natgillin/translations-raw huggingface dataset:
De betyder, at markederne reagerede langsomt på den internationale konkurrences virkninger.
They mean that markets reacted slowly to the effects of international competition.
Foranstaltninger, som er truffet på det konkurrencemæssige område på grundlag af artikel 85 og 86 i Rom-traktaten, var ikke tilstrækkelige til at mindske prisforskellene.
Measures taken in the competition field, on the basis of Articles 85 and S6 of the Treaty of Rome, did not suffice to reduce the price differences.
Forordningerne omhandler kun prisforskelle i relation til de aftaler og samordnede fremgangsmåder, der foranlediger dem.
Regulations only govern price differences by reference to agreements and concerted practices which give rise to them.
Derfor gælder Traktaten ikke for prisforskelle, der ikke er samordnede.
Hence the Treaty does not apply to price differences which are not concerted.
Derfor bør forbrugersammenslutningerne øge kendskabet til markedsforholdene, hvilket er den bedste måde at overvinde prisforskellene på.
Consequently consumer associations should promote a greater knowledge of market conditions—the best way to overcome price differences.
Kommissionens virke inden for forbrugerbeskyttelsen må dække dette behov.
The Commission's activities in consumer protection must meet this requirement.
Udviklingen af fælles politik i Fællesskaberne
The development of common policies within the Communities
Afsnit I
Section I Overall policies
Ifølge Rådets resolution af 22. marts 19711) om den gradvise gennemførelse af Den økonomiske og monetære Union skulle arbejdet i første etape især bestå i: α) Samordning på det penge­ og kreditpolitiske område og oprettelse af et valutasystem, som vil give Fællesskabet sin egen identitet i det internationale monetære system; b) Fremskyndelse af liberaliseringen af kapitalbevægelser; c) Snævrere samordning af den økonomiske politik på kort og mellemlangt sigt; d) Vedtagelse af forholdsregler med henblik på begyndelse af en løsning af regionale og strukturelle problemer.
(a) coordinating monetary and credit policies and establishing an exchange scheme which would give the Community an identity in the international monetary system; (b) accelerating the liberalization of capital movements; (c) coordinating shortterm and medium-term economic policies more closely; (d) taking appropriate measures to begin solving regional and structural problems.
I praksis anså man, at tre år ville være et passende tidsrum for den første etape; denne frist udløber den 31. december 1973.
Practically speaking, three years was thought to be a suitable length of time for this first stage; they ended on 31 December 1973.
Monetære begivenheder 11973 og fællesskabsvalutasystemet
Monetary events in 1973 and the Community exchange scheme
1973 begyndte med en vis ro, som havde præget det valutamæssige område siden midten af det foregående år, da de britiske og irske myndigheder efter en spekulations­bølge den 23. juni besluttede at lade deres valuta flyde uafhængigt.
The year 1973 began with something of a lull: which had characterized monetary relations since the middle of the previous year when, after a wave of speculation, the British and Irish authorities decided on 23 June to allow their currencies to float independently.
> ) EPT nr. C 28 af 27. marts 1971, β. 1.
OJ C 28 of 27.3.1971. p. 1.
UDVIKLINGEN AF FÆLLES POLITIK I FÆLLESSKABERNE valutamarked.
By the end of January, however, a monetar}crisis erupted.
Efter offentliggørelsen af De forenede Staters underskud på handelsbalancen for 1972 faldt dollaren til sin laveste kurs på de fleste markeder og især i Tyskland.
After publication of the United States deficit on trade account for 1972, the dollar touched the floor on most markets, especially in German}·.
Alle fællesskabslandenes valutamarkeder var lukkede den 12. og 13. februar, og De forenede Stater bekendtgjorde en 10 % devaluering af dollaren.
All the foreign exchange markets of the Community countries were closed on 12 and 13 February and the United States announced a 10% devaluation of the dollar.
Den 13. februar besluttede Italien at lade handelsliraen flyde lige som finansliraen, samtidig med at det dobbelte marked blev fortsat.
On 13 February, Italy decided to let the commercial lira float like the financial lira, while continuing to operate the two-tier exchange market.
Da valutahandelen blev genoptaget den 14. februar, gav dollardevalueringen på 10 % — som blev effektiv den dag — kun et midlertidigt pusterum.
When the exchanges opened again on 14 February, the 10% dollar devaluation—which took effect on that date—brought only temporary respite.
Inden 1. marts var dollaren igen i bundkurs på de europæiske valutamarkeder, hvilket medførte en kraftig tilstrømning af dollars, hovedsagelig til Tyskland.
