natgillin/translations-raw huggingface dataset:
På samlingen den 16-17. december 1991 tilsluttede Rådet sig principielt et ud kast til direktiv om ændring af direktiv 85/3/EØF om vægt, dimensioner og visse an dre tekniske data for visse landevejskøretøjer.
At its meeting on 16 and 17 December the Council reached substantive agree ment on a draft Directive amending Directive 85/3/EEC on the weights, dimensions and certain technical characteristics of certain road vehicles.
Ved dette direktivudkast indsættes et nyt bilag III til direktiv 85/3/EØF, som ved hjælp af et sæt objektive tekniske parametre definerer ovennævnte ækvivalens3).
The draft Directive provides for a new Annex III to Directive 85/3/EEC defining 'equivalence' according to a series of objective technical criteria.2
') EFTL 36 af 8.2.1991.
COMBINED CARRIAGE OF GOODS
Direktivet blev vedtaget formelt den 10.2.1992: direktiv 92/7/EØF, EFT L 57 af 2.3.1992.
The Directive was formally adopted on 10 February 1992: Directive 92/7/EEC, OJ L 57, 2.3.1992. OJ L 103, 23.4.1991.
Således indeholder direktivet bestemmelser — om øget liberalisering for vejstrækninger til og fra flodhavne
The Directive accordingly provides for: (i) greater liberalization of road haulage legs to and from inland-waterway ports;
— om at Traktatens bestemmelser om fri udveksling af tjenesteydelser også gælder for kombineret transport
(ii) application of the Treaty provisions on freedom to provide services to combined transport;
— om, at den indledende og afsluttende vejstrækning er fritaget for obligatoriske tariffer
(iii) exemption of the initial or final road haulage legs from compulsory tariff regulations;
— om at gøre det lettere for transport ad landevej for egen regning at anvende kom bineret transport.
(iv) measures to make it easier for own-account road hauliers to use combined transport.
På samlingerne den 20.-21. juni 1991 og den 16.-17. december 1991 noterede Rådet sig Kommissionens foreløbige rapporter om et net for kombineret transport i Fæl lesskabet.
At its meetings on 20 and 21 June and 16 and 17 December the Council noted the Commission's interim reports on the combined transport system in the Community.
Det tog ligeledes til efterretning, at Kommissionen havde til hensigt at forelægge Rådet en helhedsplan for denne transportform inden den 1. maj 1992.
It also noted that the Commission intended to submit a master plan for combined transport by 1 May 1992.
Den27.marts 1991 vedtog Rådet direktiv 91/225/EØF om ændring af direktiv 77/143/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om teknisk kontrol med motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil ').
On 27 March the Council adopted Directive 91/225/EEC amending Directive 77/143/EEC on the approximation of the laws of the Member States relating to road worthiness tests for motor vehicles and their trailers.'
Med direktiv 77/143/EØF indførtes princippet med obligatorisk teknisk kontrol for visse kategorier af køretøjer; de normer og metoder, hvorefter kontrollen udføres, har dog hidtil ikke været ensartet på EF-plan.
Directive 77/143/EEC established the principle of compulsory roadworthiness tests for certain categories of vehicles, but the standards and methods used for the tests remained unharmonized at Community level.
Det nye direktiv tager sigte på at harmonisere kontrolnormer og -metoder ved
The new Directive harmonizes test standards and methods, in particular by:
• en ordning, hvorefter Rådet på grundlag af forslag fra Kommissionen vedtager særdirektiver, der fastlægger normer og metoder for den tekniske kontrol af de punkter, der er opregnet i bilag II i direktiv 77/143/EØF
(i) establishing a system whereby the Council will, on the basis of proposals from the Commission, adopt separate Directives laying down the standards and methods for testing the points listed in Annex II to Directive 77/143/EEC;
• nedsættelse af et udvalg for tilpasning af de således fastsatte normer til den tekniske udvikling.
(ii) setting up a committee for the adaptation to technical progress of the resulting technical standards.
Den 21. juni 1991 vedtog Rådet direktiv 91/328/EØF om ændring af direktiv 77/143/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om teknisk kontrol med motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil for også at medtage privatbiler under anvendelsesområdet Ο­Ι medfør af direktivet bliver en sådan kontrol obligatorisk fire år efter datoen for den første indregistrering af køretøjet og derefter hvert andet år.
On 21 June the Council adopted Directive 91/328/EEC amending Directive 77/143/EEC on the approximation of the laws of the Member States relating to road worthiness tests for motor vehicles and their trailers, in order to extend its scope to private cars.'
