natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Inden for samme land varierer dette antal år i reglen ikke i forhold til undervisningsniveau eller kun ret lidt (Belgien, Danmark, Irland, Nederlandene og Sverige).
Generally speaking, within a given Member State, the number of years does not vary, or varies only slightly, according to the level of education (Belgium, Denmark, Ireland, Netherlands and Sweden).
Endelig er det antal år, man skal have undervist for at opnå slutløn, forblevet relativt stabilt siden 1965 i de fleste lande.
Finally, the period of time needed to reach the top of the salary scale has remained relatively stable since 1965 in most countries.
Det er endda uforandret i Tyskland, Italien, Luxembourg og Østrig.
Indeed, it has not changed at all in Germany, Italy, Luxembourg and Austria.
I Skotland er det faldet mest i de sidste 30 år, idet det er gået fra 15 til 8 år, og i Finland er det steget mest, fra 15 til 20 år.
It has fallen most in Scotland over the 30 years, coming down from 15 to 8 years, while it has risen most in Finland, going up from 15 to 20 years.
I Tyskland består lærernes lønskala af 14 trin.
In Germany, the teachers' salary scale has 14 points.
Imidlertid begynder læreren aldrig på niveau 1 eller 2, men går direkte ind på niveau 3, 4 eller 5, idet uddannelsesperioden (studier og forberedelsesperiode) samt for mændenes vedkommende militærtjenesten tages i betragtning.
The teacher does not, however, start at point 1 or 2 but is appointed directly to point 3, 4 or 5, the training period (education and preparatory service) being taken into account, as is national service in the case of men.
Overgangen fra ét trin til det næste kræver to år, således at lærerne når op på slutlønnen 18 til 22 år efter deres fastansættelse.
As increments are biennial, teachers reach their scale maximum 18 to 22 years after appointment.
I Frankrig afhænger en lærers avancement i karriereforløbet af antal års arbejde, men også af vedkommendes kvalifikationer.
In France, a teacher's career advancement depends on both the number of years worked and also the marks received in the inspectors' reports.
Således kan en lærer, hvis pædagogiske egenskaber anerkendes af inspektøren, i reglen opnå slutlønnen for sit erhverv op til ti år tidligere, end hvis han/hun kun havde taget et trin ad gangen på grundlag af anciennitet (det vil sige på 20 år i stedet for på 30 år).
Thus, as a rule, a teacher whose teaching skills are recognized by the inspector can reach the top of the professional salary scale up to 10 years earlier than by progressing up the scale on the basis of length of service alone (i.e. in 20 years instead of 30).
De forskudte blokke angiver de forskelle, der findes i kraft af undervisningsniveau, med undtagelse af situationen i Tyskland og Frankrig, der er omtalt ovenfor.
The off-set blocks indicate differences depending on the level of education, except in respect of Germany and France mentioned above.
Læseren henvises til bilaget, hvor der er en detaljeret oversigt over udviklingen fordelt på år og undervisningsniveau.
Annexed is a detailed table showing the movement by year and by level of education.
PENSIONSALDER: OVER 30 ARS FORSKEL MULIG
POINT OF RETIREMENT: MORE THAN 30 YEARS OF DIFFERENCE POSSIBLE
I de fleste lande er pensionsalderen uafhængig af det niveau, læreren underviser på (med undtagelse af Frankrig, Irland, Portugal og Finland).
In most Member States, retirement age is independent of the level of education in which the teacher has been teaching (except in France, Ireland, Portugal and Finland).
Derfor skelner man heller ikke i figur J9 mellem de forskellige undervisningsniveauer.
Graph J9 therefore does not make any distinction between levels of education.
Selv om den højeste, obligatoriske pensionsalder er fastsat til 65 år i størstedelen af de europæiske lande (tolv lande ud af femten), er situationen mindre ensartet, når man ser på mindstealderen for frivilligt at kunne gå på pension.
Although the upper age limit for compulsory retirement is set at 65 years in the great majority of Member States (12 out of 15), the situation is more diversified in relation to the minimum age for voluntary retirement.
Otte lande har imidlertid en fælles mindstealder på 60 år: Belgien, Spanien, Frankrig, Irland, Luxembourg, Østrig, Finland og Det Forenede Kongerige.
Eight countries have however a common minimum age of 60 years — Belgium, Spain, France, Ireland, Luxembourg, Austria, Finland and the United Kingdom.
Tre lande (Danmark, Italien og Portugal) udviser en betydelig forskel mellem den laveste og højeste pensionsalder.
