natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Selvstændige, der arbejdede på del­tid, havde i gennemsnit en kortere arbejdsuge (18,4 timer) end deltids­beskæftigede lønmodtagere (19,4 timer) og medhjælpende familiemed­lemmer (20,3 timer).
For self-employed persons working part-time, the average number of hours worked per week was less (18.4 hours) than for employed per­sons (19.4 hours) and unpaid family workers (20.3 hours).
For fuldtidsbeskæftigede lå den ugentlige arbejdstid i 1988 på gen­nemsnitlig 42,5 timer i hele EF. Kvin­dernes arbejdsuge var lidt kortere end mændenes (40,5 mod 43,4 timer).
The average number of hours worked per week by persons employed fulltime was 42.5 for the EC as a whole; it was a little less for women than for men (40.5 compared with 43.4).
Normalt antal arbejdstimer pr. uge for fuldtidsbeskæftigede selv­stændige — 1988
Hours usually worked per week by fulltime self-employed per­sons, 1988
Den længste arbejdsuge for fuldtids­beskæftigede, 50,9 timer, findes inden for landbruget; i servicesekto­ren er arbejdsugen på 42 timer og i industrien på 41,6 timer.
The longest average fulltime work­ing week is in agriculture: 50.9 hours; this compares with 42 hours in the services sector and 41.6 hours in industry.
60.5 timer og Italien lavest med 45.6 timer.
Self-employed persons working fulltime worked an average of 50.8 hours per week in the EC as a whole, with 60.5 hours in Ireland and 45.6 hours in Italy.
ARBEJDSTID
PART-TIME WORK
Normalt antal arbejdstimer pr. uge for fuldtidsbeskæftigede lønmodtagere — 1988
Hours usually worked per week by fulltime employees — 1988
Normalt antal arbejdstimer pr. uge for fuldtidsbeskæftigede efter alders­gruppe og køn — EUR 12 — 1988
Hours usually worked per week fulltime by age group and sex — EUR 12 — 1988
44 timer eurostat
44 hours eurostat
ARBEJDSFORHOLD
ORKING CONDITIONS
Udvikling i antallet af deltidsbeskæftigede i forhold til samtlige beskæfti­ gede (i %)
Parttime work as % of total employment
Deltidsbeskæftigede i procent af samtlige beskæftigede mænd og kvinder — 1988
Parttime work as % of the number of men/women in employment — 1988
Deltidsbeskæftigede i procent af samtlige lønmodtagere og selvstændige — 1988
Parttime work as % of the number of employees/self-employed — 1988
Deltidsbeskæftigelse forekommer både blandt lønmodtagere og selv­stændige (henholdsvis 13,6 og 11,3%).
Parttime work is common to both employees and the self-employed (13.6% and 11.3% respectively).
I en række lande, heriblandt Belgien, Danmark og Det Forenede Kongerige, er der flere lønmodtagere end selvstændige, der arbejder på deltid.
In some countries such as Belgium, Denmark and the United Kingdom, more employees work parttime than the selfemployed.
Deltidsbeskæftigelse er meget udbredt inden for servicesektoren (18,6%) og i landbruget (14,8%). Kun 5,3% af de ansatte i industrien er deltidsbeskæftiget.
Parttime work is particularly widespread in the ser­vices sector (18.6%) and in agricul­ture (14.8%); only 5.3% of employees in industry work part-time.
I Italien, Portugal og Grækenland findes der flere del­tidsbeskæftigede i landbrugssektoren end i de øvrige erhvervssektorer.
In Italy, Portugal and Greece, more employees work parttime in agricul­ture than in the other economic sec­tors.
Deltidsbeskæftigede i procent af samtlige beskæftigede i de enkelte erhvervssektorer — 1988
Percentage of parttime work among employees by economic sector — 1988
Fordeling mellem deltidsbeskæftigede mænd og kvinder (sammenlignet med fuldtidsbeskæftigede) — EUR 12 — 1988
Men/women breakdown of parttime work (compared with full-time) — EUR 12 — 1988
Deltidsbeskæftigelse er mere udbredt blandt kvinder end blandt mænd.
More women than men work parttime: over 80% of persons employed parttime in 1988 were women, of whom 63.6% were married; the fig­ure for men was only 18.2%.
Over 80% af samtlige deltidsbeskæf­tigede var i 1988 kvinder, og heraf var 63,6% gifte kvinder.
In com­parison, 68.1 % of persons employed fulltime were men.
Mændene tegnede sig kun for 18,2%, men udgjorde til sammenligning 68,1 % af samtlige fuldtidsbeskæftigede. For­bundsrepublikken Tyskland har den højeste andel af kvinder blandt de deltidsbeskæftigede (90,5%), og heraf er 75% gifte kvinder.
