natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ved hjælp af en tilføjelse til EØF-Traktatens artikel 145 er der i Den Europæiske Fælles Akt lagt vægt på princippet om, at Rådet skal tildele Kommissionen gennemførelsesbeføjelser. Rådet har på grundlag af disse bestemmelser fastlagt og forenklet de retningslinjer, der gælder for Kommissionens udøvelse af disse beføjelser. Dette betegnes i fælleskabsjargon som »komitologi«.
They show the date on which they enter into force or, If they do not, the date when they do Is set at the 20th day following publication of the regulation In the Official Journal of the European Communities.
Der anvendes tre basismodeller, hvoraf de to hver omfatter to varianter, således at Rådet kan vælge mellem i alt fem muligheder.
Decisions, which may be addressed to legal persons or moral persons, are binding in their entirety upon those to whom they are addressed.
Desuden anvendes der en model, der også omfatter to varianter, i tilfælde hvor Rådet giver Kommissionen beføjelse til at træffe beskyttelsesforanstaltninger.
When the national authorities responsible regulate implementation of any obligations laid down by a decision, an appeal can be made to the national body responsible, but suspension may only be decided by the Court of Justice of the European Communities.
Modellen vedrørende beskyttelsesforanstaltninger bygger også i vidt omfang på bestemte regler, der følges på handelsområdet.
In practice, the Council also promulgates general decisions without specifying those to whom they are addressed.
Rådet vælger sin proceduremodel, alt efter hvor stor uafhængighed det ønsker at give Kommissionen i forvaltningen.
In 1989 the Council adopted 410 regulations, in 1985 469 and in 1980 443.
Således kan Kommissionen ifølge den mindst restriktive model handle blot efter høring af et udvalg.
In 1989 the Council adopted 80 directives, in 1985 60 and in 1980 59.
Derimod foreskriver den mest restriktive model, der i almindelighed kaldes »dobbelt sikkerhedsnet«-proceduren,
In 1989 the Council adopted 151 decisions, 72 in 1985 and 125 in 1980.
De Europæiske Fællesskabers
Implementing and management powers
Tidende at Kommissionens forslag til gennemførelsesbeslutning skal godkendes af et udvalg med et kvalificeret flertal bestående af repræsentanter for medlemsstaterne, og at Kommissionen, hvis der ikke afgives en positiv udtalelse, skal forelægge sagen for Rådet, der ikke blot har tre måneder til at træffe afgørelse, men som endog kan forkaste den foreslåede foranstaltning med simpelt flertal.
The Single European Act stressed the principle of the delegation by the Council of implementing powers to the Commission, supplementing Article 145 of the EEC Treaty.
Desuden kan Rådet i henhold til Traktaten forbeholde sig ret til selv at udøve gennemførelsesbeføjelserne i forbindelse med bestemmelser, som det vedtager i særlige tilfælde.
In application of those provisions, the Council has defined and simplified the rules which govern the exercise of these powers by the Commission. In the Community this is know as the 'Committee procedure'.
Ill — Rådets virksomhed uden for Fællesskabets grænser
Ill — Council activities in the world
Forbindelser med trejelandene i almindelighed
Relations with nonmember countries in general
Som led i forbindelserne udadtil har Rådet to adskilte funktioner: funktionen som lovgiver1) og funktionen som deltager i udarbejdelsen — og i visse tilfælde i forvaltningen — af kontraktforhold, der indgås mellem Fællesskabet og tredje lande.
In the context of external relations, the Council has two separate roles to play: that of legislator1and that of an active participant in the drawing up—and in certain cases administering—of contractual relations established between the Community and nonmember countries.
Det er sidstnævnte aspekt, der har interesse i denne sammenhæng.
It is the second aspect which concerns us here.
Kommissionen skal, inden den indleder forhandlinger med et tredjeland eller en gruppe af tredjelande eller påbegynder flersidede forhandlinger, indhente Rådets tilladelse.
