natgillin/translations-raw huggingface dataset:
EUROPA-PARLAMENTET: FORBINDELSERNE MED DE NATIONALE PARLAMENTER
THE EUROPEAN PARLIAMENT: RELATIONS WITH THE NATIONAL PARLIAMENTS
Konferencen af Formændene for De Europæiske Parlamentariske Forsamlinger b. Europa-Parlamentet for sin del mener generelt, at omfattende forbindelser med de nationale parlamenter vil bidrage til at styrke dets legitimitet og bringe Europa nær mere borgerne.
The very process of European integration involves transferring some responsibilities that used to be exercised by the national governments to joint institutions with decisionmaking powers, thus diminishing the role of the national parliaments (NPs) as legislative, budgetary and controlling authorities.
Efter to møder i 1963 og 1973 blev dette samarbejdsinstrument institutionaliseret i 1981.
Following meetings held in 1963 and 1973, the Conferences were introduced in 1981.
Konferencerne afholdes hvert andet år med deltagelse af formændene for de nationale parlamenter og formanden for Europa-Parlamentet.
Comprising the Presidents of the NPs and the EP, they are held every two years.
De tilrettelægges på møder mellem sekretariatslederne og behandler konkrete spørgsmål I forbindelse med samarbejdet mellem de nationale parlamenter og Europa-Parlamentet.
They are prepared by meetings of secretary-generals and discuss precise questions of cooperation between the NPs and the EP.
De seneste konferencer fandt sted i Dublin i 1993 og i London i 1995.
Recent conferences have been held in Dublin in 1993 and London in 1995.
På konferencen i Dublin krævedes forbedring af den parlamentariske kontrol med EU-traktatens anden og tredje søjle (FUSP og RIA).
The Dublin conference called for improved parliamentary con trol over the second and third pillars of the EU Treaty, i.e. the CFSP and CJHA.
Den næste konference afholdes i Helsinki i juni 1997.
The next conference was to be held in Helsinki in June 1997.
Parlamentsformændene har nu i nogen tid tillige holdt uformelle kortere møder (ca. hver sjette måned).
The presidents have for some time also held more frequent informal meetings (about every six months).
Udviklingen i samarbejdet
The evolving context of cooperation
Siden 1989 har man ment, at kontakten burde genoptages.
Conference of parliaments of the Community a.
Det skete, og man forsøgte at etablere instrumenter, der kunne erstatte de oprindelige forbindelser. Maastrichttraktaten har bidraget hertil og fremhæver i to erklæringer (nr. 13 og 14) om dette spørgsmål navnlig:
The role of the NPs has continued to decline as European integration has progressed, with the strength ening of Community fiscal and budgetary powers in 1970 and 1975, the rise of majority voting in the Council and of the EP's legislative powers following the Single Act in 1987 and the Maastricht Treaty in 1993, the latter also creating the common foreign and security policy and (CFSP) and cooperation in the spheres of justice and home affairs (CJHA).
Idéen til denne konference blev lanceret af præsident Mitterrand og virkeliggjort i Rom i 1990 under betegnelsen Det Europæiske Fællesskabs Parlamentskonference (fransk: "Assises européennes") med støtte fra Europa-Parlamentet (beslutninger fra november 1989 og marts 1990).
Launched by François Mitterrand with EP backing (resolutions of November 1989 and March 1990), the idea took practical shape in Rome in 1990 under the name of 'European assizes'.
258 parlamentarikere (173 medlemmer af de nationale parlamenter og 85 medlemmer af Europa-Parlamentet) deltog i denne konference med temaet "Fællesskabets fremtid; følgerne for Fællesskabet og med lemsstaterne af forslagene om Den Økonomiske og Monetære Union samt Den Politiske Union, og især de nationale parlamenters og Europa-Parlamentets rolle".
Its theme was 'the future of the Community; the implications, for the Community and the Member States, of the proposals concerning Economic and Monetary Union and Political Union and, more par ticularly, the role of the national parliaments and of the European Parliament' and there were 258 participants, 173 from the NPs and 85 from the EP.
Trods mange bestræbelser er der ikke siden afholdt flere konferencer inden for disse rammer.
In spite of repeated attempts, there has not been another one since.
Konferencen for Organer med Ansvar for EU-anliggender i Fællesskabets Parlamenter (COSAC)
Conference of bodies specializing in European Community Affairs ('COSAC') b.
Inden for rammerne af COSAC, der oprindelig blev foreslået af formanden for den franske nationalforsamling,
Until 1979 the EP and the NPs were linked organically, since MEPs were appointed from within the NPs.
