natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det er ikke tilfældigt, at disse to begivenheder er tidsmæssigt næsten sammen faldende: ambitionsniveauet måtte hæves, og de institutionelle midler til at nå de opstillede mål måtte revideres, hvis ikke udvidelsen skulle indebære risiko for en svækkelse af Fællesskabet.
It is no accident that the two events have come so close together. In order that a larger Community should not also be a weaker one, it was necessary that the level of its ambitions be raised and the institutional means of attaining them be renovated.
Dette er meningen med den europæiske fælles akt: en institutionel styrkelse, som der længe har været behov for, men som udvidelsen gjorde endnu mere påtrængende nødvendig, og endnu vigtigere: nye klare målsætninger for Fællesskabet, heriblandt specielt gennemførelsen af det indre marked samt den økonomiske og sociale samhørighed.
This is the purpose of the Single European Act: a strengthening of institutions, for which there has been a pressing need for a good many years, now rendered even more imperative by enlargement; and, more significantly, the setting of new objectives clearly assigned to the Community as such, including in particular the completion of the internal market and the achievement of economic and social cohesion.
Gennemførelsen af det indre marked er væsentlig for de fremskridt, der skal opnås på andre områder og for Europas økonomiske fremtid.
Completion of the internal market is vital for progress in other fields and for the economic future of Europe.
Større samhørighed er en politisk konsekvens af Fællesskabets åbning over for de mindre velstillede lande i Sydeuropa.
Greater cohesion is needed politically as a result of the enlargement of the Community to include less-favoured countries in southern Europe.
Det er samtidig en økonomisk nødvendighed for en konsekvent reaktion fra Fællesskabets side på de udfordringer, det stilles overfor.
It is also an economic requirement, if the Community is to find a sound and joint response to the challenges it faces.
Tiden er nu også inde til at udbygge de reformer, der påbegyndtes for to år siden i den fælles landbrugspolitik.
It has also been decided to go further with the change of direction given two years ago to the management of the common agricultural policy.
Europa-Parlamentet gav under sine forhandlinger for nylig udtryk for, at også det kræver snarlige afgørelser inden for disse tre områder.
Recent debates in Parliament indicate that it too is anxious for speedy decisions to be taken in these three areas.
Der er tale om en helhed; det er indlysende af tekniske årsager, men i endnu højere grad af politiske årsager: det nye udvidede Fællesskabs ansigt udadtil i de kommende år afhænger i realiteten af, hvorledes medlemsstaterne reagerer på Kommissionens forslag vedrørende disse tre emner.
For evident technical reasons these three subjects form a single whole. They do even more so for political reasons: it is the response that the Member States will make to the Commission's proposals in these three areas that will shape the new Community of Twelve in the years to come.
Uden at foregribe en ny udvikling med hensyn til fælles udenrigspolitik og sikkerhedspolitik må det konstateres, at udfaldet af Europas kapløb med tiden om at overleve vil afhænge af, hvor hurtigt den økonomiske integration kan gennemføres.
Without prejudging any new initiatives regarding foreign policy or joint security, it is the pace of economic integration that will determine the outcome of the race against the clock which Europe is running to secure its survival.
Hvor hurtigt vi vil gøre det, har vi endnu ikke besluttet: Fællesskabet må vælge mellem på den ene side et fælles marked suppleret med forskellige finansielle overførsler mellem medlemsstater med forskellig levestandard og på den anden side opbygningen af et fælles økonomisk område, hvor der med de nationale politikker og de fælles politikker i forening tages sigte på større vækst og beskæftigelse gennem øget tilnærmelse inden for de områder, hvor Fællesskabet kan udrette mere end de enkelte medlemsstater hver for sig.
This pace has still to be set: the Community must choose between a common market embellished with a few financial tranfers between Member States with differing standards of living, and the construction of a common economic space in which national and common policies unite in the aim of securing stronger growth and more jobs through a greater degree of cohesion in fields where the Community can achieve more than the Member States acting individually.
Det gælder for forskning og udvikling og for miljø, som er områder, der specifikt er nævnt i den europæiske fælles akt, og det gælder for de store transport- og telekommunikationsinfrastrukturer, som er en forudsætning for, at det indre marked kan fungere tilfredsstillende.