Before starting negotiations with a nonmember country or a group of nonmember countries, or on a multilateral basis, the Commission must obtain the Council's authorization.
Den forelægger med henblik herpå Rådet et udkast til forhandlingsdirektiver, som dette, efter eventuelt at have foretaget ændringer heri, skal godkende.
To this end, it submits to it draft negotiating directives, which must be approved by the Council, if need be after it has amended them.
Når forhandlingerne — der føres af Kommissionen, men i samråd med medlemsstaternes repræsentanter — er afsluttet, aflægger Kommissionen rapport til Rådet for at få godkendt de opnåede resultater.
At the end of the negotiations—which are conducted by the Commission but in consultation with the representatives of the Member States—the Commission reports to the Council to obtain approval for the results obtained.
Når Rådet har godkendt resultaterne, beslutter det at undertegne den pågældende aftale og at indgå den.
Once it has approved them, the Council takes its decision to sign and conclude the agreement concerned.
Hvis der er tale om en handelsaftale, træffer Rådet i henhold til artikel 113 afgørelse med kvalificeret flertal; drejer det sig derimod om en aftale med et bredere formål, der f.eks. omfatter samarbejdsområdet, træffer Rådet afgørelse på grundlag af artikel 235, der kræver høring af Europa-Parlamentet og enstemmighed blandt Rådets medlemmer.
In the case of a trade agreement, the Council acts pursuant to Article 113 by a qualified majority; if however the agreement is wider in scope, covering for example cooperation, the Council takes its decision on the basis of Article 235 which requires the European Parliament to be consulted and the members of the Council to act unanimously.
Med hensyn til associeringsaftaler træffer Rådet afgørelse på grundlag af artikel 238, der kræver samstemmende udtalelse fra Europa-Parlamentet samt enstemmighed blandt Rådets medlemmer.
For association agreements, the Council acts on the basis of Article 238 under which the assent of the European Parliament must be received and the members of the Council must act unanimously.
I øvrigt underretter Rådet jævnligt Europa-Parlamentet om indholdet og forløbet af forhandlingerne efter en fast fremgangsmåde.
In addition, the Council keeps the European Parliament Informed of the content of and progress In negotiations in accordance with a well-established procedure.
Hvad angår de såkaldte »ikke-præference«-aftaler2) — i modsætning til associerings- eller samarbejdsaftalerne, der omtales længere fremme i teksten — har Rådet strengt taget ikke nogen forvaltningsfunktion og heller ikke nogen repræsentationsfunktion, rent bortset fra at Rådets formand skal undertegne de pågældende aftaler.
As regards 'non-preferential' agreements2—In contrast to association or cooperation agreements which will be dealt with below—strictly speaking the Council has no management or representation role to play, other than the signing of the agreements concerned by the President-in-Office of the Council.
Det skal dog bemærkes, at der ofte — blandt De Tolv's ministre — har udviklet sig en politisk dialog sideløbende med fastlæggelsen af »institutionaliserede«
Nevertheless, it should be pointed out that political dialogue—at the level of the Ministers of the Twelve—has often developed In parallel with the development of
1) For eksempel ved udstedelse af forordninger om toldindrømmelser (især »generelle præferencer«), årlige beslutninger om de generelle retningslinjer for det finansielle og faglige samarbejde med visse udviklingslande, visse afgørelser om fødevarehjælp osv. 2) Det vil bl.a. sige aftaler om handelsmæssigt og økonomisk samarbejde, der — på det handelsmæssige plan — ikke er mere vidtgående end »mestbeguhstigelsesbehandling«.
For example, granting tariff concessions by means of regulations (in particular 'generalized preferences'), annual decisions on financial and technical cooperation guidelines with certain developing countries, decisions on food aid, etc. In particular trade and economic cooperation agreements which—as far as trade is concerned—do not go beyond 'most-favoured nation' treatment.