11991 vedtog Europa-Parlamentets daværende Udvidede Præsidium at nedsætte en arbejdsgruppe, som havde til opgave at udvikle forbindelserne mellem Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter som helhed med henblik på at:
— respecting the NPs' involvement in the activities of the European Union (their respective governments must inform them 'in good time' of Community legislative proposals and joint conferences must be held where necessary); sary);
— skabe tættere kontakt mellem Europa-Parlamentets politiske grupper og de nationale parlamenter;
— cooperation between the EP and the NPs, by stepping up contacts, holding regular meetings and granting reciprocal facilities.
— lade nationale parlamentsmedlemmer deltage som eksperter i Europa-Parlamentets udvalgsmøder; mødes de nationale parlamenters organer med ansvar for EU-anliggender og medlemmer af Europa-Parlamentet (normalt seks) hvert halve år (siden 1989).
Proposed by the President of the French National Assembly, the conference has met every six months since 1989, bringing together the NPs' bodies specializing in European Community Affairs and some MEPs (usually six).
Det er vedtaget, at parlamenterne i ansøgerlandene sender observatører, så snart der er indledt tiltrædelsesforhandlinger.
Applicant countries' parliaments may send observers once accession negotiations have begun.
COSAC indkaldes af parlamentet i det land, der har formandskabet i Unionen, tilrettelægges af Europa-Parlamentet og trojkaens parlamenter i fællesskab og behandler de vigtigste spørgsmål i forbindelse med den euro pæiske integration.
Convened by the parliament of the country holding the presidency of the Community and prepared jointly by the EP and the parliaments of the presidency 'troika', each conference discusses the major topics of European integration.
Alle afgørelser træffes med enstemmighed.
It adopts its decisions by consensus.
De seneste COSAC-samlinger afholdtes i Athen og Bonn i 1994, i Paris og Madrid i 1995 og i Rom og Dublin i 1996.
Its most recent meetings have been in Athens and Bonn in 1994, Paris and Madrid in 1995, and Rome and Dublin in 1996.
På COSAC-samlingen i Rom i juni 1996 gav størstedelen af de nationale parlamenter udtryk for, at de først og fremmest ønsker at forbedre den nationale parlamentariske kontrol med regeringerne. Repræsentanterne for Europa-Parlamentet påpegede, at Parlamentet ønsker at udvikle forbindelserne med de nationale parlamenter, især vedrørende arbejdet på regeringskonferencen. ferencen.
The Rome meeting in June 1996 revealed that a large majority of the NPs wanted to improve national parliamentary control over the governments; EP representatives said their assembly wished to develop exchanges of views with the NPs, particularly on the work of the IGC.
Samarbejdet mellem parlamentsudvalg og mellem de politiske grupper
Cooperation between parliamentary committees and political groups c.
— indbyde Europa-Parlamentets ordførere til at aflægge beretning i de nationale parlamenters kompetente organer; a. De fleste af Europa-Parlamentets stående udvalg har kontakt til de tilsvarende organer i de nationale parlamenter gennem bilaterale eller multilaterale møder og besøg af formænd eller ordførere.
— participation of national MPs as experts at EP com mittee meetings; b. Contacts between the EP's political groups and the NPs' equivalents have developed to differing degrees, depending on the country or political party involved.
— indbyde medlemmerne af de nationale parlamenters organer med ansvar for EU-anliggender til at aflægge besøg i Europa-Parlamentet.
— inviting EP rapporteurs to testify before the appropriate bodies in the NPs;
RÅDET a. Enstemmighed
THE COUNCIL
Rådet er Fællesskabets hovedlovgiver.
The Council remains the main Community legislator.
Det skaber fælles skabslovgivningen ved at udstede forordninger og direktiver på grundlag af forslag fra Kommission og inden for rammerne af forskellige beslutningsprocedurer (*1.4.1. og 1.4.2.).
It creates Community law in the form of regulations and directives. It does so on the basis of proposals made by the Commission, according to various decisionmaking procedures (*1.4.1. and 1.4.2.).
Rådet er den ene af budgetmyndighedens to grene (den anden er Europa-Parlamentet), der vedtager Fællesskabernes budget i fællesskab (*1.4.3.).
The Council is one of the two branches (the other being the European Parliament) of the budgetary authority which adopts the Community budget (*1.4.3).
Andre beføjelser a. Fællesskabets eksterne politik
Other powers a. Community external policy
Rådet indgår internationale aftaler for Fællesskabet (de forudgående forhandlinger føres af Kommissionen, og aftalerne skal godkendes af Europa-Parlamentet).