Det ændrede direktiv træder i kraft inden for to år efter dets meddelelse.
The amended Directive will enter into force not later than two years after its notification.
Det giver mulighed for at anvende de undtagelser, der er fastlagt i direktiv 77/143/EØF, indtil den 1. januar 1994.
It provides for the possibility of applying the derogations contained in Directive 77/143/EEC until 1 January 1994.
Ide medlemsstater, hvor der pr. 31. december 1991 ikke allerede findes en ordning med køretøjskontrol i lighed med den, der er om­handlet i direktivet, kan der dog gives undtagelser indtil 1. januar 1998.
However, in Member States where as at 31 December 1991 there is no system of vehicle testing comparable to that referred to in this Directive, the derogations may be granted until 1 January 1998.
BEGREBET OFFENTLIG TJENESTE (jernbane, landevej, indre vandveje)
PUBLIC SERVICE (rail, road and inland waterway)
Den 20. juni 1991 vedtog Rådet forordning (EØF) nr. 1893/91 om ændring af forordning (EØF) nr. 1191/69 om medlemsstaternes fremgangsmåde med hensyn til de med begrebet offentlig tjeneste forbundne forpligtelser inden for sektoren for transporter med jernbane, ad landeveje og sejlbare vandveje 2).
On 20 June the Council adopted Regulation (EEC) No 1893/91 amending Regulation (EEC) No 1191/69 on action by Member States concerning the obligations inherent in the concept of a public service in transport by rail, road and inland waterway.2
Rådet fastholdt princippet om at ophæve de forpligtelser til offentlig tjeneste, der er fastlagt i forordningen, men mente dog, at offentlighedens interesser under visse om­stændigheder kan begrunde, at visse transportydelser opretholdes, selv om det ikke er tilstrækkelig forretningsmæssigt rentabelt for transportvirksomheden.
While maintaining the principle of the termination of public-service obligations laid down by the Regulation, the Council considered that in certain circumstances the public interest might warrant transport services being maintained even though not sufficiently profitable for the operator.
Rådet besluttede således, at de kompetente myndigheder i en medlemsstat for at sik­re, at transportvirksomhedernes uafhængighed og forretningsmæssige interesser tilgodeses, inden for rammerne af en kontrakt kan forhandle betingelserne og de nær­mere bestemmelser for ydelsen af disse tjenester.
Thus the Council agreed that, in order to guarantee respect for the independence and commercial interests of transport undertakings, the competent authorities of a Member State should have the option of negotiating, within the framework of a con tract, the conditions and arrangements for providing such services.
Disse betingelser og bestemmelser er fastlagt i forordningen.
Such conditions and arrangements are laid down by the Regulation.
JERNBANER
RAILWAYS
Den 29. juli 1991 vedtog Rådet direktiv 91/440/EØF om udvikling af Fælles skabets jernbaner ').
On 29 July the Council adopted Directive 91/440/EEC on the development of the Community railways.'
Dette direktiv tager bla. sigte på at gøre forbindelserne mellem jernbanerne og de offentlige myndigheder mere gennemsigtige og sikre, at jernbanevirksomhedernes uafhængighed respekteres, og at deres forretningsmæssige interesser tilgodeses.
The purpose of the Directive is, inter alia, to introduce greater clarity into the re lationship between the railways and the State and to guarantee respect for the independence and commercial interests of railway undertakings.
Det indeholder en række foranstaltninger, der skal givejernbanevirksomhederne mulighed for fuldt ud at udnytte de tekniske fordele, som jernbanen giver dem, ved at gøre det muligt for dem at udøve deres aktiviteter efter forretningsmæssige principper. cipper.
It contains a series of measures to enable railway undertakings to derive the full benefit from the technical advantages of rail by making it possible for them to carry out their activities in accordance with commercial principles.
Direktivet indeholder bestemmelser om — sanering af jernbanevirksomhedernes økonomiske struktur
The Directive provides for: (i) improvement of the financial structure of railway undertakings;
— adskillelse af forvaltningen af jernbaneinfrastrukturen og jernbanevirksomhe dernes transportydelser
(ii) separation of the management of railway infrastructure from the provision of railway transport services;
— en afgift, der beregnes ens for alle, og som de godkendte virksomheder skal betale for brug af infrastrukturen til det organ eller den virksomhed, der forestår driften af denne infrastruktur
(iii) a user fee, calculated in a non-discriminatory manner, payable by authorized undertakings to the infrastructure manager;
— ret til adgang til medlemsstaternes jernbaneinfrastruktur, både for internationale jernbanevirksomhedssammenslutninger og for jernbanevirksomheder, der driver international kombineret godstransportvirksomhed.
