natgillin/translations-raw huggingface dataset:
— I det første samordningsdirektiv af 24. juli 1973 om for sikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring (73/239/EØF) blev der krævet udstedelse af en tilladelse til oprettelse af en forsikringsvirksomhed og etablering af filialer og agenturer: tilladelsen, der blev givet særskilt for hver forslkringsklasse og på grundlag af en driftsplan, kunne afslås, hvis de i den nationale lovgivning fastsatte betingelser for udøvelse af forsikringsvirksomhed ikke var opfyldt.
— The first coordinating directive on nonlife insurance (i.e. insurance other than life assurance) of 24 July 1973 (73/239) made it necessary to obtain authorization in order to establish a company or set up branches or agencies. Sectoral authorization for a class of insurance, based on a programme of operations, could be refused if the conditions governing the taking up of business, laid down by national legislation, were not met.
— Et direktiv af 5. marts 1979 (79/267/EØF) indeholdt bestemmelser om en lignende ordning for livsforsikring.
— Similar arrangements were laid down for life assurance by Directive 79/267 of 5 March 1979.
b. For den frie udveksling af tjenesteydelser, dvs. ind gåelse af kontrakter på tværs af grænserne, blev den fast låste situation afhjulpet af Domstolen gennem to domme af 4. december 1986 (Kommissionen mod Tyskland og Kommissionen mod Frankrig). Ifølge Domstolen kan
— The quantum leap in liberalization (provided for in the White Paper on the single market) was the second coordinating directive of 15 December 1989 (89/646) [1]. It introduces the principle of a single Community authorization, granted by a Member State to a credit institution, allowing it to pursue all basic banking business through out the Community, either by setting up subsidiaries or by providing its services direct from the country in which it is established.
Med dette direktiv indførtes princippet om ensartede betingelser i EF for meddelelse af godkendelse.
The Court ruled that the host state (in which the risk is situated and the service is provided) may require a company to obtain authorization in view of the need to protect consumers, in particular in connection with small risks.
Et kreditinstitut, der har opnået tillladelse til at udøve bankvirksomhed i én EF-medlemsstat, kan udøve enhver form for grundlæggende bankvirksomhed i hele Fællesskabet, enten ved at oprette filialer eller ved at tilbyde sine ydelser direkte fra det land, hvor banken har sit oprindelige hjemsted.
Authorization must be granted, however, to any company established in another Member State which meets the conditions laid down by the legislation of the State in which the service is to be performed. Those con ditions may not duplicate conditions that have already been fulfilled in the home State, and the controls carried out for this purpose by the latter must be taken into con-
Sidstnævnte medlemsstat udøver det globale tilsyn med banken, mens værtslandet fører tilsyn med filialerne på dets område.
— Banking funds: Council Directive 89/299 of 17 April 1989, as amended by Directives 91/633 and 92/16, [2] laid down common basic rules for all credit institutions authorized in the Community.
Det skal understreges, at den generelle lovgivning om for sikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring ikke dækker ansvarsforsikring for motorkøretøjer, der er omfattet af særlige bestemmelser (direktiv 90/618/EØF af 8. november 1990) [11], i henhold til hvilke en forsikringsgiver med hjemsted i en medlemsstat for at forsikre et motorkøretøj i en anden medlemsstat (fri udveksling af tjenesteydelser) skal udpege en repræsentant i denne medlemsstat.
It should be stressed that general legislation on nonlife insurance does not cover motor vehicle third party liability insurance; this is governed by special rules (Directive 90/618 of 8 November 1990) [11], under which an insurer established in one Member State must, in order to insure a vehicle registered in another Member State (freedom to provide services), appoint a representative in that State.
Værdipapirer a. Optagelse på fondsbørs
Marketable securities a. Admission to stock exchange listing
— Rådets direktiv af 5. marts 1979, som ændret ved direktiv af 3. marts 1982 (79/279/EØF og 82/148/EØF) [12], opstiller mindstekrav for værdipapirers optagelse til officiel notering på en fondsbørs i medlemsstaterne.
