natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Unionsborgerskabet supplerer statsbor­gerskabet i en medlemsstat og indebærer en række ret­tigheder og pligter, som føjes til de rettigheder og pligter, der er forbundet med statsborgerskabet i en medlems­stat.
Citizenship of the Union is complementary to national citizenship and comprises a number of rights and duties in addition to those stemming from citizenship of a Member State.
— ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstater­nes område (*2.3.0.);
For all citizens of the Union, citizenship implies: — the right to move and reside freely within the territory of the Member States (*2.3.0.);
Europa­Parlamentet ville lige fra begyndelsen udstyre unionsborgerskabet med omfattende rettigheder.
From the outset, the European Parliament wanted to endow the institution of Union citizenship with compre­hensive rights.
Det har ønsket at give unionsborgerskabet et særligt EU­indhold og dermed give borgerne en særlig status.
It advocated the determination of Union citizenship on an autonomous Community basis, so as to give citizens of the Union an independent status.
Desuden har det altid arbejdet for navnlig at få traktatfæstet men­neskerettighederne og de grundlæggende frihedsret­tigheder og har krævet, at der ved Domstolen for De Europæiske Fællesskaber oprettes en instans, som unionsborgerne kan klage til, hvis Unionens institutio­ner eller en medlemsstat overtræder disse rettig­heder (beslutning af 21.11.91, EFT C 326/1991, s. 205ff.)
In addi­tion, from the start it advocated the incorporation of fun­damental and human rights into primary law and called for citizens of the Union to be entitled to bring proceed­ings before the ECJ in the event of those rights being vio­lated by Union institutions or by a Member State (resolu­tion of 21 November 1991, OJ C 326, p. 205 et seq.) [1].
— valgret og valgbarhed ved valg til Europa­Parlamen­tet og ved kommunale valg i den medlemsstat, hvor den pågældende har bopæl, på samme betingelser som stats­borgerne i denne stat (*2.4.0.);
— the right to vote, and to stand as a candidate in elec­tions to the European Parliament and in municipal elec­tions in the Member State in which they reside, under the same conditions as nationals of that State (*2.4.0.);
— ret til i et tredjeland (ikke­EU­medlemsstat) at være omfattet af en anden medlemsstats diplomatiske og konsulære beskyttelse på linje med den pågældende medlemsstats egne statsborgere;
In the run-up to the 1996 Intergovernmental Conference the European Parliament renewed its call for the rights associated with Union citizenship to be extended so as to give it the political dimension that it needs to fulfil its intended functions.
Pl­under forberedelserne til regeringskonferencen i 1996 krævede Europa­Parlamentet på ny, at rettighederne i for­bindelse med unionsborgerskabet blev udvidet med et politisk aspekt, hvilket er nødvendigt, hvis det skal virke efter hensigten. Det krævede ¡sær:
In particular, it has called for the fol­lowing: — abolition of the remaining restrictions on rights (par­ticularly freedom of movement) which have already been introduced;
— afskaffelse af fortsatte begrænsninger af de allerede indførte rettigheder (navnlig den frie bevægelighed);
— the right to diplomatic protection in the territory of a third country (non-EU State) by the diplomatic or consular authorities of another Member State, if their own country does not have diplomatic representation there, to the same extent as that provided for nationals of that Member State;
— ret til information om EU­anliggender for alle unions­borgere;
— the right of individual citizens to be kept informed about all EU affairs;
— sikring af menneskerettighederne og de grund­læggende frihedsrettigheder ved, at EU tiltræder den
— the guaranteeing of human rights and fundamental freedoms through EU accession to the ECHR (only the Communities can accede at present);
— ret til at indgive andragender til Europa­Parlamentet og ret til at indgive klager til en ombudsmand, som udnævnes af Europa­Parlamentet, og få konstateret, om der foreligger fejl eller forsømmelser i Fællesskabets insti­tutioner eller organer, dog undtagen domstolsinstanserne; disse fremgangsmåder er beskrevet i EF­traktatens arti­kel 138 D og 138 E (*1.3.14. og 2.5.O.).
— the right to petition the European Parliament and the right to apply to the Ombudsman appointed by the European Parliament concerning instances of maladmin­istration in the activities of the Community institutions or bodies, with the exception of the Court of Justice and the Court of First Instance. These procedures are governed
EPOQUE-REFERENCER europæiske menneskerettighedskonvention (tiltrædes for øjeblikket kun af medlemsstaterne);
Citizens' Europe equal treatment and a ban on discrimination in areas in addition to the purely economic (resolution of 17 May 1995, OJ C 151, p. 59) [2].