The Council concludes the Community's international agreements (which are negotiated by the Commission and require Parliament's involvement).
Rådet udnævner Revisionsrettens og Det Økonomiske og Sociale Udvalgs medlemmer.
The Council appoints the members of the Court of Auditors and the Economic and Social Committee.
ORGANISATORISK OPBYGNING
ORGANIZATION
Sammensætning a. Medlemmer
Composition a. Members
Rådets formand er ministeren fra den medlemsstat, som har Rådets formandskab; medlemsstaterne udøver i alfabetisk rækkefølge formandskabet på skift for seks måneder ad gangen.
The Council is chaired by the minister of the country that holds the Union's presidency: this changes every six months, by alphabetical order of Member State (Article 146).
Arbejdsmåde
Operation e.
Kvalificeret flertal betyder, at der til vedtagelse af en afgørelse kræves flere stemmer end ved proceduren med simpelt flertal.
According to the area concerned, the Council takes its decision unanimously, by simple majority or by qualified majority (*1.4.1. and 1.4.2.).
Afhængigt af de enkelte spørgsmåls karakter træffer Rådet afgørelse med enstemmighed, simpelt flertal eller kvalificeret flertal (*1.4.1 og 1.4.2).
The Intergovernmental Conference 1996/97 is likely to substantially revise the position of the Council, the organization of its work, the system for rotation of the presidencies and decisionmaking procedures.
og med forbehold af de frister, der er fastlagt i traktaterne og i afledt ret.
Since the disagreement in the 1960s between France and the other Member States,
Imidlertid er de små medlemsstater generelt imod enhver ændring i den ret ning.
EUROPEAN PARLIAMENT · Directorate-General for Research
— Vedrørende ledelses- og koordineringsrollen i Rådet er der bred enighed om, at formandskabet bør styr kes.
How the European Community works and its presidency, there is a broad consensus that the presidency should be strengthened.
De foreslåede løsningsmodeller er:
The formulas proposed include:
• længere formandskabsperioder; • "formandskabshold";
• a longer term for the presidency; • "presidential teams";
Ud fra de dokumenter og udtalelser, der er forelagt inden for rammerne af regeringskonferencen, kan situationen (forud for Det Europæiske Råds møde i Amsterdam) generelt beskrives på følgende måde:
• a 'Troika-type" presidency to consist of one large Member State and two mediumsized or small Member States and to serve for a minimum period; extend qualified majority voting to the Common Foreign and Security Policy, and even to cooperation in justice and home affairs.
• et "valgt" formandskab, der udøves i mindst et år;
• an "elective" presidency to serve for at least one year;
• et formandskab, som skal repræsentere Unionen udadtil i en periode på flere år med en "personlighed" som formand, bistået af Rådets formand og med Kommissionens formand som næstformand.
— On the blocking minority, the incipient consensus seems to be against retaining the loannina Compromise, whether in its existing form or in a slightly amended version. sion.
— Vedrørende afstemningssystemet synes der efter hånden at være enighed om, at kravet om enstemmig hed skal erstattes af proceduren med kvalificeret fler tal.
• a presidency which would represent the Union to the outside world over a period of several years with the presidential role being filled by a "personality", assisted by the President-in-Office of the Council and the Commission President as Vice-President.
Nogle ønsker at udvide systemet med kvalificeret flertal til den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik og endog samarbejdet om retlige og indre anliggender.
— On reforming the weighting arrangements, the large Member States are unequivocally in favour of ch anging them to obtain a closer match between the Member States' population and weight in Council.
Imidlertid er mange medlemsstater af den opfattelse, at kravet om enstemmighed fortsat skal være gældende eller til nød erstattes af en udvidet ordning med kvalificeret flertal på lang række områder (omfattende afgørelser inden for anden og tredje søjle, kulturelle spørgsmål, beskatning, egne indtægter, sprogordningen, nye tiltrædelser, ændringer af traktaterne, unionsborgerskab, finansielle spørgsmål, social sikkerhed og social- og sund hedsspørgsmål generelt).
Various types of double weighting (votes/population or votes/number of Member States) are proposed to this end. However, the smaller Member States are in general opposed to any such change.
Endvidere agter regeringskonferencen at revidere EF-traktatens artikel 189 B i overensstemmelse med denne artikels stykke 8, der lyder: "Anvendelsesområdet for den fremgangsmåde, der er fastsat i denne artikel, kan efter fremgangsmåden i artikel N, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Union udvides på grundlag af en rapport, som Kommissionen skal forelægge Rådet senest I 1996."