— Council Directive 79/279 of 5 March 1979, amended by Directive 82/148 of 3 March 1982 [12], established minimum conditions for the admission to stock exchange listing of securities for assets situated in the Member States.
— Den 22. juni 1988 vedtog Rådet andet samordningsdirektiv om forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring (88/357/EØF) [7], der havde til formål at lette den faktiske gennemførelse af den frie udveksling af tjenesteydelser, idet der heri sondres mellem "store risici" (store virksomheder) og "masserisici" (privatpersoner).
— On 22 June 1988 the Council adopted the second coordinating Directive on nonlife insurance (88/357) [7], to facilitate the exercise of freedom to provide services, making a distinction between 'large risks'(concerned with large undertakings) and 'small risks'(concerned with private individuals).
Hvad angår store risici, kan et forsikringsselskab præstere sine tjenestey delser i en anden medlemsstat (den medlemsstat, hvor risikoen består) uden tilladelse fra denne stat og under den medlemsstats kontrol, i hvilken forretningsstedet er belig gende (etableringsmedlemsstaten); i dette tilfælde er sidst nævnte medlemsstats lovgivning gældende.
In the case of large risks, an insurance company may provide its services in another Member State (the State in which the risk is situated) without authorization from that State and under the supervision of the State in which its head office is located (Member State of establishment), which applies its own legislation.
Hvad angår masserisici, har den medlemsstat, hvor risikoen består, omfattende kontrolmuligheder: den kan gøre udøvelsen af virksomheden betinget af en forudgående tilladelse og kræve godkendelse af kontraMformularer; endvidere er dens lovgivning, herunder skatte- og afgiftslovgivningen, gældende.
In the case of small risks, the State in which the risk is situated retains a significant supervisory role: it may require authorization for the provision of services and approval for contract forms, and its legislation (including tax law) is applicable.
Under koncessionsproceduren skal der imidlertid tages hensyn til den kontrol, der allerede er udøvet af etableringsmedlemsstaten.
But the authorization procedure must take account of controls already carried out by the Member State of establish ment.
Ved Rådets direktiv 85/611/EØF af 20. december 1985 (som ændret ved direktiv 88/220/EØF) [14] er der sket en tilnærmelse af konkurrencevilkårene for investeringsinstitutter (UCITS) og af beskyttelsesbestemmelserne for del tagerne; et investeringsinstitut kan herefter udøve virksomhed overalt i Fællesskabet på grundlag af én enkelt godkendelse, der udstedes af den medlemsstat, hvor instituttet har sit hjemsted, ¡det institutttet udelukkende er underlagt lovgivningen i denne stat.
— The rules on the publishing of prospectuses by those issuing securities for admission to official listing were coordinated and mutually recognized by Council Directive 80/390 of 17 March 1980, amended by Directives 87/345, 90/211 and 94/18 [13], and supplemented by Directive 82/121 of 15 February 1982.
— Den faktiske gennemførelse af den frie udveksling af tjenesteydelser på livsforsikringsområdet er omhandlet i direktiv 90/619/EØF af 8. november 1990 [8] (andet samordningsdirektiv).
— In the case of life assurance, the effective exercise of freedom to provide services was achieved by Directive 90/619 of 8 November 1990 [8] (the second coordinating directive).
De kontrakter, der indgås på foran ledning af forsikringstageren ("passiv tegning"), er under lagt forsikringsgiverens medlemsstat ("etableringsmedlemsstaten").
Policies taken out on the initiative of the insured party ('passive commitment') are governed by the Member State in which the insurer is established ('State of establishment').
Kontrakter, der indgås på forsikringsgiverens initiativ ("aktiv tegning"), betragtes som en kategori, der kræver større beskyttelse af forbrugeren, og er omfattet af bestemmelserne og kontrollen i den medlemsstat, hvor risikoen består ("forpligtelsesmedlemsstaten").
Policies taken out on the insurer's initiative ('active commitment') are deemed to require greater protection for the consumer and are subject to regulation and supervision by the State in which the risk is situated ('State of the commitment').