Undertegnelsen af samarbe/ds- og handelsaftalen med Sovjetunionen den 18. december 1989 i Bruxelles
Sianina of the Cooperation and Trade Agreement with the Soviet Union on 18 December 1989 in Brussels.
handelsforbindelser.
'institutionalized' trade relations.
Således dækker de erklæringer, som en række ministermøder mellem De Tolv og en række regionale sammenslutninger, der har undertegnet »ikke-præference«-aftaler med Fællesskabet, har tiltrådt, både »politiske« og »økonomiske/handelsmæssige« emner i de forskellige aftaler.
As a result, declarations approved by a number of ministerial meetings between the Twelve and certain regional groupings which have signed 'non-preferential' agreements with the Community cover both political matters and the economic and trade matters encompassed by the various agreements concerned.
Dette gælder f.eks. fælleserklæringen fra ministermødet ASEAN-EØF (16./.2.1990), fælleserklæringen med de lande, der har undertegnet den almindelige traktat om økonomisk integration i Mellemamerika1) (9./10.4.1990), og fælleskommunikéet med deltager landene i Charteret for Samarbejdsrådet for De Arabiske Golfstater (17.3.1990).
This is the case, for example, of the Joint Declaration by the Asean-EEC ministerial meeting (16 and 17 February 1990), the Declaration with the signatory countries to the General Treaty on Central American economic integration1(9 and 10 April 1990), and the Joint Communiqué with the countries which were parties to the Cooperation Council Charter for the Arab States of the Gulf (17 March 1990).
Associering og samarbejde med visse tredjelande
Association and cooperation with certain nonmember countries
Fællesskabet har indgået associerings- og samarbejdsaftaler med de fleste lande i Middelhavsområdet2). Hver af disse aftaler forvaltes af et associerings- eller samarbejdsråd.
The Community has concluded association and cooperation agreements with most of the countries in the Mediterranean basin.2Each of these agreements is administered by an Association or Cooperation Council.
Associerings- og samarbejdsrådene behandler spørgsmål af politisk betydning og ser navnlig på den hidtidige udvikling i samarbejdet og på udsigterne for en yderligere udvikling heraf.
Association and Cooperation Councils deal with questions of political Impor-. tance, In particular the results of and prospects for cooperation.
De tekniske spørgsmål og detailspørgsmålene under samarbejdet behandles udelukkende i associerings- eller samarbejdsudvalgene.
Technical questions and matters of detail which come under cooperation are dealt with only at the level of Association or Cooperation Committees.
Hvert associeringsråd består i almindelighed dels af medlemmer af Rådet og medlemmer af Kommissionen, dels af medlemmer af det pågældende tredjelands regering; formandskabet udøves på skift af en repræsentant for hver af de kontraherende parter.
Each Association Council Is generally composed, on the one hand, of members of the Council and Members of the Commission and on the other of members of the Government of the nonmember country; the Presidency is held In turn by a representative of each of the contracting parties.
Man kan sige, at Rådet i den forbindelse ikke blot har en forvaltningsfunktion, men også en repræsentationsfunktion.
In these Councils, the role played by the Council of the Community may be said to be one of representation as well as administration.
Associeringsrådet bistås af et associeringsudvalg, der har til opgave at forberede forhandlingerne og sikre den kontinuitet i samarbejdet, der er nødvendig for, at aftalen kan gennemføres på tilfredsstillende vis.
An Association Council is assisted by an Association Committee responsible for preparing its proceedings and ensuring the continuity of cooperation required for the smooth running of the agreement.
Dette udvalg består af repræsentanter for medlemmerne af associeringsrådet.
This Committee Is composed of representatives of the members of the Association Council.
Sekretariatsopgaverne varetages i fællesskab af en embedsmand fra det pågældende tredjelands regering og en embedsmand fra Fællesskabet.
The Joint Secretariat consists of a civil servant from the Government of the nonmember country and a Community staff member.