Moreover, the IGC will revise Article 189b in accordance with Article 189b(8) which reads "the scope of the proce dure under this article may be widened, in accordance with the procedure provided for in Article N (2) of the Treaty on European Union, on the basis of a report to be submitted to the Council by the Commission by 1996 at the latest".
— Vedrørende det blokerende mindretal ser der ud til at være enighed om ikke at videreføre "loannina-kom-
— On the leadership and coordination of the Council
DET EUROPÆISKE RAD
THE EUROPEAN COUNCIL
— at løse de problemer, som Rådet ikke havde været i stand til at løse.
— settle problems which the regular Council of Ministers had been unable to resolve; if necessary, the European Council would thus act as the Council of the Community.
Indtil 1986 indeholdt traktaterne ikke noget retsgrundlag for Det Europæiske Råd, men det har dog ved given lejlighed kunnet fungere som Rådet for De Europæiske Fællesskaber forsamlet på regeringschefplan.
Until 1986 there was no legal basis In the Treaties for the European Council, but it has been able to act as the Council of the Community meeting at the level of Heads of Government.
Den euro pæiske fælles akt Institutionaliserede Det Europæiske Råd, men fastsatte ikke dets beføjelser (artikel 2 i den europæiske fælles akt).
The Single European Act institutionalized the European Council but it did not stipulate what its pow­ers are (Article 2 of the Single Act).
I afsnit I, artikel D, i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) fastlægges Det Europæiske Råds mål, sam mensætning, arbejdsrytme og interinstitutionelle forbin delser.
Title I, Article D of the Treaty on European Union (TEU) lays down the objec­tives, composition, working rhythm and interinstitutional relations of the European Council.
Ifølge TEU, afsnit I, artikel D, består Det Europæiske Råd af medlemsstaternes stats- og regeringschefer samt for manden for Kommissionen.
Title I, Article D TEU lays down that the European Council brings together the Heads of State or Government of the Member States and the President of the Commission.
Disse bistås af medlemsstaternes udenrigsministre og et medlem af Kommissionen.
They are assisted by the Ministers for Foreign Affairs of the Member States and by a Member of the Commission.
Det Europæiske Råd træder sammen mindst to gange årligt under forsæde af stats- eller regeringschefen for den medlemsstat, som udøver formandskabet for Rådet.
The European Council meets at least twice a year, under the chairmanship of the Head of State or Government of the Member State which holds the Presidency of the Council.
Det Europæiske Råd forelægger Europa-Parlamentet en rapport efter hvert af sine møder samt en skriftlig årsrapport om Unionens fremskridt.
The European Council submits to the European Parliament a report after each of its meetings and a year­ly written report on the progress achieved by the Union.
I flere år har det været almindelig praksis, at Europa-Parlamentets formand ved begyndelsen af hvert møde i Det Europæiske Råd frem lægger Europa-Parlamentets synspunkter for stats- og regeringscheferne.
For the past few years it has been customary for the President of the European Parliament to present the European Parliament's views to the Heads of State and Government at the beginning of each meeting of the European Council.
På topmødet i Paris i 1974 erkendte stats- og regerings cheferne, at der var behov for, at man i fællesskab søgte at løse de særlige europæiske problemer samt de problemer uden for Europa, som Europa måtte tage stilling til.
At the Paris Summit Conference in 1974 the Heads of State or Government recognized the need for an overall approach to the internal problems involved in achieving European unity and the external problems facing Europe.
De fandt det af afgørende betydning at fremme og sikre kontinuiteten i Fællesskabets virksomhed og det politiske samarbejde.
They considered it essential to ensure progress and over­all consistency in the activities of the Community and in the work on political cooperation.
Politisk var skabelsen af Det Europæiske Råd et frem skridt, ¡det den europæiske integration allerede var så vidt fremskreden, at det var hensigtsmæssigt at afholde regelmæssige møder mellem medlemsstaternes højeste politiske repræsentanter.
Politically speaking, the setting up of the European Council represented a step forward inasmuch as European integration had progressed so far that it made sense for the Member States' supreme political authori­ties to meet regularly.
Det Europæiske Råd har desuden udvidet Fællesskabets kompetenceområde.
The European Council has also extended the terms of reference of the Community.
I december 1974 anerkendte det definitivt, at Fællesskabets organer, og navnlig Europa-Parlamentet, skulle have kom petence til at deltage i "det politiske samarbejde" (EPS), dvs. i samordningen af medlemsstaternes udenrigspolitik med henblik på at fastlægge en fælles udenrigspolitik i vigtige internationale spørgsmål.