(iv) international groupings of railway undertakings and railway undertakings engaged in the international combined transport of goods to have access rights to the Member States' railway infrastructure.
Direktivet gælder for jernbanevirksomheder, der er etableret, eller som etablerer sig i en medlemsstat, dog med undtagelse af jernbanevirksomheder, hvis aktiviteter kun omfatter byer, forstæder og regioner.
The Directive applies to railway undertakings which are or will be established in a Member State, except for railway undertakings whose business is limited to operating urban, suburban or regional services alone.
KØREKORT
DRIVING LICENCES
Den 29. juli 1991 vedtog Rådet direktiv 91/439/EØF om kørekort ').
On 29 July the Council adopted Directive 91/439/EEC on driving licences.2
Direktivet skal bla. sikre gensidig anerkendelse i hele Fællesskabet af kørekort, der er udstedt af en medlemsstat, uanset hvilken stat indehaveren opholder sig i. I hen-
The Directive is designed to ensure Community-wide mutual recognition of licences issued by a Member State whatever the State of residence of the holder.
hold til dette direktiv behøver indehaveren af et kørekort udstedt af en medlemsstat således ikke længere at ombytte sit kørekort til værtslandets, når han flytter til en anden medlemsstat.
by holders transferring their place of residence or place of employment from one Member State to another.
Med det nye direktiv sker der en tilpasning af EF-modellen for det nationale kørekort, som blev indført ved det første direktiv 80/1263/EØF, for bl.a. at tage hensyn til har moniseringen af køretøjskategorier og -underkategorier og for at fremme forståelsen af kørekortene både inden for og uden for EF.
The new Directive provides for adaptation of the Community model national licence established by Directive 80/1263/EEC to take account, inter alia, of the harmonization of categories and sub-categories of vehicles and to make licences more readily comprehensible both inside and outside the Community.
Endvidere fastsættes i direktivet — minimumskrav for, at kørekortet kan udstedes, af hensyn til færdselssikkerheden
(i) on road safety grounds, lays down the minimum requirements for the issue of a driving licence;
— definitionen af de kundskaber, færdigheder og den adfærd, der må kræves for at føre motordrevne køretøjer, samt udformningen af køreprøven på baggrund af disse begreber
(ii) defines the knowledge, skills and behaviour required for driving a motor vehicle, and the structure of the driving test based on these factors;
— omdefinering af mindstekravene med hensyn til fysisk og psykisk egnethed til at føre motorkøretøj
(iii) redefines minimum standards of physical and mental fitness for driving motor vehicles;
— særlige bestemmelser med henblik på at lette fysisk handicappede personers ad gang til at føre et køretøj.
(iv) lays down specific provisions to make it easier for the physically handicapped to drive vehicles.
Medlemsstaterne kan fortsat anvende deres nationale bestemmelser, for så vidt angår fratagelse, suspension og annullering af kørekortet for enhver indehaver af et sådant, der har normal bopæl på deres område.
Member States may continue to apply their national provisions on the withdrawal, suspension and cancellation of driving licences to all licence holders having acquired normal residence on their territory.
INDRE VANDVEJE
INLAND WATERWAYS
Den 16. december 1991 vedtog Rådet direktiv 91/672/EØF om gensidig anerkendelse af nationale bådførercertifikater for transport af varer og personer ad indre vandveje 2).
On 16 December the Council adopted Directive 91/672/EEC on the reciprocal recognition of national boatmasters' certificates for the carriage of goods and passengers by inland waterway.'
— at Kommissionen i forbindelse med udarbejdelsen af ovennævnte forslag om fæl les bestemmelser for bådførercertifikater vil undersøge, om en bådfører skal have mulighed for at dokumentere yderligere færdigheder med hensyn til lokalkendskab, kendskab til eget land og eget sprog.
(ii) when preparing the proposal in question, to consider whether a boatmaster should be able to provide proof in his own country and language that he possesses the requisite additional knowledge of the local situation.
Transportvirksomheders adgang til at udføre intern godstransport og personbefordring i en medlemsstat, hvor de ikke er hjemmehørende (cabotage).
Conditions under which non-resident carriers may carry out the national transport of goods or passengers (cabotage)
Den 16. december 1991 vedtog Rådet forordning (EØF) nr. 3921/91 om betingelserne for transportvirksomheders adgang til at udføre intern godstransport og personbefordring ad indre vandveje i en medlemsstat, hvor de ikke er hjemmehørende (cabotage) ').