Examples are R & D and the environment - which are specifically mentioned in the Single European Act - or the establishment of the basic transport and telecommunications infrastructure that is essential for the smooth functioning of the internal market.
Kommissionens forslag er således mere end blot tekniske ændringer.
The proposals that the Commission is currently drawing up are, then, more than technical adjustments.
Drøftelserne i Det europæiske Råd samt erfaringerne fra de senste år har vist, hvor ekstremt politisk følsomme disse tre emner er, og hvor stor en risiko der er for at blokere udviklingen og dermed lamme Fællesskabets fremtid.
Discussions in the European Council, and the experience of recent years, have shown just how politically sensitive these three subjects are and how easily they can lead to blockages which paralyse the Community.
Hvad enten det drejer sig om den fælles landbrugspolitik, strukturfondene eller budgettet, er Kommissionens hovedtanke den samme: det er nødvendigt med en fornyet indsats fra medlemsstaternes side, hvis Fællesskabet fortsat skal udvikle sig; men til gengæld må de forskellige institutioner indordne sig· under fastere rammer for deres virke.
In all three areas, common agricultural policy, structural Funds and budget, the Commission's main theme is the same: fresh efforts on the part of the Member States are needed if the Community is to continue to progress, but at the same time stricter discipline should be accepted by the various institutions.
Videreførelse af tilpasningen af den fælles landbrugspolitik
Further adjustment of the common agricultural policy
Udformningen af en fælles landbrugspolitik har været en af hovedbestandde lene i den politiske og økonomiske ligevægt, der var en afgørende forudsætning for Fællesskabets tilblivelse.
The establishment of a common agricultural policy was one of the main components of the political and economic balance that lay behind the creation of the Community.
De resultater, der er opnået ved virkeliggørelsen af den fælles landbrugspolitik, vidner om gyldigheden i disse grundlæggende valg: produktiviteten er blevet forbedret, og de tekniske fremskridt har i væsentlig grad styrket EF-landbruget og sikret Fællesskabet en af de stærkeste positioner på verdens plan, hvad føde- og fodervarer angår.
The results obtained from the policy bear witness to the validity of the basic choices made. Improved productivity and technical progress have considerably strengthened European agriculture and made the Community one of the world's agri-food superpowers.
Denne produktionsstimulering kan imidlertid ikke fortsætte: lagrene er ubestrideligt for store; underskuddet på Fællesskabets handelsbalance over for tredjelande er med hensyn til landbrugsprodukter blevet reduceret i løbet af de sidste tyve år; verdensmarkederne er i dag overfyldte på grund af en uligevægt mellem udbud og efterspørgsel, som ikke er konjunkturbestemt: på længere sigt kan der ventes en stigning på 1,5 - 2% i mængde pr. år, hvorimod forbruget kun stiger ca. 0,5%.
This stimulation of production cannot now go on, however. Stocks are manifestly excessive, the Community's external trade deficit in agricultural products has dropped over the last twenty years, and world markets are glutted because of an imbalance between supply and demand which is structural: the long-term increase in the volume of production is 1.5 to 2% a year, and that in consumption only about 0.5%.
Der er al grund til at antage, at de tekniske fremskridt (især de biologiske) vil medføre nye spektakulære produktivitetsstigninger, som er tilsvarende vanskelige at vurdere økonomisk og økologisk.
There is every indication that technological progress (particularly in biology) will lead to further increases in productivity, which will be as spectacular as they will be difficult to assess from the economic and ecological points of view.
Dette vil betyde, at mange lande, som for øjeblikket er bagud med hensyn til landbrugsudviklingen, vil mobilisere den betydelige produktionskapacitet, de råder over, og dermed købe mindre og sælge mere på verdensmarkedet.
This will lead a number of countries at present lagging behind to mobilize the substantial production capacity they have available and so to buy less and sell more on world markets.
Det er derfor indlysende nødvendigt at justere den fælles landbrugspolitiks
Hence the clear necessity of adjusting the common agricultural policy mechanisms in cases where they lead to more and more
Udgifterne til landbrugsstøtte er steget med over 5% årligt i faste priser siden begyndelsen af 80*erne, og i forhold til antallet af landbrugere er stigningen på over 8%.