Three countries (Denmark, Italy and Portugal) have a wide gap between the minimum and maximum retirement ages.
I Italiens tilfælde kan denne forskel forklares, ved at der er mulighed for pension allerede fra 371/2 år; dette er siden 1995 sat op til 43 år.
In the case of Italy, this gap is due to the fact that it used to be possible to retire from the age of 371/2, this age having been raised to 43 in 1995.
I Portugals tilfælde skyldes denne forskel dels, at lærere på »primært« niveau kan få pension allerede ved de 55 år, dels, at den højeste pensionsalder er fastsat til 70 år for lærere på »sekundært« niveau.
In the case of Portugal, the gap is the result of two factors — primary teachers being able to retire from the age of 55 and the upper age limit for secondary school teachers being 70.
NB: Grækenland: De lærere, der ikke har arbejdet i 35 år, kan fortsætte arbejdet Indtil 67-års alderen. Frankrig: a) instituteurs (lærere på »primært« niveau, der ikke har den nye status af professeurs des écoles) kan gå på pension allerede ved 55-års alderen, b) de lærere på »primært« niveau, der er blevet ansat efter 1992, har konsekvent status af professeurs des écoles og kan som alle lærere på »sekundært« niveau først gå på pension i 60-års alderen.
Greece: Teachers who do not yet have 35 years of service can remain in post until the age of 67.
Irland: a) lærerne på »primært« niveau kan gå på pension allerede ved 55-års alderen, hvis de kan godtgøre at have arbejdet i 35 år, b) lærere går automatisk på pension den 31. august efter deres fyldte 65 år, undtagen hvis de er født I juli eller august og er begyndt at undervise før den 1. juli 1979.
Ireland: (a) Primary teachers may retire from the age of 55 if they have completed 35 years of service; (b) teachers retire obligatorily with effect from 31 August following their 65th birthday, with the exception of those born in July or August and who have been teaching since before 1 July 1979, who may if they wish continue to teach for a further year.
Portugal: a) den højeste pensionsalder er 65 år på det »primære« niveau og 70 år på det »sekundære«, b) lærere på »primært« niveau kan gå på pension allerede I en alder af 52 år, hvis de kan godtgøre at have arbejdet i 32 år, men denne situation er usædvanlig.
Portugal: (a) The upper age for retirement is 65 in primary education and 70 in secondary education; (b) primary teachers may retire from the age of 52 if they have completed 32 years of service, but such cases are rare.
Finland: Den laveste alder for frivilligt at gå på pension er 60 år for lærere I grundskolen ¡mod 63 år for lærere I ungdomsuddannelserne.
Finland: The minimum age for voluntary retirement is 60 for primary and lower secondary teachers compared to 63 for those in upper secondary education.
Til gengæld er den højeste, obligatoriske pensionsalder (67 år) fælles for samtlige lærere.
On the other hand, there is a common upper age limit of 67 at which all teachers must retire.
Det Forenede Kongerige (SC): Lærere, der afbryder deres arbejde eller forlader undervisningen før 60-års alderen, får Ikke deres pension, før de når den alder, og dette gælder, uanset hvor længe de har undervist.
United Kingdom (SC): Teachers who retire or leave teaching before age 60 do not receive their pension until that age, whatever their length of service.
PENSIONENS STØRRELSE: FRA 50% TIL 100% AF DEN LØN, — SOM LÆRERNE HAR OPPEBÅRET UNDER ARBEJDET —
PENSION ON RETIREMENT: BETWEEN 50 AND 100% OF SALARY
I alle Unionens lande med undtagelse af Spanien er den procentdel af lønnen, der bevares ved pension, uafhængig af det niveau, der undervises på.
In all Member States of the European Union, except Spain, the percentage of salary received on retirement is independent of the level at which the teacher has taught.
Det samme gælder det antal år, man som minimum skal have arbejdet for ved pensionen at opnå den højeste procentdel af den løn, man fik under arbejdet med undtagelse denne gang af Frankrig og Portugal.
The same is true of the minimum number of years of teaching required to receive the maximum percentage of salary on retirement, with the exception this time of France and Portugal.
Derfor skelnes der i figur J10 ikke mellem de forskellige undervisningsniveauer.
Graph J10 therefore does not distinguish between levels of education.
I gennemsnit er den højeste procentdel af arbejdslønnen ved pensionsalderen 74, men forskellen mellem landene er ret betydelig.
On average, the maximum proportion of salary received on retirement is 74%, but the differences between countries are quite considerable.
Denne procentdel varierer nemlig 100%, fra 50% i Irland og Det Forenede Kongerige til 100% i Portugal.