By 1 March, the US currency was again at floor level on the European exchanges, and this led to a massive inflow of dollars, mainly into Germany.
Næsten alle valutamarkeder var lukkede mellem den 2. og 9. marts, og tiden blev udnyttet til talrige samråd på fællesskabsplan (tre Rådsmøder helliget monetære spørgsmål1)) og på internationalt plan i den udvidede Ti-landegruppe2), frem for alt med De forenede
Almost all the exchange markets were closed between 2 and 19 March, and the time was used for numerous consultations at Community level (three Council sessions devoted to
Eftersom valutaforstyrrelsen hovedsagelig skyldtes den fortsat svækkede dollar, forsøgte Fællesskabets medlemsstater at overtale andre stater — især De forenede Stater og Japan — til at samarbejde for at bekæmpe de komplikationer, som spekulationsbevægelser skaber for stabiliteten.
Since the principal cause of the monetar}· disturbances was the continuing weakness of the dollar, the Community Member States endea\Oured to persuade other States, notably the United States and Japan, to cooperate in a drive to combat 'destabilizing' speculative movements.
Medlemmer af den udvidede Ti-landegruppe enedes den 10. marts i Paris om pragmatiske foranstaltninger med hensyn til valutamarkederne i den nærmeste fremtid og bekræftede igen deres beslutning om i fællesskab at tilvejebringe et ordnet valutasystem.
On 16 March in Paris, members of the enlarged Group of Ten agreed on pragmatic measures to restore the exchange markets in the immediate future, and reaffirmed their determination to jointly establish an orderly exchange system.
Kommissionen sendte den 4. marts Rådet et memorandum om iværksættelse af et fællesskabsvalutasystem.
The Commission sent a memorandum to the Council on 4 March on the implementation of a Community exhange scheme.
Dette memorandum blev uddybet og suppleret den 11. marts.
Clarifications and additions to the memorandum were forwarded on 11 March.
Kommissionen mente også, at man skulle begynde at sammenlægge reserverne.
In these documents the Com mission advocated maintaining the Community band of 2.25% for Community
) Møder den 4., 8. og 11.-12. marts. )
Sessions on 4, 8 and 11-12 March.
Ti-landegruppen, som mødtes i Paris den 9. og 16. marts, består af de lande, der deltager i Det specielle Lånearrangement (GAB), nemlig Belgien, Canada, forbundsrepublikken Tyskland, Frankrig, Italien, Japan, Nederlandene, Det forenede Kongerige, Sverige og De forenede Stater.
The 'Group of Ten', which met on !) and l(i March in Paris, is composed of the countries which are parties to the General Arrangements to Borrow, namely Belgium, Canada, Federal Germany, France, Italy, Japan, the Netherlands, Sweden, the United Kingdom and the United States.
Repræsentanterne for Danmark, Irland, Luxembourg og Schweiz samt fra Kommissionen, Banken for internationale Betalinger, Den internationale Valutafond (IMF), OECD og Tyve-landekomiteen deltog også i forhandlingerne.
The representatives of Denmark, Ireland, Luxembourg, Switzerland and the Commission, the Bank of International Settlements, the International Monetary Fund (IMF), the OECD and the Committee of Twenty also took part in the consultations.
På sit møde den 11.-12. marts bestemte Rådet, at den på et givet tidspunkt største forskel mellem kassekurserne på den tyske mark, den danske krone, gylden, den belgiske franc, den luxembourgske franc og den franske franc vil blive holdt på 2,25 %, og at centralbankerne ikke længere var forpligtede til at gribe ind, når valutakurserne nåede udsvingsmargenen i forhold til dollar.
At its session on 11-12 March, the Council ruled that the maximum spread at any given moment between the spot rates of the mark, the Danish krone, the guilder, the Belgian franc, the Luxembourg franc, and the French franc would be kept at 2.25% and that Central Banks were no longer obliged to intervene when exchange rates reached the margin of fluctuation against the US dollar.
For at beskytte systemet mod forstyrrende kapitalbevægelser enedes Rådet om en strengere håndhævelse af direktivet af 21. marts 1972a) om regulering af de internationale pengestrømme og neutralisering af deres uønskede virkninger på den indenlandske likviditet og om at oprette yderligere kontrol muligheder. De britiske, irske og italienske ministre forsikrede deres kolleger i Rådet om, at deres regeringer så snart som muligt vil tilslutte sig beslutningen om at opretholde fællesskabsvalutamargenerne.
To protect the scheme against unsettling capital movements, the Council agreed to stricter application of the directive of 21 March 19721regulating international capital flows and neutralizing their undesirable effects on domestic liquidity, and creating additional means of control.