Expenditure on supporting farm incomes has increased by 5% a year in real terms since the early 1980s, and by over 8% as against the number of farmers.
Markedsstøtte og indkomststøtte ved fastsættelse af høje priser, der oprindeligt blev anset for at udgøre en uadskillelig enhed, kan ikke længere betragtes på samme måde.
Market support and income support, which were originally taken to be identical and were to be secured by fixing high prices, must now be differentiated.
Derfor blev der fra 1984 indført ændringer, som blev yderligere udbygget ved udgangen af 1986, med henblik på såvel styring af produktionen som kontrol med udgifterne for visse produktkategoriers vedkom mende .
Hence the change in direction begun in 1984, and given further impetus at the end of 1986, aimed at curbing both production of and expenditure on certain categories of product.
I grønbogen af 1985 redegjorde Kommissionen for, hvorledes den anså det for muligt at tilvejebringe en produktionsstyring: en mere restriktiv prispolitik, en mindre permanent og mere selektiv intervention samt fastsættelse af bindende kvoter og garantitærsk1er.
In its 1985 Green Paper the Commission stated how it thought production could be curbed: greater price restraint, less open-ended and more selective intervention, and the fixing of quotas and guarantee thresholds at levels that would bite.
Den budgetdisciplin for landbruget, som Kommissionen har foreslået, skulle have dette sigte. Specielle omstændigheder har bidraget til at svække dette projekt.
The budgetary constraints on agriculture proposed by the Commission were intended to be such a mechanism but exceptional circumstances helped block their acceptance.
Der er blevet planlagt eller iværksat mere specifikke foranstaltninger for visse produktioner i form af fastsættelse af loft over udgifterne eller produceret mængde eller produktionsenhed eller ved opkrævning af bidrag eller medansvarsafgifter hos producenterne.
More specific measures applying to certain product areas have therefore been planned or put into effect: these consist of putting a ceiling on expenditure by restricting it either to a given production quantity or to a maximum set per production unit, or by imposing charges or co-responsibility levies on producers.
Der er sket fremskridt i så henseende; men det er fortsat nødvendigt at ændre en lang række forskrifter og visse sædvaner for at give de fælles markedsord ninger den smidighed, der er nødvendig for at styre produktionen, således at der på ny skabes ligevægt mellem udbud og efterspørgsel og tilvejebringes kontrol over udgifterne til landbrugsbudgettet.
Progress has been made here, but many rules and regulations and some ingrained habits still have to be changed if the common organizations of the market are to regain the necessary flexibility to gain control of production and bring supply and demand back into balance, thus curbing budget expenditure on agriculture.
Den fælles landbrugspolitik vil således blive opfattet som et effektivt bidrag til et bedre økonomisk og socialt fællesskab.
The common agricultural policy will then be perceived as genuinely contributing to improved economic and social cohesion.
Der står også stadigvæk tilbage at nedbringe de nuværende lagre til rimelig størrelse ved hjælp af de foranstaltninger, som Kommissionen allerede har foreslået.
In addition, present stocks will have to be brought down to reasonable levels, in ways the Commission has already proposed.
Landbrugets plads i den sociale sammenhæng i de enkelte lande må dog ikke blive truet, idet dette vil betyde en alvorlig svækkelse af vore samfundsfor hold.
But the position of tanners in our countries must not be placed in jeopardy; that would have grave social consequences.
Ændringerne i den fælles landbrugspolitik og den større strenghed i pris- og markedsforvaltningen kan dog gradvis komme til at påvirke landbrugernes indtjening eller deres eksistensevne i omvendt forhold til bedrifternes økonomiske størrelse.
As adjustments in the common agricultural policy and increased rigour in market and price management may progressively affect farmers' incomes or their capacity to make a living in inverse proportion to their economic size, there is a need for complementary income support measures, to prevent the disappearance of yet more agricultural holdings in certain regions, with the consequences this would have for regional planning and conservation of the environment.
Det er derfor nødvendigt at indføre supplerende foranstaltninger i form af indkomststøtte, således at det bliver muligt at undgå øgede forskelle mellem landbrugsbedrifterne i visse omrader og der deraf følgende konsekvenser for landskabsplanlægningen eller landskabsbevarelsen.