Hvad der er nævnt ovenfor, gælder med de nødvendige ændringer også for samarbejdsrådene.
All this applies mutatis mutandis to Cooperation Councils.
Der er oprettet særlige forbindelser mellem Fællesskabet og 68 stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet, dvs. AVS-staterne.
Special links have been established between the Community and 68 African, Caribbean and Pacific States, the ACP States.
Disse forbindelser er for tiden omfattet af den fjerde AVS-EØF-konvention, der blev undertegnet i Lomé (Togo) den
These relations are currently governed by the fourth ACP-EEC Convention, signed in Lomé (Togo) on 15 Decem-
15. december 1989, og som gælder for en periode på ti år med ajourføring af de finansielle midler efter fem år1).
ber 1989, with provision to run for 10 years and an update of the volume of financial aid after five years.1
Institutionerne under den fjerde AVS-EØF-konvention er, ud over Den Paritetiske Forsamling, AVS-EØF-Ministerrådet og AVS-EØF-Ambassadørudvalget.
The institutions of the fourth ACP-EEC Convention are, In addition to the Joint Assembly, the ACP-EEC Council of Ministers and the ACP-EEC Committee of Ambassadors.
Den Paritetiske Forsamling AVS-EØF, der består af en repræsentant for hver af de 68 AVS-stater og af 68 medlemmer af Europa-Parlamentet, afholder med deltagelse af repræsentanter for Rådet en ordinær samling to gange om året. Dette rådgivende organ holder møde på skift i en AVS-stat og i et EF-land.
The ACP-EEC Joint Assembly, which consists of equal numbers of members of the European Parliament and a representative from each of the 68 ACP States, holds two ordinary sessions per year, which are attended by representatives of the Council.
Ministerrådet består dels af medlemmerne af Rådet for De Europæiske Fælles skaber og medlemmer af Kommissionen, dels af et regeringsmedlem for hver AVS-stat.
The Council of Ministers consists on the one hand of members of the Council of the European Communities and members of the Commission and on the other of a member of the Government of each ACP State.
Ministerrådet fastlægger hovedretningslinjerne for det arbejde, der skal udføres i forbindelse med iværksættelsen af konventionen, og har beføjelse til at træffe afgørelse i de tilfælde, som er omhandlet i konventionen, med henblik på virkeliggørelsen af dens mål.
The Council of Ministers which lays down the general guidelines for the work to be done In implementing the Convention, has powers of decision in the cases laid down In the Convention in order for it to achieve its objectives.
Formandskabet i Ministerrådet varetages på skift af et medlem af Rådet for De Europæiske Fællesskaber (fra 1. oktober til 31. marts) og et regeringsmedlem fra en AVS-stat (fra 1. april til 30. september).
The Presidency of the Council of Ministers is held In turn by a member of the Council of the European Communities (from 1 October to 31 March) and a member of the Government of an ACP State (from 1 April to 30 September).
Ministerrådet mødes til en årlig samling eller til ekstraordinære samlinger på anmodning enten af AVS-staterne eller af Fællesskabet på et tidspunkt, som formanden fastsætter efter samråd med medlemmerne af Rådet.
The ACP-EEC Council of Ministers holds an annual meeting, or extraordinary meetings at the request either of the ACP States or the Community on a date which the President fixes after consulting the members of the Council.
Det offentliggør en årsberetning.
It issues an annual report.
Artikel 193-Udvalget, som er nedsat under Ministerrådet, har til opgave at forbedre iværksættelsen af det finansielle og faglige samarbejde.
The Article 193 Committee, created within the Council of Ministers, Is responsible for Improving the implementation of financial and technical cooperation.
Det er sammensat af en repræsentant for hver af Fællesskabets medlemsstater, en repræsentant for Kommissionen og tretten repræsentanter for AVS-staterne.
It consists of a representative of each Member State of the Community, a Commission representative and 13 representatives from the ACP States.