FRI BEVÆGELIGHED FOR EU-MEDLEMSSTATERNES BORGERE
FREEDOM OF MOVEMENT FOR PERSONS
RETSGRUNDLAG at indføre visumkrav for andre tredjelande.
LEGAL BASIS
— EF-traktatens artikel 7 A om oprettelse af det indre marked: Retten til fri bevægelighed omfatter nu alle per soner og betyder, at medlemsstaterne har pligt til at afskaffe kontrollen ved de indre grænser.
— Article 7a EC Treaty, establishing of "the internal markef: the right of free movement now refers to all persons and entails the obligation to abolish all controls at internal frontiers are.
— EF-traktatens artikel 8 A om unionsborgerskab (som blev indført med EU-traktaten): Unionens borgere har ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område med de begrænsninger, der er fastsat i fælles skabsretten.
the Convention is the technical compensatory measure of the Schengen Information System (SIS) which provides information concerning the entry of third country nation als, issue of visas and police cooperation.
Adgang til SIS er hovedsagelig forbeholdt politiet og de myndigheder, der er ansvar lige for grænsekontrollen.
Access to SIS is primarily reserved for police and authorities responsible for border checks.
Fri bevægelighed for personer og afskaffelse af grænse kontrollen ved de indre grænser er en del af en videre målsætning, nemlig etablering af det indre marked uden indre grænser og uden hindringer for borgernes frie bevægelighed.
— Article 8a EC Treaty "citizenship of the Union" (introduced by the EU Treaty): Union citizens have the right to move and reside freely within the territory of the Member States, subject to the limitations laid down by Community law.
Medlemsstaterne har endnu ikke gjort tilstrækkelige frem skridt på dette område til, at man uden forbehold kan tale om fri bevægelighed for personer; dette skyldes især, at alle de nødvendige ledsageforanstaltninger til afskaffelse af kontrollen endnu ikke er gennemført.
It is not yet possible to speak unreservedly of the free movement of persons, as the Member States have not yet achieved sufficient progress in this area, mainly because not all accompanying measures essential to the elimination of controls have yet been put into effect.
— Opholdsret: Med henblik på at gøre Fællesskabet til et område, hvor alle dets borgere har ægte frihed og bevægelighed, vedtog Rådet tre direktiver, som sikrer ikkeerhvervsaktive personer opholdsret.
— Right of residence: With a view to transformation of the Community into an area of genuine freedom and mobility for all Community citizens, the Council adopted three Directives which guarantee rights of residence to categories of persons other than workers.
Det drejer sig om direktiv 90/365/EØF om opholdsret for lønmodtagere og selvstændige, der er ophørt med erhvervsaktivitet (pensionister), direktiv 90/364/EØF om opholdsret, der fungerer som en overordnet bestemmelse for alle de personer, der ikke allerede har opholdsret på grundlag af andre bestemmelser i fællesskabslovgivningen, og direktiv 90/366/EØF om opholdsret for studerende, som udøver retten til erhvervsuddannelse.
Directive 90/365 on the right of residence for employees and selfemployed persons who have ceased their occupational activity (retired persons), Directive 90/364 on the right of residence as a catch-all governing all those persons who do not already enjoy a right of residence under Community law and Directive 90/366 on the rihgt of residence for students exercising the right to vocational training.
I henhold til direktiverne skal medlemsstaterne give opholdsret til disse personer og visse medlemmer af deres familie, forudsat at de er omfattet af en sygesikringsordning, og at de råder over sådanne midler, at de ikke falder værtsmedlemsstatens sociale system til byrde.
The Directives require Member States to grant the right of residence to those persons and to certain of their family members, provided that they have adequate resources so as not to become a burden on the social assistance schemes of the Member States and are all covered by sickness insurance.
Rettighederne i disse bestemmelser kan alle fraviges, når dette er begrundet i hensynet til den offentlige orden og sikkerhed eller folkesundheden.
The rights set out in these measures are subject to the same derogations on grounds of public policy, security and health.