Such preoccupations are not absent from the common agricultural policy even now: certain aids are already targeted to particular types of farmer, product or area.
Denne bestræbelse gør sig også gældende inden for den nuværende fælles landbrugspolitik: visse former for støtte sigter allerede på bestemte producentkategorier, produktioner eller områder. Endvidere er der forelagt Ministerrådet en række socio-strukturelle foranstaltninger (fortidspensionering, ekstensivering m.v.).
Various socio-structural measures are also already being examined by the Council of Ministers (early retirement, extensification of production etc.) but the new impulse that will be given to restricting the quantities produced will undoubtedly require a change of magnitude involving the devising of procedures that will allow the aids and measures to reach their targets without exceeding previously defined budget limits.
På dette punkt afviser Kommissionen på det bestemteste enhver form for renationalisering af den fælles landbrugspolitik, dvs. enhver forøgelse af national støtte, der ikke er i overensstemmelse med Fællesskabets politik, og som kan medføre eget uligevægt mellem medlemsstaterne, manglende sammenhæng med den politik, der tilsigter produktionsstyring, en hindring for konkurren cen og de frie varebevægelser samt en hindring for en bedre markedsgennemsigtighed.
The Commmission is resolutely opposed to any renationalization of the common agricultural policy, that is, any increase in national aids not in conformity with policies adopted at Community level, generating new imbalances between Member States, clashing with the policy of restricting production, acting as a barrier to competition and free circulation of goods and hindering greater market transparency.
Selv om der udfoldes bestræbelser og fastsættes skærpede bestemmelser inden for landbruget i Fællesskabet, vil de ikke få fuld virkning på verdensmarke derne, medmindre der gennemføres en tilsvarende samordnet aktion på internationalt plan.
Lastly, more effort and more discipline in agricultural matters on the Community's part will not have its full impact on world markets without concerted action of the same type internationally.
De store landbrugsproducenter på verdensplan har for øjeblikket begrænsede muligheder for at øge eksporten, og udbudet bør derfor også gøres til emne under de forskellige internationale forhandlinger.
As the potential for the leading world producers to increase their exports is now limited the different international forums of negotiation should concentrate their attention on questions of supply.
Fællesskabet, som er verdens største importør og næststørste eksportør, bør
The Community, as the world's biggest importer and second biggest exporter, will have to use its persuasive abilities to induce
- 6 - gøre en indsats for at overtale sine partnere, navnlig USA, til at slå følge med henblik på at skabe en sundere landbrugsøkonomi, ligesom Fællesskabet på ny bør understrege betydningen af, at der i fornødent omfang føres en fælles økonomisk politik udadtil.
its partners, notably the United States, to tread the path to a healthier agricultural economy, and reaffirm as necessary the importance of a common external trade policy.
Herved får landbrugerne i Fællesskabet sikkerhed for, at den fornødne indsats for at bringe verdensproduktionen under kontrol fordeles ligeligt mellem de største producenter på verdensplan.
This would provide our farmers with the assurance that the sacrifices necessary to regain control of production worldwide will be spread fairly among the world's main producers.
Den fælles akt pålægger Kommissionen at forelægge Rådet "et samlet forslag med henblik på i opbygningen af de eksisterende strukturfonde ( ) og i reglerne for deres funktion at foretage de ændringer, som måtte være nødven dige for at præcisere og rationalisere deres opgaver med det formål at bidrage til virkeliggørelsen af målsætningerne (samhørighed) (...) samt med henblik på at øge fondenes effektivitet og samordne deres interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra de eksisterende finansielle instrumenter" (artikel 13ø D).
The Single European Act instructs the Commission to submit to the Council "a comprehensive proposal ... the purpose of which will be to make such amendments to the structure and operational rules of the existing structural Funds ... as are necessary to clarify and rationalize their tasks in order to contribute to the achievement of the objectives (of cohesion) ..., to increase their efficiency and to coordinate their activities between themselves and with the operations of the existing financial instruments" (Article 13ø D).
En samlet reform er således nødvendig, for at man på ny kan komme i gang med at reducere de regionale forskelle, som de successive udvidelser har gjort større.
General reform is needed to give new impetus to reducing regional disparities, which successive enlargements have widened.