Women accounted for the largest proportion of persons working parttime in the Federal Republic of Germany (90.5%), of whom 75% were married, while in Italy the figure was only 62.2%, of whom 45.4% were mar­ried.
Fordeling mellem deltidsbeskæftigede mænd og kvinder efter land — 1988 (i %)
Men/women breakdown of parttime work by country — 1988 (%)
Normalt antal arbejdstimer pr. uge for deltidsbeskæftigede efter køn — 1988
Hours usually worked parttime per week by employees according to sex — 1988
MIDLERTIDIG BESKÆFTIGELSE
TEMPORARY CONTRACT
Midlertidigt ansatte efter alder — 1988 (i %)
Employees with a temporary contract by age — 1988(%)
65 ar og
Under 25
Midlertidigt ansatte efter køn — 1988 (i %;
Temporary contract distribution by sex — 1988 (%)
9,6% af samtlige lønmodtagere i EF var i 1988 midlertidigt ansatte.
In 1988, 9.6% of employees in the EC had a temporary employment con­tract.
Der var flest midlertidigt ansatte i Græ­kenland (17,6%), Portugal (18,5%) og Spanien (22,4%) og færrest i Luxem­bourg (3,7%), Belgien (5,4%), Italien (5,8%) og Det Forenede Kongerige (5,9%).
The figure was higher in Greece (17.6%), Portugal (18.5%) and Spain (22.4%) and much lower in Luxembourg (3.7%), Belgium (5.4%), Italy (5.8%) and the United Kingdom (5.9%).
Blandt de midlertidigt beskæftigede er over halvdelen (51,2%) unge under 25 år. Tendensen er tydeligst i Forbundsrepublikken Tyskland (66,2%), Danmark (62,6%), Frankrig (60,7%) og Luxembourg (60,0%).
More than half of those in this employment category (51.2%) are young people under 25, particularly in the Federal Republic of Germany (66.2%), Denmark (62.6%), France (60.7%) and Luxembourg (60.0%).
I Belgien, Grækenland, Italien og Det Forenede Kongerige er det dog i aldersgruppen fra 25 til 44 år, der findes flest midlertidigt ansatte lønmodtagere (mellem 41 og 53%).
In Belgium, Greece, Italy and the United Kingdom, however, persons aged between 25 and 44 make up the larg­est group of employees with a tem­porary contract (41 to 53%).
TABT ARBEJDSTID
HOURS LOST
Normalt antal arbejdstimer og antal tabte arbejdstimer i refe­renceugen — 1988 (i mio.)
Hours usually worked during the reference week and hours lost, 1988 (million)
Normalt antal arbejdstimer
Hours usually worked
I den referenceuge i foråret 1988, hvor EF gennemførte sin undersø­gelse af arbejdsstyrken, blev der på EF­plan registreret i alt ca. 4,9 mia. normalt udførte arbejdstimer pr. uge. Heraf gik ca. 380 mio. timer (dvs. 7,8%) tabt i den forstand, at de som følge af fravær i en del af eller hele den pågældende uge ikke kunne udnyttes til fremstilling af varer og tjenesteydelser.
During the reference week of the spring 1988 survey, approximately 4 900 million hours usually worked per week were recorded for the EC as a whole, of which approximately 380 million hours (i.e. 7.8%) were lost, i.e. were not used to produce goods and services owing to absence from work during all or part of the week in question.
Den tabte arbejdstid udtrykt i procent lå højest i Danmark (13,7%), Neder­landene (13,4%) og Det Forenede Kongerige (13,1 %).
The highest percentages of hours lost were recorded in Denmark (13.7%), the Netherlands (13.4%) and the United Kingdom (13.1%).
Arbejdsfraværet er lavere i Belgien (2,3%), Luxem­bourg (3,3%), Italien (4,2%), Irland (4,3%) og Forbundsrepublikken Tysk­land (4,6%).
They were lower in Belgium (2.3%), Luxem­bourg (3.3%), Italy (4.2%), Ireland (4.3%) and the Federal Republic of Germany (4.6%).
Årsager til arbejdsfravær — EUR 12 — 1988 (i %)
Reasons for absence — EUR 12 — 1988 (%)
Ferier udgør den hyppigste årsag til arbejdsfravær (43,7% af samtlige tabte arbejdstimer).
The most common reason for absence from work is leave (43.7% of hours lost).
Den næsthyppig­ste årsag er sygdom eller ulykker (24,3%).
The second most com­mon reason is sickness or accident (24.3%).
Herefter følger en række mindre hyppige fraværsårsager bl.a. flekstid (4,4%), delvis arbejdsløshed af tekniske eller økonomiske årsager (4,0%), barselsorlov (3,6%), vejrfor­hold (3,5%) og faglig uddannelse (1,9%).