This percentage actually varies by 100%, going from 50% in Ireland and the United Kingdom to 100% in Portugal.
Betydningen af denne forskel skal nuanceres på grund af de særlige forhold ved de irske og britiske systemer, hvor læreren ligeledes, når den pågældende går på pension, modtager en lump sum, det vil sige et engangsbeløb, der svarer til 3/80 pr. faktisk arbejdsår af den højeste af vedkommendes tre sidste årslønninger.
In considering the significance of this difference, regard must be had to a peculiarity of the Irish and British systems in that on retirement a teacher also receives a lump sum equal to 3/80ths of the best of the last three years' salaries for every complete year of service.
Der skal imidlertid opfyldes to betingelser for ved pensionen at få den højeste procentdel af arbejdslønnen: Man skal have nået den laveste pensionsalder og have arbejdet i et mindsteantal år. Dette mindsteantal varierer fra 30 år i Luxembourg og Sverige til 41,25 år i Belgien.
Two conditions must be fulfilled to qualify for the maximum pension on retirement — to have reached minimum retirement age and to have taught for a minimum period.
Spanien: den højeste procentdel af lønnen, der betales under pensionen, varierer dels i forhold til undervisningsniveauet (»primært«: 84,6%, »sekundært«: 81%), dels inden for den »sekundære« undervisning i forhold til, om man har opnået titel af Catedráticos (i så fald: 62,5%).
Germany: The 40 years of service include part of the period of initial training. Spain: The maximum percentage of'salary received by way of pension varies according to both the level of education (primary, 84.6%; secondary, 81%) and, withirj secondary education, whether the teacher reached the position of Catedráticos (in which case, 62.5%).
Denne situation skyldes, at lønningerne omfatter en betydelig andel af bonusordninger, der ikke medtages, ved beregningen af pensionen.
This arises from the fact that salaries include a considerable element of bonuses which do not count for pension purposes.
Østrig: Man opnår imidlertid først den maksimale pension (det vil sige 80% af slutlønnen på et undervisningsniveau) efter 40 års arbejde (se figur J8).
Austria: The maximum pension (i.e. 80% of the maximum salary for a given level of education) can however only be reached after 40 years of service (see Graph J8).
Portugal: Lærerne på »primært« niveau kan få den højeste procentdel af deres løn allerede ved 52-års alderen, hvis de kan godtgøre at have undervist i 32 år eller ved 55-års alderen efter minimum 30 års arbejde.
Portugal: Primary teachers can reach the maximum percentage of their salary from the age of 52 if they have been in teaching for 32 years or from the age of 55 after a minimum of 30 years' service.
Finland: Lærere, der er født før 1940, skal kun godtgøre 30 års arbejde for at få højeste procentdel (det vil sige 66%) af deres arbejdsløn, når de når pensionsalderen.
Finland: Teachers born before 1940 require only 30 years' service to qualify on retirement for the maximum percentage of their salary (i.e. 66%).
NØGLETIL LÆSNINGEN: DET ER NØDVENDIGT AT SÆTTE DE UNDERSØGTE PARAMETRE I FORHOLD TIL HINANDEN
KEYS TO READING:
Mange facetter af lærererhvervet er blevet behandlet i hele dette temaafsnit.
A variety of aspects of the teaching profession are dealt with in the course of this dossier.
Således er spørgsmålet om karriereforløb blevet undersøgt lige fra grunduddannelsen til pensionen, og de væsentligste kendetegn ved lærerbestanden såsom aldersfordeling og kvindernes andel af den samlede bestand er blevet beskrevet.
The career pattern is examined from initial training to retirement, and the main characteristics of the teaching population — such as age groups and the degree of feminization — are described.
Imidlertid er de præsenterede parametre blevet behandlet hver for sig.
However, the parameters presented are dealt with in isolation.
Hver figur gør det nemlig muligt at iagttage, hvordan de enkelte lande i Den Europæiske Union er karakteristiske i forhold til et givet kriterium, men der er ingen tabel eller figur, der alene giver et fuldstændigt billede af situationen.
In practice, each graph illustrates the way in which the various Member States of the European Union appear in relation to a given criterion, but no single table or graph on its own gives a complete picture of the situation.
Det er derfor vigtigt, at læseren, når han føler sig fristet dertil, er forsigtig i sin fortolkning af de data, der er medtaget i dette temaafsnit.
It is therefore important for readers to exercise caution in any interpretation they may be tempted to place on any of the information presented in this dossier.
For at nå længere i sammenligningen af de forskellige fremlagte indikatorer og fremsætte nogle hypoteser, bør man sætte hver enkelt indikator i forhold til de andre.