I begge tilfælde er forpligtelsesmedlemsstatens skatte- og afgiftslovgivning imidlertid gældende for kontrakterne.
In both cases, however, the tax regime applicable to policies is that of the State of the commitment.
— Med det tredje samordningsdirektiv af 18. juni 1992 om forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring (92/49/EØF) [9] indføres princippet om en enkelt fælles tilladelse.
EPOQUE REFERENCES c. In 1992 definitive arrangements were introduced to complete the liberalization of insurance operations, as provided for in the White Paper, with regard to the two aspects of freedom of establishment and freedom to provide services.
Den til ladelse (for hvis udstedelse der i medfør af direktivet skal gælde ensartede betingelser i EF), som af en medlemsstat udstedes til et forsikringsselskab med henblik på udøvelse af forsikringsvirksomhed på medlemsstatens område, gør det muligt for selskabet at arbejde overalt i EF i henhold til enten reglerne om fri etableringsret eller reglerne om fri udveksling af tjenesteydelser.
[I] Cooperation procedure: SYN0120 (LEG=3) [2] Cooperation procedure: SYN0344 (LEG=3) [3] Cooperation procedure: SYN0133 (LEG=3) [4] Cooperation procedure: SYN0333 (LEG=3) [5] Codecision procedure: COD0415 (LEG=3) [6] Cooperation procedure: SYN0254 (LEG=3) [7] Cooperation procedure: SYN0006 (LEG=2) [8] Cooperation procedure: SYN0177 (LEG=3) [9] Cooperation procedure: SYN0291 (LEG=3) [10] Cooperation procedure: SYN0329 (LEG=3)
— Det tredje samordningsdirektiv af 10. november 1992 om livsforsikring (92/96/EØF) [10] indeholder lignende
— The third coordinating Directive on nonlife insurance of 18 June 1992 (92/49) [9] introduces the single authorization arrangement.
INTELLEKTUEL, INDUSTRIEL OG KOMMERCIEL EJENDOMSRET
INTELLECTUAL, INDUSTRIAL AND COMMERCIAL PROPERTY
— og endelig Kommissionens grønbog om ophavsret og ophavsretsbeslægtede rettigheder i informationssamfundet, som blev vedtaget den 19. juli 1995.
— finally, Commission Regulation EC/240/96 of 31 January 1996 harmonized and simplified the rules on patent licences and know-how licences, to encourage the dissemination of technical know-how in the Community and promote the manufacture of technically improved products.
— I henhold til EF-traktatens artikel 36 er "beskyttelse af industriel og kommerciel ejendomsret" en af begrundelserne for at afvige fra bestemmelserne om fri bevæge lighed for varer.
— Article 36 of the EC Treaty includes '... the protection of industrial and commercial property' in the grounds for exemption from the free movement of goods.
Udtrykket industriel og kommerciel ejendomsret finder anvendelse på alle rettigheder i forbindelse med industriel eller intellektuel ejendomsret, navnlig ophavsret, patentret, mærkeret, ret til design og modeller og ret til at anvende oprindelsesbetegnelse.
'Industrial and commercial property' is applicable to all rights of industrial or intellectual property, including copyright, patents, trademarks, designs and models and designa­tions of origin.
Dette patent træder i kraft sam tidig og har de samme virkninger i hele Den Europæiske Union.
Other areas Harmonization has also been undertaken in the fields of:
— Den 13. december 1995 forelagde Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet et forslag til direktiv om retsbeskyttelse af bioteknologiske opfindelser [5].
— Industrial or intellectual property also comes under the provisions on free competition (Articles 85 and 86 of the EC Treaty) in so far as it may give rise to concerted practices or abuse of a dominant position.
— I øvrigt henhører den industrielle og intellektuelle ejendomsret under bestemmelserne vedrørende fri konkurrence (EF-traktatens artikel 85 og 86), for så vidt som den kan gøres til genstand for aftaler eller misbrug af dominerende stilling.