In December 1974 it at last acknowledged the right of the Community institutions, and the European Parliament in particular, to take part in "political cooperation" (EPC), i.e. the coordination of Member States' foreign policies with a view to formulating a European foreign policy on major world problems.
Ifølge TEU, afsnit I, art. D, tilfører Det Europæiske Råd "Unionen den fremdrift, der er nødvendig for dens udvikling, og fastlægger de overordnede politiske retningslinjer herfor".
According to Title I, Article Β of the TEU, the European Council provides the Union with the necessary impetus for its development and defines the general political guidelines thereof.
Ifølge TEU, afsnit V, artikel J.8, fastlægger Det Europæiske Råd "principperne og de overordnede ret ningslinjer for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP)".
According to Title V, Article J.8 TEU, the European Council also lays down the principles of and general political guidelines for a com­mon foreign and security policy (CFSP).
Desuden er det Det Europæiske Råd, der træffer afgørelse om overgangen til anden og tredje fase af Den Økonomiske og Monetære Union.
Moreover, it has the power to decide on the passage to the second and third phases of economic and monetary union.
Historisk udvikling
Historical development
Det Europæiske Råds betydning for Den Europæiske Unions udvikling og dens handlekraft har været stadig stigende i de seneste år.
The significance of the European Council for the devel­opment of the European Union and for the letter's ability to act has grown steadily in recent years.
Under topmøderne har stats- og regeringscheferne ikke kun udarbejdet retningslinjerne for de enkelte fælles politiske områder, men har også i den forløbne tid hyppigt taget sig af krisestyring, når forhandlingerne på EU-plan var gået i hårdknude.
During their summit meetings, the Heads of State and Government have not only drawn up guidelines for individual EU poli­cy areas, but in the past have also frequently acted as cri­sis managers where negotiations at Community level have got bogged down.
Det Euro pæiske Råd spiller en vigtig rolle både for Fællesskabets politik og for EU's forbindelser udadtil.
The European Council plays an important role both as regards Community policies and for the EU's external relations.
Inden for den fæl les udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP) er Det Euro pæiske Råd desuden Unionens "stemme" udadtil og det organ, som sikrer kontinuiteten.
In the common foreign and security policy (CFSP), it also acts as the Union's exter­nal 'voice', the body which ensures a consistent approach among the Member States.
Endvidere er det ifølge TEU, afsnit V, Det Europæiske Råds opgave at fastlægge principperne og de overordnede retningslinjer for den fæl les udenrigs- og sikkerhedspolitik (J.8) og retningslinjerne for gennemførelse af fælles aktioner (J.3).
In addition, the provisions of Title V TEU attribute to the European Council the task of defining the principles of and guidelines for the CFSP (Article J.8) and of determining the guidelines for the con­duct of joint action (Article J.3).
Det Europæiske Råd opstod som et resultat af topmøderne mellem EF-medlemsstaternes stats- og regerings chefer, som første gang fandt sted i februar 1961 i Paris og derefter afholdtes mere eller mindre regelmæssigt. Fra 1969 afholdtes disse topmøder med kortere mellemrum.
The European Council arose out of the Summit Conferences of Heads of State and Government of the EC Member States, the first of which was held in Paris in February 1961 and which subsequently took place at more or less regular intervals.
I december 1974 enedes man om, at disse møder frem over skulle afholdes regelmæssigt under betegnelsen "Det Europæiske Råd".
In December 1974 it was agreed to hold these meetings regularly, henceforth under the name 'European Council'.
Struktur og arbejdsmetoder
Structure and working methods
På topmødet i Paris i 1994 blev det vedtaget, at Det Euro pæiske Råd skulle have til opgave
In accordance with the conclusions of the 1974 Paris Summit, the European Council was called upon to:
Hverken i den europæiske fælles akt eller i TEU er Det Europæiske Råd defineret som EF- hhv. EU-organ, men er placeret som et organ oven over Fællesskabet, et over konstitutionelt organ.
Neither the Single European Act nor the TEU define the European Council as an institution of the EC or the EU, but place it in an extra-constitutional position above the Community.
Følgelig er Det Europæiske Råd en helt igennem politisk institution, hvis afgørelser hverken har juridisk virkning eller er bindende for EU-organerne.
The European Council is consequently an exclusively political institution, whose decisions have no legal effect and are not legally binding on the EU institu­tions.