natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I begyndelsen af 1970'erne medførte den voksende inflation imidlertid, at den siddende konservative regering pludselig fandt sig stillet over for en større lønstigning.
By the early 1970s, however, rising inflation precipitated a round of major wage increases for the then Conservative Government.
I 1972 førte den første landsomfattende minearbejderstrejke siden 1926 til en national krisetilstand og bevirkede, at industriens arbejdstid måtte nedskæres til tre dage om ugen.
In 1972 the first national miners' strike since 1926 led to a national state of emergency and the reduction of industrial activity to a threeday week.
Lord Wilberforce ledede en undersøgelseskommission, som gav minearbejderne medhold i deres- krav, og dette blev betragtet som et personligt nederlag for premierminister Edward Heath.
Lord Wilberforce headed the court of enquiry which conceded the miners' claim and this was interpreted as a personal setback for Prime
Skønt de konservative ved valget i 1970 havde erklæret, at de var imod lovreguleret indkomstpolitik, vedtog de en trefaset indkomstpolitik, som indtil 1974 skulle fastfryse lønningerne og begrænse stigningerne.
Minister Edward Heath. Although the Conservatives had declared their opposition to a statutory incomes policy at the general election of 1970, they imposed a three-phase incomes policy, which was to last until 1974 - freezing wages and limiting increases.
Minearbejdernes sejr opmuntrede imidlertid andre arbejdere til at følge efter, og i 1972 erklærede byggearbejderne den første officielle landsomfattende strejke i deres historie og sikrede sig efter ti ugers bitter kamp, at deres hovedkrav blev opfyldt.
However, the miners' victory encouraged other workers to follow, and in 1972 the building workers called the first national official strike in their history, securing the major element of their claim after a bitter ten-week struggle.
Imidlertid kom minearbejderne hurtigt ud i en konflikt igen, idet de under fase III i regeringens indkomstpolitik gik i strejke for et lønkrav.
The miners were soon in dispute again, taking industrial action over a pay claim under Stage III of the Government's policy.
Regeringen iværksatte en energikampagne, hvor den pålagde brændselsbesparelser og på ny indførte tredagesuge i industrien for at strække kulforsyningerne.
The Government launched an energy campaign, enforcing fuel economies and introducing another three- day week for industry, to conserve coal supplies.
Efter at minearbejderne havde varslet generalstrejke, udskrev regeringen uventet valg i februar 1974, hvis hovedtema blev minearbejderkonflikten og spørgsmålet om "hvem der styrer landet".
Following the miners' notification to hold a national strike, the Government called a 'snap' general election in February 1974, focussed on the issue of the miners' dispute and the question of "who runs the country?". The Conservative
Den konservative regering tabte valget, og i stedet dannede arbejderpartiet en mindretalsregering, som op hævede loven af 1971 om arbejdsmarkedsforhold.
Government lost the election and instead a minority Labour Government was formed, which repealed the 1971 Industrial Relations Act.
Under drøftelser mellem TUC's hovedbestyrelse og den ny arbejderpartiregering i et nyt kontaktudvalg, som TUC og arbejderpartiet havde oprettet, blev der fremsat forslag om en social kontrakt med det formål at få indført en permanent priskontrolordning, som skulle forhindre udhuling af reallønnen, og som senere blev godkendt på TUC's årskongres.
Discussions between the TUC General Council and the new Labour Government through a new TUC - Labour Party Liaison Committee, had proposed a Social
Men efter august 1975 blev lønstigningerne under fase I og II begrænset til 6 £, derpå til 5$ (2,50 -4 £) i henhold til den sociale kontrakt, hvad der betød, at der ved udgangen af 1977 var sket et betydeligt reallønsfald, og TUC afviste derfor yderligere begrænsninger (fase III).
Congress. But after August 1975, increases under Phase I and II were limited to fc6, then 5% (1:2.50 to fc4) respectively under the Social Contract, which meant that real earnings had fallen significantly by the end of 1977, and the TUC rejected further restraint (Phase III).
Arbejderpartiregeringens offentlige besparelser og dens fastholden ved gennemførelse af en fase IV, som skulle omfatte en 5% lønbegrænsning, var medvirkende til, at der udbrød en række strejker i vinteren 1978/79, der blev kendt som "vort mismods vinter".
Phase IV, 5%, pay limit, contributed to a series of strikes during 1978/79, known as the 'Winter of Discontent'.
Ved valget i 1979, som fulgte efter denne vinters arbejdskampe, led arbejderpartiregeringen nederlag, og der blev dannet en nj konservativ regering med et stort parlamentarisk flertal bag sig.