— computer programs (Council Directive 91/250/EEC of 14 May 1991) [6] and the legal protection of databases (Parliament and Council Directive 96/46/EC of 24 October 1995) [7];
— Her skal henvises til, at Paris- og Bern-konventionerne fra slutningen af det 19. århundrede, som medlemsstaterne har undertegnet, ikke omfatter internationale bestemmelser vedrørende intellektuel ejendomsret.
— The Paris and Bern Conventions signed in the late 19th century, to which the Member States are party, did not establish international rights to intellectual property.
— Endelig har Kommissionens forordning (EØF) nr. 240/96 af 31. januar 1996 harmoniseret og forenklet bestemmelserne vedrørende patentlicenser og knowhov-licenser for at fremme spredningen af teknisk viden i Fællesskabet og til skynde til fremstilling af teknisk forbedrede produkter.
— topographies of semiconductors (Council Directive 87/54/EEC of 16 December 1986) [8];
— beskyttelse af edb-programmer (Rådets direktiv 91/250/EØF af 14. maj 1991) [6] og retsbeskyttelse af databaser (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EØF af 24. oktober 1995) [7];
— protection of models: on 19 July 1995 the Commission adopted a Green Paper on Innovation, encouraging the use of utility models to protect noninnovatory technical inventions such as machinery or tools;
Eksklusive rettigheder og intellektuel, industriel og kom merciel ejendomsret er stadig underlagt de forskellige nationale lovgivninger.
As exclusive rights, intellectual, industrial and commercial property rights are still dependent on the various nation­al laws.
Medlemsstaterne har aldrig seriøst overvejet en fuldstændig og altomfattende harmonisering af disse lovgivninger.
The prospect of total and absolute unification of such laws has never been seriously envisaged by the Member States.
Det opnåede kompromis går ud på, at der på fællesskabsplan etableres rettigheder, som supplerer de nationale rettigheder, og som virksomhederne kan vælge.
The compromise position was to set up rights at Community level that would supersede national rights and could be chosen by undertakings.
Harmonisering af lovgivningerne
Legislative harmonization The main harmonization measures were: a. Trade marks
— beskyttelse af modeller: Kommissionen vedtog den 19. juli 1995 en grønbog for at beskytte den brugsmodel, der ofte anvendes til beskyttelse af ikke-fornyende tekniske opfindelser som f.eks. anordninger eller redskaber;
— The distinction between the existence and exercise of a right was drawn in connection with the application of the Treaty's competition rules to the exploitation of industrial property rights.
De vigtigste harmoniseringsforanstaltninger er sket på følgende områder: a. Varemærker
First raised in the Consten-
— oprindelsesbetegnelse (Rådets forordning (EØF) nr. 338/79 af 5. februar 1979 for vin og Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 af 14. juli 1992 for de øvrige levnedsmidler) [9].
— Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988 provided for approximation of the national laws on trade marks [1];
— Rådets direktiv 89/104/EØF af 21. december 1988 foreskriver en indbyrdes tilnærmelse af medlemsstater nes lovgivning om varemærker [1];
— Council Regulation EC/40/94 of 20 December 1993 created a Community trademark alongside national trade marks and set up a Community trade mark office, based in Alicante;
— Rådets forordning (EØF) nr. 40/94 af 20. december 1993 indfører et EF-varemærke, der skal eksistere side om side med de nationale varemærker, og opretter et Harmoniseringskontor for Det Indre Marked, der har hjem sted i Alicante;
The distinction was made between mat­ters covered by the 'existence' of industrial property rights, governed by Article 36, and matters covered by the 'exercise' of such rights, which could not elude the princi­ple of free movement (see also the Deutsche Grammophon judgment, 78/70 of 8 June 1971).
— Kommissionens forordning (EØF) nr. 216/96 af 5. februar 1996 fastsætter en forretningsorden for appelkamre ved Harmoniseringskontoret for Det Indre Marked.
— Commission Regulation EC/216/96 of 5 February 1996 established the procedural rules for the boards of appeal of the Office for Harmonization in the Internal Market.