AVS-EØF-Ministerrådet bistås af AVS-EØF-Ambassadørudvalget.
The ACP-EEC Council of Ministers is assisted by the ACP-EEC Committee of Ambassadors.
Dette består dels af den faste repræsentant for hver medlemsstat og en repræsentant for Kommissionen, dels af chefen for hver AVS-stats mission.
This Is composed of the Permanent Representative of each Member State of the Community and a Commission representative and the Head of Mission of each ACP State.
Den første Lomé-konvention, der blev undertegnet den 28.2.1975 mellem Fællesskabet og 44 lande i Afrika, Vestindien og Stillehavet, var i kraft fra den 1.4.1976 til den 1.3.1980.
The first Lomé Convention, signed between the Community and 44 African, Caribbean and Pacific countries on 28 February 1975, was in force from 1 April 1976 to 1 March 1980.
Den afløste Yaoundé-konventionerne, der blev undertegnet i 1963 og 1969 mellem Fællesskabet og oprindelig 18 hovedsagelig fransktalende afrikanske stater, samt Arushaaftalen der blev undertegnet i 1969 mellem Fællesskabet og 3 engelsktalende stater i Østafrika.
It followed the Yaoundé Conventions signed in 1963 and 1969 between the Community and, originally, 18 mainly French-speaking African States, and the Arusha Agreement signed in 1969 between the Community and three English-speaking East African States.
De 2 Yaoundé-konventioner var i kraft fra den 1.6.1964 til den 31.1.1975, mens Arushaaftalen var gældende fra den 1.1.1971 til den 31.1.1975.
The two Yaoundé Conventions were in force from 1 January 1964 to 31 January 1975 and the Arusha Agreement from 1 January 1971 to 31 January 1975.
Den anden Lomé-konvention, der blev undertegnet den 31.10. 1979, dannede rammen om samarbejdsforbindelserne mellem AVS-staterne og Fællesskabet fra den 1.3.1980 til den 28.2.1985.
The second Lomé Convention, signed on 31 October 1979, covered cooperation relations between the ACP States and the Community from 1 March 1980 to 28 February 1985.
Overgangsforanstaltninger er gældende for samarbejdet, indtil den fjerde Lomé-konvention træder i kraft.
Transitional measures are regulating cooperation until the entry into force of the fourth Lomé Convention.
Namibia ventes i nær fremtid at tiltræde som den 69. AVS-stat.
Namibia is expected to join as the 69th ACP State in the very near future.
AVS-EØF-Ambassadørudvalget har til opgave at forberede Rådets samlinger og udføre de hverv, som Rådet kan pålægge det.
The ACP-EEC Committee of Ambassadors is responsible for preparing Council meetings and for carrying out any instructions the Council may give It.
Rådet kan delegere en del af sine beføjelser til udvalget.
The Council may delegate some of its powers to the Committee.
Udvalget bistås af en række andre udvalg og underudvalg. valg.
The Committee itself Is assisted by a number of other committees or subcommittees.
Sekretariatsopgaverne for AVS-EØF-Ministerrådet, AVS-EØF-Ambassadørudvalget og de øvrige udvalg varetages på paritetisk grundlag af to sekretærer, der efter gensidigt samråd udnævnes henholdsvis af AVS-staterne og af Fællesskabet.
The Secretariat of the ACP-EEC Council of Ministers, of the ACP-EEC Committee of Ambassadors and of the other committees is provided on a joint basis by two secretaries, who are appointed after reciprocal consultation, one by the ACP States and the other by the Community.
Det er placeret i Bruxelles. Gruppen af AVS-stater har også sit eget generalsekretariat i Bruxelles.
The Secretariat is in Brussels.
Centret for Industriel Udvikling1), der er placeret i Bruxelles, er oprettet ved Lomé-konventionen.
The Lomé Convention set up the Centre for the Development of Industry,1 located In Brussels.