Frankrig og Belgien bibeholdt dog deres dobbelte valutasystemer: den belgiske og franske franc til handelstransaktioner flød sammen med marken, gylden og den danske krone, mens den belgiske og franske finansfranc flød som tidligere.
France and Belgium, however, retained their two-tier exchange systems: the Belgian and French commercial francs floated jointly with the mark, the guilder and the Danish krone, whereas the Belgian and French financial francs continued to float as before.
Det forenede Kongerige, Irland og Italien gjorte deres valutaer selvstændigt flydende; Italien bibeholdt sit dobbelte valutasystem.
The United Kingdom, Ireland and Italy floated their currencies independently; Italy retained its two-tier exchange arrangements.
Med henblik på at stabilisere handelsliraens værdi anmodede Italien i sommerens begyndelse sine partnere om en kredit på 1 562,5 mio RE i henhold til aftalen, ændret den 9. februar 1970, om indførelse af en ordning for kortfristet valutarisk bistand mellem centralbankerne i EØF's medlemsstater.
At the beginning of the summer, in an effort to stabilize the value of the commercial lira, Italy obtained from her partners a credit line worth 1 562.5 million units of account under the Agreement of 9 February 1970 establishing shortterm monetary support arrangements between the Central Banks of the Member States of the EEC.
Samtidig blev Italien af centralbankerne i Fællesskabet og visse tredjelande bevilget » swap «-kreditter.
At the same time, Italy was granted swap credits by the Central Banks of the Community and certain nonmember countries.
Italien har imidlertid endnu ikke anvendt disse to kreditformer.
Italy has not yet made use of these two credit facilities.
To andre medlemsstater var nødt til at ændre centralkursen for deres valuta: forbundsrepublikken Tyskland måtte revaluere marken med 5,5 % den 29. juni, og den nederlandske regering besluttede at revaluere den hollandske gylden med 5 % med virk ning fra 17. september.
Two other Member States were obliged to change the central rates of their currencies: Federal Germany had to revalue the mark by 5.5% on 29 June, and the Netherlands Government decided to revalue the guilder by 5% with effect from
UDVIKLINGEN AF FÆLLES POLITIK I FÆLLESSKABERNE
DEVELOPMENT OF COMMON POLICIES
Den europæiske fond for monetært Samarbejde og sammenlægning af valutareserverne
The European Monetary Cooperation Fund and the pooling of reserves
På Topkonferencen den 19--21. oktober 1972 besluttede stats- eller regerings cheferne, at der inden den 1. april 1973 skulle oprettes en fond for monetært samarbejde.
At the Summit Conference held on 19-21 October 1972, the Heads of State or Government decided that a European Monetary Cooperation Fund should be formally established by 1 April 1973.
De erklærede endvidere, at de berørte fællesskabsinstitutioner skulle udarbejde to rapporter: d) Om tilpasningen af det kortfristede bistandssystem til forelæggelse senest den 30. september 1973; b) Om betingelserne for en gradvis sammenlægning af valutareserverne til forelæggelse senest den 31. december 1973.
(a) on the adjustment of shortterm monetary support, to be submitted not later than 30 September 1973; (b) on the conditions for the progressive pooling of reserves, to be submitted not later than 31 December 1973.
De begivenheder, der forstyrrede valutarelationerne i 1972 og 1973, fik imidlertid også indflydelse på vedtagelse og gennemførelse af de valutaforanstaltninger, der indgår som led i den gradvise virkeliggørelse af Den økonomiske og monetære Union.
But the events which disturbed monetary relations in 1972 and 1973 also affected the adoption and implementation of the monetary measures planned as part of the achievement by stages of economic and monetary union.
Rådet gav derfor den 14. februar udtryk for det synspunkt, at tidsskemaet for beslutninger om Den økonomiske og monetære Union, således som det var fastlagt i den afsluttende erklæring fra Topkonferencen, burde fremrykkes, og at faste bestræbelser på at virkeliggøre en union uden forsinkelse ville betyde, at alle medlemsstater skulle deltage i fællesskabsvalutasystemet.
On 14 February, the Council therefore expressed the view that the schedule of decisions on economic and monetary union, as provided for in the communiqué issued at the end of the Summit Conference, should be advanced and that a resolute endeavour to achieve union in the allotted time meant that all Member States must participate in the Community exchange system.
Rådet opfordrede Kommissionen til inden den 30. juni 1973 at forelægge en rapport om tilpasning af det kortfristede bistandsystem og betingelserne for en gradvis sammenlægning af valutareserverne.