Den er også nødvendig med henblik på at overvinde vanskelighederne med den nuværende ordning, som består af tre fonde: Regionalfonden, Socialfonden og EUGFL, udviklingssektionen.
It is also indispensable in getting rid of the difficulties of the present system of three Funds: the Regional Fund, the Social Fund and the EAGGF Guidance Fund.
Det første problem er samhørigheden og spørgsmålet om, hvorvidt Fællesskabets aktioner med hensyn til strukturfondene og de nationale foranstaltninger supplerer hinanden.
The first problem has to do with coherence and complementarity between Community support through the structural Funds and national action.
Det viser sig navnlig i forbindelsen mellem Kommissionens aktioner og de beføjelser, den har i henseende til at føre kontrol med og give tilladelse til nationale støtteforanstaltninger.
This is evidenced particularly by the coordination of the Commission's operations with the use of its powers to monitor and authorize national aids.
Denne forbindelse bør samtidig sikre, at tildelingen at fordele med hensyn til, hvor der skal sættes ind, uden at det fører til konkurrenceforvridning, er effektiv, og at det samme gælder støtten til de regioner, der er strukturelt tilbagestående, eller hvor industrialiseringsprocessen går den forkerte vej, så disse regioner kan indhente det forsømte.
This coordination is needed to ensure that the assignment of benefits in terms of location causes no distortion of competition, and at the same time that aid to assist regions which are structurally backward or suffering deindustrialization is effective.
Det andet problem er, at nytten af Fællesskabets foranstaltninger igen bør være indlysende. Som det er tilfældet på andre områder, finder Fællesskabets aktion gennem strukturfondene sin berettigelse i en faktisk merværdi i forhold til de nationale foranstaltninger.
The second problem is restoring a visible Community usefulness: as in other areas, Community action through the structural Funds is justified if it provides a genuine additional boost to national measures.
Dette er undertiden vanskeligt at påvise for visse interventioners vedkommende, hvor de mange formål og kriterier fører til en spredning over små projekter, som kun i ringe udstrækning er i stand til at føre lokale initiativer med sig, og hvis indvirkning vanskeligt kan bedømmes.
The boost given is sometimes difficult to identify in certain types of operation; hence the multiplication of targets and criteria leading to the scattering of small-scale projects, whose potential for fostering local initiatives is weak and whose impact is difficult to assess.
De finansielle midler, som disse fonde for øjeblikket får tildelt, er desuden alt for beskedne til, at de i makroøkonomisk henseende kan få nogen indflydelse i form af en mærkbar reducering af de regionale uligheder i Fællesskabet.
Moreover, the financial resources at present earmarked for these Funds are too modest to secure any marked reduction at macroeconomic level of regional imbalances in the Community.
Det er vigtigt at der udvælges prioriterede mål: genophjælpning af regioner, der er bagud i udviklingen, omstilling af virksomheder i industriområder, som er i tilbagegang, bekæmpelse af langtidsarbejdsløshed og bevarelse af naturområder.
Selection of priority targets: enabling underdeveloped regions to catch up and those with declining industries to find new ones, the combating of long term unemployment and preservation of the countryside.
Men selv om disse mål konkretiseres nærmere, er de ikke desto mindre knyttet til vidt forskellige funktioner i forbindelse med den økonomiske udvikling på regionalt plan, arbejdsmarkedets funktion og fordelingen af land brugsvirksomheden.
These targets are more precise, but they are quite distinct in that they fall respectively within regional economic development, the functioning of the labour market, and the distribution of agricultural activities.
Kommissionen er nemlig af den opfattelse, at en sammen smeltning af strukturfondene uundgåeligt vil føre til en ren og skær budget mæssig omfordeling mellem medlemsstaterne og således til et tilbageskridt for Fællesskabet, og at man derved ville ødelægge de spirer til en ny politik, som for øjeblikket ligger i dvale, men på længere sigt vil kunne føre til en ny udvikling inden for Fællesskabet.
In short the Commission considers that to merge the structural Funds would inevitably lead to a mere budgetary redistribution among the Member States and would be a step backwards for the Community, annihilating as it would the existing seeds of new policies that will in the long term bear fruit in new developments of the Community.