To go into a more detailed comparison of the various indicators presented and suggest a certain number of hypotheses, each indicator should be correlated with the others.
Det skal understreges, hvor vigtigt det er at belyse hvert aspekt af erhvervet ved at tage følgende i betragtning: adgangsbetingelser til uddannelsen, dennes varighed, lærernes forpligtelser, antallet af elever og arbejdstiden, status og sikkerhed i ansættelsen, lønvilkår, adgang til pension osv.
It is essential to mention the importance of obtaining clarity on all aspects of the profession by taking into account the conditions of entry to training, the duration of training, teachers' duties, numbers of pupils and working time, status and security of employment, salary scales, conditions of retirement and so on.
Helt generelt kan to aspekter af situationen sættes i forhold til hinanden. Dels det man tilbyder læreren i form af efteruddannelse, løn, pension osv., dels hvad der forventes af læreren i form af arbejdstid, ansvar, antal elever, man får ansvar for mv.
In general, two aspects of this situation may be taken together — on the one hand, what is offered to teachers, in terms of inservice training, salary, pension, etc. and, on the other hand, what is expected of them in terms of working time, responsibility, numbers of pupils to be coped with etc.
De foretagne analyser skal på ingen måde opfattes som udtømmende, og visse data mangler for at give et præcist billede af situationen.
The analyses carried out do not in any way claim to be exhaustive and certain information essential to a clear snapshot of the situation is missing.
Man kan især beklage, at analysen af lønudviklingen udelukkende hviler på bruttolønninger, uden at hverken skatteforhold og ekstra afgifter eller de sociale fordele, som de enkelte lande tilbyder, tages i betragtning. De illustrerede tendenser skal derfor nuanceres.
It is in particular to be regretted that the analysis of the movement of salaries is based only on gross salaries, without taking account of income and other taxes or of the social benefits available in each Member State.
Tidslinjerne berettiger heller ikke altid til en sammenligning mellem landene.
Nor do the time series always permit comparison between Member States.
De gør det imidlertid muligt at få en mere nuanceret forståelse af udviklingen og inden for ét land at observere, hvordan de forandringer, der har fundet sted på ét område, er forbundet med andre.
They do however make it possible to refine our understanding of the movements and observe how, within a given country, changes in one area are linked to others.
F.eks. er pensionsalderen for lærere på det »primære« niveau i Frankrig for nylig steget fra 55 til 60 år.
For example, the retirement age of primary school teachers in France has recently been raised from 55 to 60 years.
Denne forlængelse af karriereforløbet er rent faktisk ledsaget af andre mere dybtgående forandringer, nemlig tilrettelæggelsen af grunduddannelsen i universitetsregi i Instituts universitaires de formation des maîtres og tillige en lønforhøjelse.
This extension of the working life is in fact accompanied by other more far-reaching changes, including the provision of initial training in the Instituts universitaires de formation des maîtres and a revaluation of salaries.
På samme måde viser analysen af lønudviklingen, at lønforskellene mellem lærere på »primært« og »sekundært« niveau stort set overalt i Europa er ved at udviskes.
Similarly, analysis of the movement in salaries demonstrates that, fairly generally in Europe, the differences between primary and secondary teachers' salaries are becoming less marked.
Denne iagttagelse skal sættes i forhold til de stadig stigende krav, der stilles til lærerne på »primært« niveau i form af den grunduddannelse, der skal til.
This observation must be taken together with the ever increasing demands being made on primary teachers as regards their level of training.
De ændringer, der i visse lande er foretaget med hensyn til status, sigter mod at tilnærme lærernes arbejdsvilkår til andre arbejdstageres.
Moreover, the curves illustrating the movement of salaries also indicate that, in many cases, the differentials between the minimum and maximum points of the scales are diminishing.
Således skilte Det Forenede Kongerige sig for kort tid siden ud ved, at ingen lærere havde tjenestemandsstatus - ikke engang i den offentlige sektor.
It appears that the efforts made in recent years in relation to salary increases have affected more particularly the early years of the teaching career.
I dag har Danmark også indført overenskomstmæssig ansættelse for lærere i folkeskolen.
It is therefore clear that the direct economic impact of these measures on national budgets is less than if their effect had been on salary maxima.
Lærerne i de nye delstater i Tyskland har ligeledes denne status.
Moreover, in the short and medium term, they will place less of a burden on pensions.
I Belgien er antallet af midlertidige lærere, det vil sige, at de endnu ikke er fastansatte, stadigt stigende.