— Familiemedlemmer (ægtefælle og efterkommere under 21) har uanset nationalitet ret til at bosætte sig sammen med en statsborger fra en medlemsstat, der har beskæftigelse på en anden medlemsstats område (forordning nr. 1612/68, direktiv 73/148/EØF, direktiv 90/364/EØF, direktiv 90/365/EØF og direktiv 93/96/EØF.
— Family members (spouse and descendants under the age of 21), irrespective of their nationality, have the right to install themselves with a national of a Member State who is employed in the territory of another Member State (Regulation 1612/68, Directive 73/148/EEC, Directive 90/364/EEC, Directive 90/365/EEC, Directive 93/96/EEC).
Familiemedlemmernes rettigheder er imidlertid afledte og ikke uafhængige af de rettigheder, som EU-borgeren i den pågældende familie har, eftersom sidstnævnte skal have udøvet sin ret til fri bevægelighed.
However, the rights of the family members are derivative and not independent of the right of the EU citizen in the respective family, the latter must actually have exercised his or her own right of free movement.
Hvis familiemedlemmerne ikke er EU-borgere kan de være underlagt visum pligt af den medlemsstat, hvori de opholder sig.
If the family members are non-EU citizens they may be required to hold an entry visa by the Member State of their residence.
Konventionen er indtil dato blevet undertegnet af Benelux-landene, Frank rig, Tyskland, Spanien, Portugal, Italien, Grækenland og Østrig.
The Convention has to date been signed by the Benelux countries, France, Germany, Spain, Portugal, Italy, Greece and Austria.
De tre sidstnævnte lande har endnu ikke ratificeret konventionen, men er alle begyndt at gennemføre de lovgivnings- og forvaltningsmæssige foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre denne inden begyndelsen af 1997.
The last three countries have not yet ratified it but they have begun all the legislative and organizational measures necessary to implement it until the beginning of 1997.
De fem medlemmer af Den Nordiske Paskontroloverenskomst har fået observatørstatus.
Observer status has been granted to the five Nordic Passport Union Members.
Danmark, Finland og Sverige blev fuldgyldige medlemmer af Schengen-samarbejdet i slutningen af 1996, mens Island og Norge har status som associerede lande.
Denmark, Finland and Sweden became full members of the Agreement at the end of 1996, while Iceland and Norway have an associate status.
— Tredjelandsstatsborgere: Indvandringsspørgsmål behandles på mellemstatsligt grundlag i henhold til bestemmelserne om retlige og indre anliggender i EU-traktaten (artikel K - K.9), som i princippet falder uden for Fællesskabets kompetenceområde.
— Thirdcountry nationals: Matters of immigration are dealt with on an inter governmental basis, under the provisions on Justice and Home Affairs in the TEU (Articles K to K.9) which in principle fall outside the scope of the European Community.
Disse personer er ved passage af de indre fællesskabsgrænser undergivet kontrol af hver medlemsstat, og deres ret til indrejse og opholdsret på medlemsstaternes område fastsættes i øje blikket af de enkelte medlemsstaters lovgivninger.
These persons are subject, on crossing an internal Community frontier, to controls by each Member State and their right of entry and residence in the territory of the Member States is currently governed by the different Member States' domestic laws.
I visse tilfælde kan der være visumpligt.
A visa may be required.
Selv om Schengen-aftalerne står uden for Unionens regi, respekterer gennemførelseskonventionen EF-rettens overhøjhed.
Although the Schengen Agreements stand outside the Union framework, the implementing convention respects the supremacy of Community law.
Konventionen har til formål at ophæve kon trollen ved de indre grænser for alle personer, hvilket skal ledsages af styrkede kontrolforantaltninger ved de ydre grænser.
It aims to abolish inter nal border controls for all people and Is accompanied by measures to strengthen external border controls .
Disse foranstaltninger omfatter en fælles visumpolitik, muligheden for behandling af asylansøgninger, politisamarbejde, retligt samarbejde og udveksling af oplysninger.
These include a common visa policy, the possibility of process ing asylum applications, police and judicial cooperation and information exchanges.
Ved de ydre grænser kan alle EU-borgere få adgang til Schengen-området ved blot at forevise et identitetskort eller et pas.
At the external frontiers all EU citizens may enter the Schengen area by demonstration of an identity card or a passport alone.
— Fællesskabet har i henhold til traktatens artikel 228 og 238 indgået en række aftaler med tredjelande med henblik på at lette tredjelandsstatsborgeres bevægelighed i Fællesskabet, navnlig statsborgere fra EFTA-landene, AVS-landene, Tyrkiet, Maghreblandene og for nylig landene i Central- og Østeuropa.