— Rådets direktiv 92/100/EØF af 19. november 1992 om udlejnings- og udlånsrettigheder [2];
— Council Directive 92/100/EEC of 19 November 1992 on the borrowing and lending of works of art [2];
— I forbindelse med anvendelsen af traktatens konkurrenceregler på udnyttelsen af de industrielle rettigheder er man begyndt at skelne mellem eksistensen og udøvelsen af rettighederne.
— Council Directive 93/83/EEC of 27 September 1993 on cable distribution and satellite broadcasting [3];
Denne sondring blev første gang nævnt i dommen i Consten-Grundig-sagen (56 og 58/64 af 13. juli 1966) i forbindelse med overdragelse af et mærke og blev taget op igen i forbindelse med patentretten i den vigtige dom i Parke Davis-sagen (24/67 af 29. februar 1968).
— The 'existence' of a right is, however, an imprecise concept and too dependent on the intentions of national legislators.
Det drejede sig om at skelne mellem det, der vedrørte "eksistensen" af den industrielle ejendomsret - som var omfattet af forbeholdet i artikel 36
It was the concept of the 'specific subject-mat­ter' which made it possible to determine what might be covered by the legal status of any industrial or intellectu­al property right without damaging the principle of free movement.
— Rådets direktiv 93/83/EØF af 27. september 1993 om radio- og tv-udsendelse via satellit og viderespredning pr. kabel [3];
— Council Directive 93/98/EEC of 29 October 1993 har­monizing the duration of copyright and related rights [4];
— og det, der vedrørte "udøvelsen" af denne ret - som ikke kunne undtages fra princippet om fri bevægelighed (se også dommen i Deutsche Grammophon-sagen: 78/70 af 8. juni 1971).
— The Community patent resulting from the Luxembourg agreement of 15 December 1989 is issued by the European Patent Office (EPO); this patent is effec­tive simultaneously throughout the European Union;
— "Eksistensen" af en rettighed er imidlertid et begreb, der er upræcist og alt for afhængigt af de nationale lov-
In the Terrapin judgment (119/75 of 22 June 1976), the Court found that 'the basic function of the trade mark [is] to guarantee to consumers that the product has the same origin', a definition later expanded in the Hoffmann-Laroche judgment, 'by enabling [them] without
— Rådets direktiv 93/98/EØF af 29. oktober 1993 ved rørende harmonisering af beskyttelsestiden for ophavsret og visse beslægtede rettigheder [4];
— on 13 December 1995 the Commission proposed a Parliament and Council directive to provide patent pro­tection for biotechnological inventions [5];
— Begrænsninger. Ovennævnte teori finder ikke anvendelse i forbindelse med markedsføring af efterligninger eller i forbindelse med produkter, der markedsføres uden for EØS.
— Limits: The exhaustion of Community rights does not apply in the case of marketing of a counterfeit product, or of products marketed outside the European Economic Area.
Det fremgår af artikel 6 i aftalen om intellektuelle ejendomsrettigheder, som er indgået som led i Uruguayrunden (TRIPS, aftale om handelsrelaterede intellektuelle rettigheder).
This is stipulated in Article 6 of the agreement on intellectual property rights concluded under the Uruguay Round (TRIPS, agreement on intellectual property rights affecting trade).
Parlamentet har i forskellige beslutninger om intellektuel ejendomsret, navnlig om retsbeskyttelse af databaser, bioteknologiske opfindelser og ophavsrettigheder, forsvaret den gradvise harmonisering af den intellektuelle, industrielle og kommercielle ejendomsret.
In its various resolutions on intellectual property rights, and particularly on the legal protection of databases, biotechnological inventions and copyright, Parliament has argued for the gradual harmonization of intellectual, industrial and commercial property rights.
Det er imidlertid imod, at dele af menneskets krop gøres til genstand for patenter.
It has also opposed the patenting of parts of the human body.