Accordingly, it invited the Commission to report on the organization of shortterm monetary support and the conditions for a progressive pooling of reserves by 30 June 1973.
Rådet vedtog på sit møde den 2.-3. april forordningen *) om oprettelse af en europæisk fond for monetært samarbejde og vedtægterne for fonden.
The Council adopted the Regulation1setting up a European Monetary Cooperation Fund and the Statutes of the Fund at its session on 23 April.
Förvaltningsrådet pålagde Banken for internationale Betalinger i Basel at optræde som fondens repræsentant og overdrog den ansvaret for den tekniske side af en del af fondens virksomhed.
By virtue of the Regulation, which came into force on 6 April, the Fund has a legal personality and is responsible for promoting:
I det første stadium, dvs. fra 1. juni, skal fondens virksomhed sikre: ι») Den samordning der er nødvendig for, at Fællesskabets valutasystem kan fungere på rette måde; b) Multilateraliseringen af de saldi, der opstår som følge af centralbankernes inter­ventioner med fællesskabsvalutaer, og multilateraliseringen af saldoudligninger inden for Fællesskabet; c) Forvaltningen af den særligt kortfristede finansiering og den kortfristede valutastøtte samt omlægningen af disse to systemer inden for et ændret system.
(a) the proper functioning of the progressive narrowing of the margin of fluctuation of the Community currencies against each other; (b) interventions in Community currencies on the exchange markets; (c) settlements between the Central Banks leading to a concerted policy on reserves.
Fondens placering, som ikke var blevet bestemt på Rådsmøderne den 2.­3. april, blev senere afgjort. Repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer vedtog den 24. juli en afgørelse ') om, at Den europæiske fond for monetært Samarbejde foreløbig skulle placeres i Luxembourg2).
The Statutes stipulate that the Fund is to be directed and managed by a Board of Governors, composed of the members of the Committee of Governors of the Central Banks of the Member States and one Member of the Commission.
Beslutningen fastslår, at fondens forvaltningsrådsmøder som regel skal holdes i Luxembourg, men at formanden kan indkalde til møde andetsteds.
The first meeting of the Board of Governors was held in Basle on 14 May; the Rules of Procedure were approved by the EEC Council of Ministers, after consulting the Commission, on 28 June.
I afgørelsen er det endvidere bestemt, at der skal opretholdes en snæver og fast forbindelse mellem fonden. Rådet og Kommissionen gennem et fondskontor i Bruxelles.
The Board of Governors asked the Bank of International Settlements in Basle to act as Agent of the Fund, entrusting it with responsibility for the technical aspects of some of the Fund's operations.
De væsentligste forslag, som rapporten indeholder, kan kort beskrives således: a) Udvidelse af Den europæiske fond for monetært Samarbejdes virksomhed gennem en gradvis sammenlægning af valutareserverne; b) Forbedring af kreditmekanismerne for at opnå kontinuitet mellem kortfristede lån, der ydes automatisk, og mere langfristede lån, der afhænger af særlige økonomisk­politiske betingelser.
(a) the concerted action necessary for the proper functioning of the Community exchange system; (b) the multilateralization of positions resulting from interventions by Central Banks in Community currencies and the multilateralization of intraCommunity settlements; (c) the administration of very shortterm financing and shortterm monetary support, and the regrouping of these mechanisms in a renewed mechanism.
') Afgørelse truffet af medlemslandenes regeringsrepræsentanter den 24. juli 1973 om den foreløbige placering af Den europæiske fond for monetært Samarbejde.
The representatives of the Governments of the Member States adopted a Decision1 on 24 July concerning the provisional installation2of the European Monetary Cooperation Fund in Luxembourg.
Har ikke været offentliggjort i EFT. '*) Siledes som det foreslås i medlemsstaternes regeringsrepræsentanters afgørelse af 8. april 1965 om den foreløbige placering af visse fællesskabsinstitutioner og ­afdelinger (EFT nr. 152 af 13· juli 1967, s. 18). ') Tillæg 12/1973 til EF-Bulletin.
Decision of the representatives of Member States' Governments on 24 July 1973 concerning provisional installation of the European Monetary Fund.
UDVIKLINGEN AF FÆLLES POLITIK I FÆLLESSKABERNE tet opfordrede desuden til, at der samtidig med styrkelsen af Den europæiske fond for monetært Samarbejde skulle ske en styrkelse af Fællesskabets beslutningsbeføjelser i henseende til økonomisk politik1).
(a) increase in the functions of the European Monetary Cooperation Fund, with a progressive pooling of reserves; (b) improvement of credit mechanisms in order to achieve continuity between automatic shortterm loans and longer-term loans subject to specific economic policy conditions.