On 16 December the Council adopted Regulation (EEC) No 3291/91 laying down the conditions under which non-resident carriers may transport goods or passengers by inland waterway within a Member State (cabotage).'
Forordningen fastsætter, at fra den 1. januar 1993 har enhver transportvirksomhed, der udfører godstransport eller personbefordring af indre vandveje, adgang til at ud føre cabotage for tredjemands regning i en medlemsstat, hvor transportvirksomheden ikke er hjemmehørende, på betingelse af, at
The Regulation provides that with effect from 1 January 1993 any carrier of goods or passengers by inland waterway may carry out cabotage operations for hire or reward in a Member State in which he is not established, provided that:
— den i denne medlemsstat har tilladelse til at udføre international godstransport eller personbefordring ad indre vandveje, samt at
(ii) he is entitled there to carry out the international transport of goods or persons by inland waterway, and
— den kun anvender fartøjer, hvis ejere er fysiske personer, der er statsborgere i en medlemsstat, eller juridiske personer, hvoraf flertallet er statsborgere fra med lemsstaterne, og som har bopæl eller hjemsted i en medlemsstat.
(iii) he uses for the purpose only vessels owned by natural persons who are Member State nationals or legal persons the majority of which are Member State nationals, and who are domiciled or have their registered place of business in a Member State.
Dog gælder følgende undtagelser indtil den 1. januar 1995:
However, until 1 January 1995 the following exemptions apply:
— Transporter, der udføres mellem havnene inden for følgende tyske delstater: Brandenburg, Mecklenburg-Vorpommern, Sachsen, Sachsen-Anhalt og Thüringen samt Berlin, er udelukket fra denne forordnings anvendelsesområde.
(i) transport operations between ports situated within the German Länder of Brandenburg, Mecklenburg-Western Pomerania, Saxony, Saxony-Anhalt and Thüringia, as well as Berlin, are excluded from the scope of the Regulation;
På samlingen den 16.-17. december 1991 var der meget bred enighed i Rådet om en forordning, som fastsætter, at princippet om fri udveksling af tjenesteydelser skal finde anvendelse på international personbefordring med bus, hvorved transport virksomhederne i alle medlemsstaterne sikres adgang til det pågældende marked uden forskelsbehandling på grund af nationalitet eller hjemsted ').
At its meeting on 16 and 17 December the Council reached very broad agree ment on a Regulation applying the principle of freedom to provide services to the international carriage of passengers by coach and bus, thereby guaranteeing transport undertakings in all Member States access to this market without discrimination on grounds of nationality or place of establishment.'
I denne forordning fastsættes desuden allerede nu:
The Regulation provides for:
— liberalisering af pendulkørsel med indlogering og af størstedelen af den lejlig hedsvise kørsel samt af tomkørsel i forbindelse med denne kørsel
(i) the immediate liberalization of shuttle services with accommodation and of most occasional services as well asjourneys by empty vehicles in connection with such carriage;
— objektive kriterier for tilladelse til ny rutekørsel og pendulkørsel uden indlo gering.
(ii) objective criteria to be applied henceforth for authorizing new regular and shuttle services without accommodation.
Endvidere indeholder forordningen bestemmelser om fremtidig forenkling af proceduren for udstedelse af de kørselstilladelser, der stadig er omfattet af den, og udelukker ikke, at der på et senere tidspunkt kan finde en yderligere liberalisering sted.
It also makes provision for future simplification of procedures for authorizing those services still requiring authorization and does not preclude further liberalization at a later stage.
Med henblik herpå aflægger Kommissionen rapport til Rådet og forelægger på baggrund af denne rapport inden den 1. januar 1996 et forslag til forordning, som Rådet skal træffe afgørelse om med kvalificeret flertal inden den 1. januar 1997.
To this end, the Commission will report to the Council and submit to it, before 1 January 1996 and in the light of that report, a proposal for a Regulation on which the Council will act by a qualified majority before 1 January 1997.
I forbindelse med befordring fra en medlemsstat til et tredjeland og omvendt finder denne forordning anvendelse på den strækning, der tilbagelægges på afgangs- eller bestemmelsesmedlemsstatens område, så snart den nødvendige aftale mellem Fæl lesskabet og det pågældende tredjeland er indgået.
Where carriage is from a Member State to a non-member country and vice versa, the Regulation applies to the part of the journey on the territory of the Member State of departure or destination once the necessary agreement between the Community and the non-member country has been concluded.