— Pursuant to Articles 228 and 238 of the Treaty, a number of agreements concluded with third countries facilitating the movement of third country nationals in the Community, in particular those from EFTA countries, ACP countries, Turkey, the Maghreb countries and, more recently, the countries of Central and Eastern Europe.
Begrænsninger af den frie bevægelighed
Restrictions on freedom of movement
De rettigheder, der er tilknyttet den frie bevægelighed for personer er i henhold til EF-traktatens artikel 48, stk. 3, artikel 56, stk. 1, og artikel 66 samt direktiv 64/221 under givet begrænsninger, der begrundes i hensynet til den offentlige orden, sikkerhed og sundhed.
The rights attached to freedom of movement for people are subject to limitations justified on grounds of public policy, public security or public health (Articles 48(3), 56(1) and 66 EC Treaty and Directive 64/221). These
Disse undtagelser skal fortolkes restriktivt, og begrænsningerne for anvendelsen af undtagelserne samt deres rækkevidde er fastsat i de generelle retsprincipper såsom princippet om ikke-forskelsbehandling, proportionalitetsprincippet og princippet om beskyttelse af de grundlæggende rettigheder. der.
Citizens' Europe exceptions must be strictly interpreted and the limits to their exercise and scope are set out by the general principles of law such as the principles of non-discrimination, proportionality and protection of fundamental rights.
Det eksterne aspekt af den frie bevægelighed
External aspect of the freedom of movement
— Forslag til Rådets direktiv om tredjelandsstatsborgeres ret til - når de lovligt befinder sig på en medlemsstats område - at tage ophold af kortere varighed i de andre medlemsstater [2].
— Proposal for a Council Directive giving nationals of nonmember countries who are lawfully in the territory of one Member State the right to travel for a brief stay in the territory of any other Member State [2].
— Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af sekundærlovgivning om fri bevægelighed for medlemsstaternes borgere og deres familier.
— Proposal for a Directive of the European Parliament and the Council adapting the secondary legislation on the free movement of citizens of the Union and their families.
Hensigten med forslaget var at ændre tidligere bestemmelser, som giver hjemmel til at lade passage af indre grænser være betinget af forevisning af et gyldigt identitetsdokument eller pas.
It would amend previous provisions allowing the crossing of internal frontiers to be made subject to the production of a valid identity card or passport.
Forslaget omfatter ikke blot arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende og deres familier, men også de øvrige kategorier af personer, der kan nyde godt af fri bevægelighed (såsom pensionister og studerende) [3].
The proposal refers not only to workers, selfemployed people and their family members but also to the other categories of persons that may benefit from the freedom of movement (such as retired people and students) [3].
— Konventionen om personkontrol ved passage af medlemsstaternes ydre grænser: Etableringen af et område uden indre grænser kræver styrket kontrol ved Fællesskabets ydre grænser.
— External Borders Convention: The creation of an area without internal frontiers requires strengthened con trols at the Community's external frontiers.
I december 1993 forelagde Kommissionen et forslag til afgørelse om etablering af en konvention om personkontrol ved passage af medlemsstaternes ydre grænser.
In December 1993 the Commission submitted a proposal for a decision establishing the Convention on the crossing of the external frontiers of the Member States.
Selv om Rådet gentagne gange har opfordret til hurtig undertegnelse af denne konvention, er der tre udestående spørgsmål, der skal løses: afstemningsreglerne for vedtagelse af foranstaltninger til gennemførelse af konventionen, EF-Domstolens kompetence og striden mellem Det Forenede Kongerige og Spa nien om konventionens territoriale anvendelsesområde for så vidt angår Gibraltar.
Although, the Council has repeatedly called for the prompt signing of this Convention, three outstanding issues must be resolved: the voting arrangements for the adoption of measures implementing the convention, the competence of the ECJ and the dispute between UK and Spain on the territorial scope of the Convention with regard to Gibraltar.
Konventionen indeholder generelle principper om passage af de ydre grænser og kontrol ordninger herfor, kontrol af tredjelandsstatsborgere, der opholder sig i en medlemsstat, en liste over personer, der kan nægtes indrejsetilladelse og retningslinjer for udstedelse af opholdstilladelse og ensartede visa.