In the 1979 General Election following this winter of industrial disputes the Labour Government was defeated, and a new Conservative Government with a substantial Parliamentary majority was formed.
c) Nye lovgivning - Beskæftigelsesloven af 1980 (Employment Act 1980).
- Employment Act 1980.
Skønt loven af 1971 om arbejdsmarkedsforhold havde lidt nederlag og til sidst var blevet op hævet, var det konservative parti stadig tilhænger af en lovgivning, som indførte obligatoriske retsregler i arbejdsmarkedsforhold.
Despite the defeat and subsequent repeal of the 1971
Den konservative regering indførte beskæftigelsesloven, der blev beskrevet som begyndelsen til et mere omfattende lovgivningsprogram for fagforeningerne og arbejdsmarkedet.
Industrial Relations Act, the Conservative Party remained committed to legislation enabling legal compulsion in industrial relations. The
Fagforeningerne er af den opfattelse, at lovændringer vil under grave arbejdernes grundfæstede ret til at udstille strejkevagter under lovlige arbejdskonflikter, betyde indgreb i aftaler om fagforeningsmedlemskab og indskrænke individuelle rettigheder i forbindelse med uberettiget afskedigelse og barsel.
Conservative Government introduced the Employment Act, described as only the start of a wider programme of trade union and labour legislation. Changes in the law are believed by trade unions to undermine the well-established rights of workers to picket in the course of legitimate disputes; to inter fere with union membership agreements, and to reduce individual rights on unfair dismissal and maternity.
TUC modsatte sig loven på enhver måde og organiserede en landsomfattende boykotkampagne ligesom kampagnen mod loven af 1971 om arbejdsmarkedsforhold.
The TUC totally opposed the Act, and organised a national campaign to boycott it, similar to the campaign against the 1971 Industrial Relations Act.
Arbejderpartiregeringen 1974-79 indførte i løbet af sin regeringsperiode i samarbejde med TUC en hel række nye love, som var til gavn for fagfor eningerne og i korthed omfatter:
The 1974-79 Labour Government in cooperation with the TUC introduced a great deal of new legislation helpful to the trade unions during that period, briefly comprising:
- Loven af 1974 om fagforeninger og arbejdsmarkedsforhold, ændret 1976 (Trade Union and Labour Relations Aet 1974 and Amendment act 1976)
- Trade Union and Labour Relations Act 1974 and Amendment Act 1976 - repealed the Industrial Relations Act, restored and strengthened traditional trade union rights.
- Loven af 1975 om beskæftigelsesforhold (Employment Protection Act 1975) - var en betydelig udvidelse af arbejdstagernes rettigheder og betød oprettelse af mæglings- og voldgiftsinstututionen (ACAS), indførte ret til betalt barselsorlov, fritid til fagforeningsvirksomhed og anerkendelse af fagforeningsrettigheder gennem ACAS.
- Employment Protection Act 1975 - considerably extended the rights of employees, set up the Advisory, Conciliation and Arbitration Service (ACAS), introduced paid maternity leave obligations, time off for union duties, and union rights to recognition via ACAS.
- Loven af 1974 om arbejdsmiljø (Health and Safety at Work Aet 1974) -ifølge hvilken arbejdsmiljørådet blev oprettet, arbejdsmiljøinstituttet afløste fabriksinspektørerne og fik vide beføjelser til at forbyde arbejdsprocesser.
- Health and Safety at Work Act 1974 - Health and Safety Commission set up, Health and Safety Executive takes over from factory inspectors, etc., with wide powers to prohibit processes, etc.
Arbejdriverne fik pligt til at anerkende sikkerhedsrepræsentanterne og til at oprette sikkerhedsudvalg på arbejdspladserne osv.
Employers obligated to recognise safety representatives, and set up joint committees in the workplace, etc.
- Lov af 1975 om erhvervslivet (Industry Act 1975) - om regeringens muligheder for at foretage indgreb i erhvervslivet.
- Industry Act 1975 - Government capacity to intervene in industry.
Forbud mod at tilbageholde oplysninger, mulighed for at indgå planlægningsaftaler osv.
Disclosure of information obligation, ability to make planning agreements, etc.
- Lov af 1975 om ligestilling (Sex Discrimination Act 1975) - ifølge hvilken kønsdiskriminering i forbindelse med beskæftigelse, ansættelse, forfremmelse, fastlæggelse af betingelser og vilkår osv. blev ulovlig.
- Sex Discrimination Act 1975 - unlawful to discriminate in employment, in hiring, promotion, terms and conditions, etc.
Ligestillingsrådet blev oprettet.
Equal Opportunity Commission set up.