Den 21. juni 1991 vedtog Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes re geringer, forsamlet i Rådet en resolution om et fællesskabshandlingsprogram vedrørende færdselssikkerhed 2).
On 21 June the Council and the representatives of the governments of the Member States, meeting within the Council, adopted a resolution on a Community programme of action on road safety.2
På samlingen den 16.-17. december 1991 vedtog Rådet direktiv 91/671/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende obligatorisk anvendelse af sikkerhedsseler i køretøjer på under 3,5 tons ').
At its meeting on 16 and 17 December the Council adopted Directive 91/671/EEC on the approximation of the laws of the Member States relating to the compulsory use of safety belts in vehicles of less than 3.5 tonnes.3
Formålet med direktivet er at indføre en ensartet ordning for obligatorisk brug af sik kerhedsseler, som skal findes på for- og bagsæde i køretøjer af klasse Ml (køretøjer til personbefordring med højst ni siddepladser) og på forsædet af køretøjer af klasse M2 og NI (minibusser og lastvogne på op til 3,5 tons).
The Directive establishes uniform rules for the use of safety belts, which will be compulsory for the occupants of thefront and rear seats of category Ml vehicles (vehicles used for the carriage of passengers and having no more than nine seats) and for frontseat occupants of vehicles of categories M2 and Nl (minibuses and lorries up to 3.5 tonnes).
Ifølge direktivet, som medlemsstaterne skal efterkomme senest pr. 1. januar 1993, gælder som almindeligt princip, at føreren og passagererne i et køretøj skal anvende en sikkerhedssele eller et fastspændingsudstyr (for børns vedkommende et fastspændingsudstyr, som er afpasset efter deres størrelse og vægt), når de sæder, de bruger, er udstyret dermed.
The Directive, with which Member States must comply by 1 January 1993, establishes the general principle that the driver and passengers of a vehicle must use safety belts or a restraint system (for children, a restraint system suitable for their height and weight) provided the seats they occupy are so equipped.
Direktivet bestemmer dog også, at der er visse undtagelsesmuligheder, nemlig:
The Directive allows certain derogations:
— at medlemsstaterne inden for deres nationale område kan tillade, at børn på tre år og derover fastspændes med en sikkerhedssele til voksne i stedet for med en særlig anordning for børn
(i) Member States may, on their national territory, permit children aged three years and over to be restrained by a safety belt system for adults rather than by a specific system for children;
— ligeledes kan medlemsstaterne inden for deres nationale område tillade, at børn på under tre år, som sidder på bagsædet, ikke fastspændes med en særlig anordning for børn, når børnene befordres i et køretøj uden et sådant»udstyr. »udstyr.
(ii) Member States shall also, on their national territory, allow that children under three years of age occupying the rear seats need not be restrained by a specific system for children if such children are transported in a vehicle where such a system is unavailable.
Bevægelseshæmmede
Reduced mobility
På samlingen den 16.-17. december 1991 vedtog Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, resolutionen om et EF-handlings-program vedrørende bevægelseshæmmede personer i trafikken 2).
At the Council meetingonl6andl7 December the Council and the representatives of the governments of the Member States, meeting within the Council, adopted a resolution concerning a Community action programme on the accessibility of transport to persons with reduced mobility.'
På samlingen den 16.-17. december 1991 tilsluttede Rådet sig principielt et ud kast til direktiv om montering og anvendelse af hastighedsbegrænsende anordninger i visse klasser af tunge motorkøretøjer, der anvendes til gods- og personbefordring 3).
At its meeting on 16 and 17 December the Council reached agreement on the substance of a draft Directive on the installation and use of speed limitation devices on certain categories of heavy vehicles used for the carriage of goods and passengers.2
3) Formelt vedtaget den 10.2.1992: direktiv 92/6/EØF, EFT L 57 af 2.3.1992.
The Directive was formally adopted on 10 February 1992 (Directive 92/6/EEC, OJ L 57, 2.3.1992).
Direktivet indeholder særlig følgende bestemmelser:
The Directive includes the following provisions:
— For køretøjer på over 12 tons skal hastighedsanordningen reguleres således, at de pågældende køretøjer ikke kan overskride en hastighed på 90 km/t, hvilket betyder, at reguleringen under hensyn til den tilladte tekniske tolerancemargen på teknologiens nuværende stadium skal ske ved 85 km/t.
(i) for heavy goods vehicles over 12 tonnes, the speed limitation device will have to be set in such a way that the vehicles concerned cannot exceed 90 km/h, which, bearing in mind the technical tolerance allowed in the present state of the art, means it will be set at 85 km/h;