202 of the EC Treaty and Article 20 of the Financial Regulation).
I henhold til finansforordningens artikel 5 »må der ikke oppebæres indtægter eller afholdes udgifter, uden at de konteres en artikel i budgettet«.
Pursuant to Article 5 of the Financial Regulation: 'No revenue shall be collected and no expenditure effected unless credited to or charged against an article in the budget'.
— Undersektion B5: Forbrugerbeskyttelse, det indre marked, industri og transeuropæiske net
Subsection B5: Consumer protection, internal market, industry and transEuropean networks;
— Undersektion B6: Forskning og teknologisk udvikling ling
Subsection B6: Research and technological develop­ment;
Det er under artiklerne, at indtægterne og udgifterne opføres, medens kapitlet er det konkrete udtryk for den specificering, som henhører under budgetmyndighedens kompetence.
The article is therefore the slot to accommodate revenue and expenditure, while the real organization by specific area, which the budgetary authority is responsible for determining, is at the level of chapters.
Som hovedregel er det kun budgetmyndigheden, der kan træffe beslutning om overførsler fra et kapitel til et andet.
As a rule, de­cisions on transfers between chapters may be made only by the budgetary authority.
— Undersektion B7: Samarbejde med udviklingslande og andre tredjelande budgetbehandlingen.
Subsection B7: Cooperation with developing countries and other third countries;
• Afsnit 1 : Egne indtægter • Afsnit 2: Finansielle bidrag
The nomenclature is determined during the budgetary procedure.
3: Udgifter i forbindelse med institu­tionens udførelse af særlige opga­ver
3: Expenditure resulting from special functions carried out by the institution;
• Afsnit 5: Databehandling
Title 5: Data processing;
• Afsnit 5: Indtægter i forbindelse med institutio­nernes administration
Title 1 : Own resources; Title 2: Financial contributions; Title 3: Surpluses available;
• Afsnit 6: Personale­ og driftsudgifter uden for Fællesskabet
Title 6: Staff and administrative expenditure outside the Community;
• Afsnit 6: Bidrag til EF­programmer, refusion af udgifter og indtægter ved ydelser mod vederlag
Title 4: Miscellaneous Community taxes, levies and dues;
• Afsnit 10: Andre udgifter.
Title 10: Other expenditure.
• Afsnit 7: Morarenter og bøder • Afsnit 8: Lånoptagelse og långivning • Afsnit 9: Diverse indtægter.
The nomenclature of Part A of the Commission section is identical with that of the other institutions, with the title numbers simply being preceded by an 'A'.
— Afsnit 4, som var knyttet til »mini­budgetter«, blev afskaffet samtidig med disse i 1993.
Title 4, linked to the problems of the 'mini-budgets' was deleted at the same time as these budgets in 1993.
— Afsnit 10 anvendes til formålsbestemte reserver.
Title 10 serves to accommodate provisional appropria­tions.
c) Oversigt over aktionsudgifter (del Β af sektion III — Kommissionen)
(c) Statement of operating expenditure (Part Β of Sec­tion III — Commission)
— Oversigt over institutionernes driftsudgifter (som findes under sektion I, II, IV og V + under del A for sektion III — Kommissionen).
On the revenue side, the nomenclature is identical with that of the general statement of revenue.
Den tidligere kontoplan med 10 afsnit var util­strækkelig til at gøre rede for de mange forskelligar­tede aktioner.
The former nomenclature under 10 titles was insuffi­cient to reflect the diversity of operations.
Indførelsen af en struktur, der er op­delt i underafsnit har tidoblet antallet af afsnit, der er til rådighed ved budgetproceduren.
The adoption of a subsection structure led to a vast increase in the number of titles available for each budgetary procedure.
Den nuværende kontoplan (1995­budgettet) er som følger:
The present nomenclature (1995 budget) is as follows:
2: Ejendomme, materiel og forskelli­ge driftsudgifter
Statement of each institution's administrative expendit­ure (in Sections I, II, IV and V + Part A of Section HI for the Commission):
Udgiftsområde for de finansielle overslag
Heading in the financial perspective
Den Europæiske Udviklings­ og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen
European Agricultural Guidance and Guarantee Fund, Guarantee Section
Vegetabilske produkter Animalske produkter Tilknyttede udgifter Indkomststøtte Ledsageforanstaltninger Den monetære reserve
Plant products Animal products Ancillary expenditure Income aid Accompanying measures Monetary reserve