On this point, attention should be drawn to the case of Sweden.
Analyserne af lærernes overenskomstmæssige arbejdstid har gjort det muligt at anskueliggøre tre vigtige forhold:
The changes introduced in relation to status are tending in certain Member States to bring teachers' terms and conditions of employment closer to those of other workers.
— spørgsmålet om, hvorvidt de opgaver, der skal varetages ud over undervisningstimerne, er inkluderet i arbejdstiden eller ej
Analyses of teachers' contractual working time have enabled three main patterns to be distinguished: in which duties outside teaching hours are or are not included in teachers' working time;
— anvendelsen af kalenderåret eller skoleåret ved beregningen af antallet af arbejdsuger;
• • in which reference is to the calendar year or the school year as the basis for calculating the number of working weeks;
— den præcise definition af de arbejdsopgaver, der skal løses på skolen, og det antal timer, der skal afsættes hertil ud over undervisningstiden.
• in which duties to be undertaken in school, and the number of hours to be devoted to them outside teaching time, are precisely defined.
Som det er præciseret, gør disse data det ikke muligt at vurdere den reelle arbejdsbyrde, men de sætter spørgsmålstegn ved de officielle teksters præcisionsgrad på området.
As mentioned above, the data do not permit an evaluation of the actual workload but they call into question how far the official texts give full detail on the point.
Det fremgår af de eksisterende oplysninger, at valgene varierer fra land til land, og at ingen af landene har afklaret tilrettelæggelsen af arbejdstiden på alle de tre områder, der er anført ovenfor.
It appears from the available information that the choices opted for by Member States vary from one to the other and that none provides all three types of clarification of working time mentioned above.
Dette forklarer formentlig, hvorfor de sammenligninger, der i reglen foretages af dette spørgsmål, ofte begrænses til undervisningstiden, der ved første øjekast forekommer mere sammenlignelig.
This is probably why the comparisons generally made on this question are often limited to teaching time which, at first sight, appears more comparable.
Men med denne forenkling støder man omgående på en vanskelighed, for den forudsætter, at det i alle aftaler i det mindste præciseres, hvor mange undervisningstimer, der skal præsteres.
But this simplification immediately runs into a problem, for it presupposes that all contracts define at least the number of hours of teaching to be provided.
Det er ikke tilfældet i England, Wales og Nordirland, hvor der i ansættelsesaftalen kun står en samlet angivelse af den tid, læreren skal præstere på institutionen, uden at undervisningstimerne adskilles fra andre opgaver.
This is not the case in England and Wales and Northern Ireland, where contracts give only an overall indication of the time the teacher has to be available for work in school, without distinguishing between teaching time and other duties.
Man er ofte af den opfattelse, at antallet af kvinder i et erhverv skal sættes i forhold til devalueringen af dets socio-økonomiske status.
The information on working time has also brought to light the fact that, in the majority of Member States, the teaching time of secondary teachers is less than that of primary teachers.
Analysen af udviklingen i kvindernes andel af lærerkorpset viser, at forholdet er langt mere komplekst.
This fact is worth stressing not for itself but because it may be an element to be taken into account in explaining in part the differences in pupihteacher ratios found in these two levels of education.
Hvis man sammenligner lande, der har et ret lige forhold mellem mænd og kvinder på det »primære« niveau og dem, der i meget lang tid har haft et meget højt antal kvinder, er det ikke muligt at skelne særlige profiler for de øvrige parametre, der er undersøgt i dette temaafsnit.
In practice, in as far as the information on the use of school time shows that secondary pupils do not have a lighter course load than primary pupils, it follows that the number of teachers needed at secondary level to provide all the lessons increases.
Endelig bør man nævne den samlede udvikling i situationen i Spanien siden 1975.
The overall development of the situation in Spain since 1975 also merits attention.
På dette tidspunkt blev grunduddannelsen af lærere til det »primære« niveau bragt op på universitetsniveau, lærer/elev­ratioerne blev betydeligt forbedret, og indikatorerne for lærernes lønudvikling viser, at deres købekraft er blevet relativt godt fastholdt.
At that time, the initial training of primary teachers was raised to university level and pupihteacher ratios were considerably improved; the indicators of movements in teachers' salaries suggest that teachers' purchasing power has been relatively well preserved.
Ovenikøbet ligger lærernes økonomiske status målt i forhold til BNP pr. indbygger blandt de højeste i Unionen i begyndelsen såvel som i slutningen af karriereforløbet.
In addition, the financial position of teachers in relation to per capita GDP is among the highest in the European Union, at both the beginning and the end of their careers.