Ændring af loven om ligeløn.
Equal Pay Act amended.
- Loven af 1975 om folkeforsikring (Social Security Pensions Aet 1975) -en lovbekendtgørelse, hvorefter pensionerne blev sat i forhold til lønningerne, og som fastlagde visse andre ydelser, gav begge køn lige adgang til medlemskab og fastsatte minimumsnormer for udmeldelse.
- Social Security Pensions Act 1975 - a consolidating act providing earnings related pensions and certain other benefits, equal access to membership by either sex and minimum standards for schemes 'contracting out'.
Den nye konservative regering, som kom til magten efter arbejderparti regeringens nederlag i 1979, havde en anden opfattelse af lovgivningen omkring arbejdsmarkedet og erhvervslivet og lagde ud med at ophæve betydelige dele af den forrige regerings lovgivning, samtidig med at den indførte ny lovgivning på grundlag af sine egne forslag.
Following the defeat of the Labour Government in 1979, the new Conservative Government which came into office had different ideas about labour and trade union legislation, and it embarked upon a repeal of significant parts of the previous Government's legislation and also introduced new proposed legislation of its own.
FAGBEVÆSELSENS STRUKTUR OG ORGANISATION Den britiske fagbevægelses vigtigste strukturelle særpræg er de mange horisontale organisationer, dvs. enkelte fagforeninger, hvis medlemmer er spredt over en lang række forskellige erhvervsgrene.
The major structural characteristic of the British trade union movement is the predominance of horizontal organisations, that is, individual unions having members distributed over a wide range of different industries.
Den største britiske fagforening hai' f.eks. medlemmer inden for transportområdet, den kemiske industri, landbruget, maskinindustrien, det offentlige osv. Det te står i skarp modsætning til fagbevægelsens vertikale organisationsform i de fleste andre europæiske lande.
For example, the largest British union has members in transport, chemicals, agriculture, engineering, public services, etc. This contrasts sharply with the vertical organisations of industrial unions which exist in most other European countries.
Et andet vigtigt træk ved den britiske fagbevægelse er, at den aldrig har været organiseret på et politisk, religiøst eller ideologisk grundlag, således som det er til fældet i mange andre europæiske lande.
A second important characteristic of the British movement is that it has never been organised on political, religious or ideological bases as in many other European countries.
Der er således kun én
Thus there is only one national
landsomfattende sammenslutning for alle fagforeninger, Trades Union Congress (TUC).
confédération, the Trades Union Congress (TUC), to which member unions affiliate.
De organiserede arbejdstagere inden for et bestemt erhverv er derfor ikke delt imellem flere forskellige fagforeninger, som adskiller sig fra hinanden i kraft af deres ideologiske eller politiske grundlag.
There are not therefore several unions, differentiated by their ideological or political basis of organisation, organising members in a given industry.
At den horisontale organisationsform er fremherskende skyldes bevægelsens historiske udvikling, idet organisationsgrundlaget har været arbejdernes faglige uddannelsesniveau.
The predominance of horizontal union organisation is related to the historical development of the movement organising on the basis of workers' skill.
De britiske fagforeninger falder derfor traditionelt i to hovedtyper: foreninger for faglærte, som henter deres med lemmer blandt faguddannede arbejdere, f.eks. inden for maskinindustrien, og almene fagforeninger, hvis medlemmer kan være arbejdere med et hvilket som helst fagligt niveau.
Hence British unions traditionally divide into two main types: first, craft unions, recruiting skilled workers, for example, in the engineering industry, and general unions, recruiting workers at any level of industrial skill.
I årenes løb har de faglærtes fagforeninger imidlertid udvidet deres rekrutteringsgrundlag til også at omfatte specialarbejdere, funktionærer osv., medens de større almene fagforeninger samtidig har gjort deres medlemskredse bredere, således at også disse omfatter funktionærer osv. Denne udvikling har ført til overlapninger med hensyn til jurisdiktion, grundlag for medlemsrekruttering og fagforeningsaktiviteter inden for mange erhvervsgrene og til flersidig fagforeningsrepræsentation i de enkelte virksomheder eller virksomhedsafdelinger, hvor f.eks. de tidligere foreninger for faglærte, de almene fagforeninger og funlet ionærerne s fagforeninger alle kan have medlemmer.
Over the years, however, the craft unions have widened their recruit ment base to include less skilled workers, white collar workers, etc., whilst at the same time larger general workers' unions have also broadened their membership base to include white collar workers, etc. The result of these developments has been an overlap in the jurisdiction, member recruit ment areas and activities of unions in many industries, and to multi-union representation at plant and shopfloor level, where for example ex-craft unions, general workers unions and white collar unions may all have members.