Rådet undersøgte igen disse spørgsmål på sine møder i slutningen af året.
The Council began considering these questions again at its meetings in December.
Den 17. december opfordrede det Det monetære Udvalg, Udvalget af direktionsformænd for central bankerne og Den europæiske fond for monetært Samarbejde til inden den 31. marts 1974 at indgive rapporter om endnu uløste tekniske problemer vedrørende oprettelse af fælles reserver.
On 17 December it invited the Monetary Committee, the Committee of Governors of the Central Banks and the Board of Governors of the European Monetary Cooperation Fund to submit, before 31 March 1974, reports on the technical problems still awaiting solution relating to the pooling of reserves.
Kommissionen vil endvidere i givet fald fremlægge ændrede forslag mellem denne dato og den 30. april 1974.
In addition the Commission will be putting forward any necessary amended proposals between that date and 30 April 1974.
Rådet udtrykte, at det havde til hensigt at behandle disse forslag senest den 30. juni 1974.
The Council has stated that it will consider the amended proposals not later than 30 June 1974.
Der første mål for samordning af den økonomiske politik på kort sigt: et Fællesskab med stabilitet
economic policy coordination:
I hele den første fase henimod Den økonomiske og monetære Union har det første mål for kortfristet samordning af den økonomiske politik på fællesskabsplan været at bekæmpe inflationen.
Throughout the first stage of the economic and monetary union, the priority objective of shortterm economic policy at Community level has been to combat inflation.
Kommissionens bestræbelser i 1973 på at samordne den nationale politik var stadig hovedsagelig rettet mod dette sigte, især da — som udtrykt i Rådets resolution af 14. september 1973 — inflationen er » en alvorlig fare for gennemførelsen af Den økonomiske og monetære Union «.
The Commission's efforts to coordinate national policies in 1973 were still mainly directed towards this end, particularly as—to quote the Council Resolution of 14 September 1973—inflation 'constitutes a grave danger for the achievement of economic and monetary union'.
189/1973 af 15. oktober 1973.
OJ C 95 of 10.11.1973.
Aret var præget af stærk økonomisk vækst i alle industrilande, hvilket førte til en kraftig forstærkning af den internationale handel med varer og tjenesteydelser.
The year was marked by strong economic growth in all the industrial countries, and this led to a sharp intensification ot international trade in goods and services.
For året som helhed skulle verdensimporten vise en stigning på ca. 13 %, og det er længe siden, at vækstraten har været så høj.
For the year as a whole, the volume of world imports should have increased by some 13%; such a high growth rate had not been recorded for a considerable time.
De fleste medlemslande har som følge heraf atter noteret store overskud over for udlandet, hvilket har bidraget til inflationen i Fællesskabet.
As a result, most member countries once again registered heavy external surpluses which contributed to infaltion in the Community.
Desuden har ustabilitet på valutaområdet, en vis knaphed (særlig på energiområdet) mod slutningen af året medvirket til, at verdenspriserne var stærkt stigende i hele året. I december var stigningen i råvarepriserne på årsbasis i henhold til Moody-indekset 45 %, HWA-indekset 73 % og Reuter-indekset 88 %.
Furthermore, monetary instability and shortfalls in certain products, particularly in the energy sector towards the end of the year, all helped to keep world prices mounting sharply throughout 1973.
Den økonomiske situation i Fællesskabet
The economic situation in the Community
I 1973 viste ikke alene fællesskabseksporten til ikkemedlemslande en betydelig vækst, men også handelen mellem medlemslandene var i kraftig udvikling; nedsættelsen den 1. april 1973 af toldsatserne med 20 % mellem de seks oprindelige medlemslande og de tre nye medlemmer var et led i denne udvikling.
In 1973, not only did Community exports to the outside world register a marked increase in their rate of growth, but trade between the member countries also developed at a very vigorous pace; one factor in this development was the 20% reduction in customs duties between the six original member countries and the three new members on 1 April 1973.
Den fortsatte udvidelse af den interne efterspørgsel i hele Fællesskabet medvirkede til at styrke den kraftige vækst i samhandelen inden for Fællesskabet og til at sikre, at Fællesskabet som helhed opnåede gunstige økonomiske forhold.
The continuing expansion of internal demand throughout the Community helped to foster the strong growth of intraCommunity trade, and to ensure that the Community as a whole enjoyed favourable economic conditions.
Forbruget i husholdninger blev stimuleret af en betydelig opsparing.
Increased consumption by households was encouraged by a substantial rise in disposable incomes and, in some countries, by the slackening in the propensity to save.