Dets hovedopgave er at udbrede informationer i Fællesskabet og AVS-staterne, at foretage undersøgelser og fremme kontakter mellem ansvarlige.
Its main duties, in the Community and the ACP States, are to distribute information, to carry out studies and to arrange meetings between individuals In positions of responsibility.
Centret søger også at finde partnere og projekter samt mulige finansieringskilder og at behandle mulighederne for uddannelse og anvendt industriel forskning.
The Centre also seeks to identify partners and projects and possible sources of finance, and to Investigate opportunities in industrial training and applied research.
Det Tekniske Center for Samarbejde på Landbrugsområdet og i Landbrugsdistrikterne, der ligeledes er oprettet ved Lomé-konventionen2), er underlagt AVS-
The Technical Centre for Agricultural and Rural Cooperation, also set up by the Lomé Convention,2comes under the authority of the ACP-EEC Committee of
Det er for tiden placeret i Wageningen (Nederlandene), men har et kontor i Bruxelles.
It is currently located at Wageningen (the Netherlands), with an operational unit in Brussels.
Det Tekniske Center står til rådighed for de myndigheder i AVS-staterne, som har ansvaret for landbrugsudviklingen, således at de kan få bedre adgang til information, forskning, uddannelse og innovationer inden for landbruget og i landdistrikterne.
The Technical Centre serves the authorities of the ACP States responsible for agricultural development, to provide them with better access to information, research, training and Innovations In the agricultural and rural areas.
I den forbindelse arrangerer det møder om bl.a. tropisk landbrug og/eller spørgsmål vedrørende landbrugsudvikling.
In this context, it organizes meetings on tropical agriculture and/or agricultural development questions In particular.
Særlige udvalg
Specialized Committees
COST-Udvalget på Højt Embedsmandsplan
Committee of Senior COST Officials
Dette udvalg blev nedsat i 1970 af repræsentaterne for de 19 deltagerstater3) i Det Europæiske Samarbejde om Videnskabelig og Teknisk Forskning (COST).
This Committee was formed in 1970 by the representatives of the 19 States3 participating In European Cooperation In the Field of Scientific and Technical
Det mandat, det fik på grundlag af en brevveksling mellem formanden for Rådet for De Europæiske Fællesskaber og de udenrigsministre, der var opfordret til at deltage i samarbejdet, blev fornyet og udvidet på forskningsministrenes konference i 1971.
Research (COST). The mandate which it was given on the basis of an exchange of letters between the President of the Council of the European Communities and the Ministers for Foreign Affairs invited to participate In cooperation was renewed and extended by the Conference of Ministers for Research held In 1971.
COST-Udvalget har til opgave at udarbejde den generelle politik for COST-samarbejdet, udvælge og forberede de forskellige aktioner og udarbejde de nødvendige aftaler.
The task of the COST Committee is to draw up the general strategy for COST cooperation, to select and prepare the various projects and to formulate the
Det Snævre Udvalg vedrørende Samarbejdsaftaler mellem Medlemsstaterne og Tredjelande
Select Committee on Cooperation Agreements between the Member States and nonmember countries
Rådet vedtog den 22. juli 1974 afgørelsen om indførelse af en konsultationsprocedure for medlemsstaternes samarbejdsaftaler med tredjelande.
On 22 July 1974 the Council adopted a Decision introducing a consultation procedure for Cooperation Agreements between the Member States and nonmember countries.
Hovedformålet med denne afgørelse var at indføre dels en procedure for gensidig udveksling af oplysninger, dels en konsultationsprocedure i Fællesskabet.
The main aim of that decision was to establish a procedure for the mutual exchange of information and a consultation procedure within the framework of the Community.
Ved hjælp af konsultation skal det sikres, at de pågældende aftaler er i overensstemmelse med den fælles politik og især Fællesskabets handelspolitik.
The objective of consultation is to ensure that the agreements concerned comply with common policies and In particular the Community's trade policy.