Desuden kompliceres situationen yderligere af den hastige vækst, som er sket især inden for funktionærforeningerne.
In addition, the situation is further complicated by the rapid growth of specifically white collar unions.
Faktisk har funktionærerne tegnet sig for fagbevægelsens største vækstsektor i de seneste år.
Indeed, white collar unionisation has been the major growth sector in recent years.
Disse strukturudviklinger har i praksis medført uoverensstemmelser mellem de enkelte fagforeninger om rekrutteringsrettigheder og spørgsmål vedrørende kompetenceområder og afgrænsning.
In practice these structural developments have led to disputes between unions over recruitment rights, and job jurisdiction and demarcation issues.
Det sker undertiden, at to fagforeninger, som forsøger at organisere den samme del af arbejdsstyrken, ikke kan komme overens om rekruttering eller organisationsrettigheder, eller fordi der "drives strandhugst" på medlemskredsen osv. På grund af disse forhold udarbejdede fagbevægelsen i 1920 en intern TUC-procedure, hvorefter sådanne problemer skal behandles.
From time to time two unions attempting to organise the same section of a workforce are unable to agree on recruitment or organisation rights, problems related to the "poaching" of members, etc. In these circumstances the trade union movement in 1920 devised an internal TUC procedure to handle such problems.
Proceduren indgår i den såkaldte Bridlington-aftale, ifølge hvilken et panel af ledende fagforeningsfolk skal dømme i det spørgsmål, uenigheden drejer sig om.
The procedure is governed by the so-called Bridlington Agreement, under the terms of which a panel of senior trade unionists adjudicate upon the issue under dispute.
Dette panels af gørelser er traditionelt blevet accepteret af de stridende fagforeninger.
The decisions of this panel have traditionally been accepted by the unions in the dispute.
Men selv inden for disse områder organiseres forskellige dele af arbejdsstyrken i andre fagforeninger, f.eks. er der særlige fagforeninger for tilsynsførende, lokomotivførere og funktionærer.
However, even in these industries other unions organise different sections of the labour forces, for example, supervisory grades and railway locomotive drivers and white collar personnel.
TUC har foretaget undersøgelser af den britiske fagbevægelses struktur problemer i 1924, 1944 og 1964.
The TUC has undertaken examinations of the problems of British trade union structure in 1924, 1944 and 1964.
Skønt det erkendes, at en omlægning i ret ning af industriforbund rummer fordele, er man samtidig klar over, at det vil være forbundet med store vanskeligheder at foretage en sådan ændring inden for den nuværende organisationsstruktur.
Although the merits of reorganisation along industrial union lines are recognised, so are the problems of effecting such a change within the present organisational structure.
TUC's politik har været at begrænse antallet af fagforeninger ved at sammenslutte og sammenlægge for eningerne og ved at overtale fagforeninger, der søgte om tilslutning til TUC, til at tilmelde sig en allerede tilsluttet forening.
TUC policy has relied on reducing the number of unions by means of mergers and amalgamations between unions, and by attempting to persuade unions applying for TUC affiliation to join an already affiliated union.
Antallet af fagforeninger er gået gradvist tilbage.
The number of unions has gradually diminished.
I 1918 var der 218 fagforeninger, i 1980 var antallet faldet til 108.
In 1918 there were 218 unions, which has dropped to 108 by 1980.
Fordelingen af medlemmer på de enkelte fagforeninger er skæv.
The membership distribution among the individual trade unions is lob-sided.
På den ene side er der et stort antal fagforeninger med et meget lille medlemstal, medens der på den anden er et lille antal fagforeninger, som omfatter en uforholdsmæssig stor del af den samlede fagbevægelses medlemmer.
At one extreme there are a large number of unions with very small memberships whilst at the other there are a small number of unions with a disproportionate share of total union membership.
F.eks. tæller tre af de største fagforeninger mere end 40/^ af alle TUC's medlem mer, og 757° af fagbevægelsens medlemmer er organiseret i de største 14 af over 100 TUC-fagforeninger.
For example, three of the largest unions have more than 40% of all TUC membership, and the largest 14 out of over 100
Tabel 1 viser medlemstallene i de 14 største foreninger, som er tilsluttet TUC.
TUC unions organise 75% of trade union members. Table 1 below gives member ship details of the top 14 TUC affiliates.