There are general principles on crossing external frontiers and control arrangements, controls of third country nationals residing in a Member State, a list of persons to whom entry may be refused and guidelines on the issue of residence permits and uniform visas.
Opbygning og drift af det edb-styrede informationssystem vil blive omfattet af konventionen om det europæiske informationssystem. onssystem.
The organisation and operation of the computerised information system will be the subject of the Convention on the European Information system.
— Visumpolitik: I henhold til EF-traktatens artikel 100 C udpeger Rådet de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af medlemsstaternes ydre grænser.
— Visa policy: Article 100c EC Treaty requires the Council to determine the third countries whose nationals must be in possession of a visa when crossing the external borders of the European Union.
Vedtagelsen af forordning (EF) nr. 2317/95 om fastlæggelse af de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af medlemsstaternes ydre grænser, og forordning (EF) nr. 1683/95 om ensartet udformning af visa er et stort skridt i retning af harmonisering af Fællesskabets visumpolitik.
An important step towards the harmonisation of Community visa policy was taken by the adoption of Regulation 2317/95 determining the third countries whose nationals must be in possession of visas when crossing the external borders of the Member States and regulation 1683/95 laying down a uniform format for visas.
— Dublin-konventionen: I konventionen om asylret og flygtninges retstilling, som blev undertegnet i juni 1990 af alle medlemsstaterne, fastlægges det princip, at én med lemsstat er ansvarlig for behandlingen af asylansøgninger.
— Dublin Convention: The Convention on the right of asylum and the status of refugees, signed in June 1990 by all the Member States of the EC, establishes the principle that a single Member State is responsible for con sidering applications for asylum.
Konventionen er endnu Ikke trådt i kraft.
The Convention has not yet entered into force.
Den seneste udvikling
New developments
Den 23. oktober 1996 godkendte Europa-Parlamentet med forbehold af sine ændringer de tre ovennævnte direktivforslag om fri bevægelighed.
In 1993 the Parliament initiated legal proceedings against the Commission under Article 175 of the EC Treaty as result of the letter's failure to submit proposals concern ing the free circulation of individuals in the European Union as provided for in Article 7a of the EC Treaty (Case C-445/93, [1994] OJ C1/24).
Parlamentet fastholdt, at fri bevægelighed for personer ikke kan gøres betinget af ledsageforanstaltninger, og at der ikke kan indføres nogen form for sondring mellem eller forskelsbehandling af personer, der udøver retten til den frie bevægelighed, hvad enten de er unionsborgere eller personer med lovligt ophold.
The European Parliament on 23.10.96 approved with amendments the three proposals for directives on free dom of movement. Parliament insists that the freedom of movement for persons cannot be made dependent on accompanying measures and no distinction may be made or discrimination shown between persons benefit ting from the right of free movement, whether they are citizens of the Union or legal residents on another basis.
Desuden krævede Europa-Parlamentet, at medlemsstaterne overholder bestemmelserne i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder, og at de ikke udviser personer til en anden med lemsstat, som på grund af denne konvention har krav på beskyttelse i deres stat.
Further, it requires from the Member States to respect the provisions of the European convention on the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms and not to expel to another Member State per sons who should be afforded protection in their State on the basis of this Convention.
Parlamentet krævede også, at medlemsstaterne - for at undgå enhver form for for skelsbehandling af Unionens borgere - ophæver den bestemmelse, der giver dem hjemmel til at pålægge per soner at bære et identitetsdokument eller et gyldigt pas, når de udøver deres ret til fri bevægelighed.
It also calls for the abolition of a provision under which Member States may require persons to be in possession of an identity card or valid passport when they exercise their right to free move ment, in order to avoid any discrimination between Union citizens.
Europa-Parlamentet insisterede på, at medlemsstaterne skal forelægge bevis på en "konkret trussel", hvis de ønsker at genindføre kontrollen ved de Indre grænser, og at de straks skal underrette Europa-Parlamentet, Kommissionen og de øvrige medlemsstater om en sådan kontrol.
It insists on proof of a "real threat" to be required when a Member States wishes to resume con trols at internal borders and thereof to be informed immediately, with the Commission and the other Member States being likewise informed.
Endelig krævede Parlamentet, at enhver genindførelse af grænsekontrollen skal godkendes af Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal efter høring af både
Finally, it requests that each renewal of border controls be approved by the Council acting by qualified majority after consultation of both the Commission and the European Parliament.