Denne teori kan anvendes inden for alle områder af den industrielle ejendomsret, men inden for varemærkeretten kan den tilpasses efter dommerens opfattelse af 'Varemærkets afgørende funktion", som er at garantere mærkevarens oprindelse over for forbrugeren
This theory applies to all domains of industrial property, but may in the case of trade marks undergo adjustment as a result of the judge's consideration of the 'essential function of the trade mark', which is to guarantee the identity of the origin of the marked product to the consumer' (HAG II judgment in Case C-10/89).
[1] Samarbejdsprocedure: SYN0017 (LEG=2), Høringsprocedure: CSN0042 (LEG=1) [2] Samarbejdsprocedure: SYN0319 (LEG=3) [3] Samarbejdsprocedure: SYN0358 (LEG=3) [4] Samarbejdsprocedure: SYN0395 (LEG=3) [5] Fælles beslutningsprocedure: COD95350 (LEG=4) [6] Samarbejdsprocedure: SYN0183 (LEG=3) [7] Fælles beslutningsprocedure: COD0287 (LEG=4) [8] Høringsprocedure: CSA0081 (LEG=2) [9] Høringsprocedure: CSA0501 (LEG=3)
[1] Cooperation procedure: SYN0017 (LEG=2), consultation procedure: CNS0042 (LEG=1) [2] Cooperation procedure: SYN0319 (LEG=3) [3] Cooperation procedure: SYN0358 (LEG=3) [4] Cooperation procedure: SYN0395 (LEG=3) [5] Codecision procedure: COD95350 (LEG=4) [6] Cooperation procedure: SYN0183 (LEG=3) [7] Codecision procedure: COD0287 (LEG=4) [8] Consultation procedure: CSA0081 (LEG=2) [9] Consultation procedure: CSA0501 (LEG=3)
MERVÆRDIAFGIFT (MOMS)
VALUE ADDED TAX (VAT)
I henhold til artikel 99 i den oprindelige EØF-traktat "undersøger" Kommissionen, på hvilken måde de enkelte medlemsstaters lovgivning vedrørende "omsætningsafgifter, forbrugsafgifter og andre indirekte skatter [...] kan harmoniseres i fællesmarkedets interesse". Artiklen blev styrket med fællesakten ("EF-pakken"), hvori en sådan harmonisering blev gjort obligatorisk, i det omfang har moniseringen er "nødvendig for at sikre det indre markeds oprettelse og funktion".
Article 99 of the original EEC Treaty provided for the Commission to "consider" the harmonization of "turnover taxes, excise duties and other indirect taxes in the inter ests of the Common Market".
MÅL sesprincip.
OBJECTIVES
England og Frankrig eller Frankrig og Tyskland, blev behandlet på nøjagtig samme måde som varer, der blev handlet mellem England og Skotland eller Bayern og Baden-Württemberg.
England and Scotland or Bavaria and Baden-Württembourg.
Der ville dog have været én grund læggende forskel: moms, der betales i England og Skotland tilfalder samme statskasse; det gør moms, der betales i England og Frankrig, ikke.
There would have remained, however, one big difference: VAT paid in England and Scotland goes into the same Treasury; that paid in England and France does not.
Skøn viste, at dette ville have resulteret i betydelige provenuoverførsler, navn lig til Tyskland og Beneluxlandene fra de øvrige med lemsstater.
Estimates showed that there would have been substantial transfers of tax revenues, notably to Germany and Benelux from the rest.
Kommissionen foreslog derfor, at der blev Ind ført en momskompensationsordning (KOM(87)0323) med henblik på at omfordele moms, der var opkrævet i oprindelseslandene, til forbrugslandene. Dette kunne eventuelt have været baseret på momsangivelser, makroøkonomiske statistikker eller stikprøvekontrol.
Accordingly, the Commission proposed the establishment of a clearing system (COM(87)0323) to re-allocate the VAT collected in the countries of origin to the countries of consumption.
I henhold til det første momsdirektiv af 11. april 1967 skulle medlemsstaterne erstatte deres almindelige indirekte afgifter med et fælles merværdiafgiftssystem.
Under the First VAT Directive of 11 April 1967 Member States were required to replace their general indirect taxes by a common system of value added tax.