General, Municipal, Boilermakers and Allied Trades Union (GMBATU - forening for arbejdsmænd, kommunalarbejdere, kedelsmede og beslægtede erhverv) 865,814 297,281 4. National and Local Government Officers Association (NALGO - forening for offentligt ansatte ved stat og kommune) 796,145 408,820 5. National Union of Public Employees (NUPE -forening for offentligt ansatte) 703,998 469,332 6. Union of Shop, Distributive and Allied Workers (USDAW - forening for butiks- og distributionspersonale samt beslægtede fag) 437,864 f.i. 7. Association of Scientific and Managerial Staffs (ASTMS - forening for videnskabeligt personale og arbejdsledere) 427,500 f.i. 8. Electrical, Electronic, Telecommunications and Plumbing Union (EETPU - forening for ansatte inden for elektrikerfagene, elektronik, te lekommunikation og sanitetsinstallationer) 395,000 30,000 9. Union of Construction, Allied Trades and Technicians (UCATT - forening for ansatte inden for byggefag, tekniske fag og beslægtede fag) 275,251 1,732 10. National Union of Ilineworkers (NUM - Minearbejderforbundet) 249,711 11. Society of Graphical and Allied Trades (SOGAT -forening for grafiske og beslægtede fag) 236,660 75,393 12. Confederation of Health Service Employees (COHSE - forbund for ansatte inden for sundhedssektoren) 230,709 180,282 13. National Union of Teachers (NUT - lærerforeningen) 224,090 f.i. 14. Civil and Public Services Association (CPSA - Funktionærforbundet) 209,894 f.i
3 General, Municipal, Boilermakers and Allied " Trades Union (GMBATU)
1,720,213 f.i. = foreligger ikke Kilde: TUC Statistical Annex 1982
Source: TUC Statistical Annex 1982
Tabel 2 viser, hvor mange fagforeninger, arbejdskraften inden for en bestemt industri- eller erhvervsgren er organiseret i, hvor mange organiserede medlemmer, der findes i den enkelte sektor, og hvor mange pladser denne har i TUC's hovedbestyrelse.
Table 2 indicates the number of unions organising a particular industrial/ occupational sector, the number of members per sector, and the number of seats on the TUC General Council per sector.
TABEL 2: DE TUC-TILSLUTTEDE FAGFORENINGERS FORDELING PÂ FAGGRUPPER (1981)
TABLE 2: TUC AFFILIATED UNIONS BY TRADE GROUP (1981)
Faggruppe
Trade Group
Antal foreninger Faggruppens Antal inden for samlede pladser i faggruppen medlemstal hovedbestyrelsen styrelsen
Number of seats on General Council
Maskinteknik og videnskabelig teknik 7. Elektricitet 8.
Iron and Steel and Minor Metal Trades
Byggefag, træ- og inventarindustri 10.
Building, Woodworking and Furnishing
Beklædningsindustri, læder- og fodtø jsindustri tri
Clothing, Leather and Boot and Shoe
Glas- og keramisk industri, kemisk industri, føde- og drikkevareindustri, tobaksindustri, børstenbinderi og distribution
Glass, Ceramics, Chemicals, Food, Drink, Tobacco, Brushmaking and Distribution
Liberale og kirkelige erhverv, under holdning
Professional, Clerical and Entertainment it Entertainment 10
Ufaglærte arbejdere Kvindelige arbejdere
General Workers
Den faglige organisering blandt funktionærerne I de seneste år har funktionærerne tegnet sig for den største vækst i fag foreningernes medlemstal, og samtidig er medlemstallet for personer med manuelt arbejde gået tilbage.
The fastest growth of trade union membership in recent years has been among white collar workers, at a time when traditional manual occupation member ship has been declining.
Fagforeningernes reaktion på denne ændring har især givet sig udslag på to måder: for det første har de almene fagforeninger og foreningerne for faglærte oprettet afdelinger for funktionærer eller udbygget de afdelinger, de havde, og for det andet har de særlige fagforeninger for funktionærer haft en opsigtsvækkende stigning i medlemstallet," hvad der ofte har ført til overlapninger med de almene fagforeninger. F.eks. firdoblede ASTMS, Association of Scientific, Technical and Managerial Staffs (forening for videnskabeligt og teknisk personale samt arbejdsledere), sit medlemstal fra 123 000 i 1970 til 491 000 i 1980, og den største fagforening for kommunalt ansatte, NALGO, National and Local Government Officers Association (forening for stats- og kommunalt ansatte) fik i den samme periode næsten fordoblet sit medlemstal, som voksede fra 397 000 til 753 000, hvoraf næsten halvdelen var kvinder.
The trade unions have responded in two major ways to this change, first, by general and ex-craft unions establishing or extending white collar sections in the union, and secondly, by a dramatic growth in membership among specifically white collar unions, this growth frequently involving overlap with general workers' unions. For example, the ASTMS -