Next in line, but with smaller percentages, are variable working hours (4.4%), short-time working for technical or economic reasons (4.0%), maternity leave (3.6%), bad weather (3.5%) and staff training (1.9%).
Ferie (43,7%)
Annual leave / public holidays (43.7 %)
Delvis arbejdsløshed (4,0 %)
Short-time work (4.0 %)
Barselsorlov (3,6 %)
Maternity leave (3.6 %)
Arbejdskonflikt (0,8 %)
Labour dispute (0.8 %)
Andre årsager (11,1 %)
Other reasons (11.1 %)
Ikke besvaret (2,6 %)
No answer (2.6 %)
DEFINITIONER OG HENVISNINGER r
FOR FURTHER INFORMATION
Eurostat - Undersøgelse af Arbejdsstyrken, Resultater 1988
Eurostat - Labour-force survey results, 1988
Midlertidigt ansatte: Omfatter kun lønmodtagere med midlertidigt ar bejde.
Temporary contract: this covers temporary work and only concerns employed persons.
En beskæftigelse betragtes som midlertidig, såfremt der foreligger en aftale mellem arbejdsgiveren og den ansatte om, at beskæftigelsen afsluttes på grundlag af objektive kriterier, f.eks. at den fastsatte frist udløber, at en bestemt arbejdsopgave er udført, eller at den person, vedkommende har afløst, genoptager sit arbejde.
A job is regarded as temporary when there is an agreement between the employer and the employee that the cessation of employment is determined by objective conditions such as the expiry of a given period, the completion of a task or the return of a temporarily replaced employee.
Fællesskabets arbejdsstyrkeundersøgelse: Undersøgelsen gennemføres hvert forår.
LFS: Community labour force survey. This survey is carried out annually in the spring.
Fællesskabets arbejdsstyrkeundersøgelse giver i sin nye form fra 1983 vigtige statistiske oplysninger om arbejdsstyrken i EF.
The new version of the LFS, introduced in 1983, is an important source of statistics on the labour force in the Community.
Definitionerne bygger på retningslinjer fra Det Internationale Arbejdsbureau, og de anvendes i alle medlemsstater. Undersøgelsen omfatter alle personer, der bor i private husstande, men ikke personer i kollektive husstande, som f.eks. kostskoler, kollegier, hos pitaler og religiøse institutioner.
The definitions used are the same for all the Member States and are based on the international recommendations of the ILO.
• personer, der er ansat af et arbejdsformidlingskontor til at udføre en bestemt arbejdsopgave for en tredje part (medmindre der er ind gået en skriftlig arbejdskontrakt af ubegrænset varighed med arbejdsformidlingskontoret) formidlingskontoret)
(i) persons engaged by an employment agency on behalf of a third party in order to perform a 'work task' (unless there is a written employment contract of unlimited duration with the employment agency); training
• personer, der er omfattet af en særlig uddannelseskontrakt.
(ii) persons with specific contracts.
Deltidsbeskræftigede: Sondringen mellem fuldtids- og deltidsbeskæftigelse foretages på grundlag af den adspurgtes umiddelbare svar.
Parttime: the distinction between fulltime and parttime is made on the basis of a spontaneous reply by the interviewee.
En person betragtes normalt som del tidsbeskæftiget, såfremt vedkommende arbejder færre timer end normalt for den pågældende type beskæftigelse.
In principle, a person works parttime when he/she works fewer hours than the norm for the particular type of job.
Den eneste undtagelse er Nederlandene, hvor deltidsbeskæftigede defineres som personer, der arbejder under 35 timer pr. uge.
The only exception is in the Netherlands, where parttime workers are those who work fewer than 35 hours a week.
BNP pr. indbygger i EF udgjorde i 1988 ca. 16 000 KKS i gennemsnit.
In the European Community, average per capita gross domestic product in 1988 was almost 16 000 PPS.
BNP var lavest i Portugal, nemlig 8 553 KKS, mens Luxembourg med 19130 KKS lå højest (6.2).
It ranged from 8 553 PPS in Portugal to a little more than double at 19130 in Luxembourg (6.2).
Nettonationalindkomsten pr. indbygger i EF lå i 1988 på 13 882 KKS.
Per capita GDP has risen virtually without interruption since 1970.
Heraf gik gennemsnitlig 12 429 KKS, dvs. 89,5%, til forbrug og gennemsnitlig 1 453 KKS, svarende til 10,5%, til opsparing (6.19).
The only exceptions were two slight downturns in 1975 and 1981 (6.3).
Lønninger og arbejdsgiverbidrag udgjorde i 1988 gennemsnitlig 25119 KKS.
Of the 13 882 PPS of per capita net national income in the Community in 1988, on average 12 429 PPS were spent (89.5%) and 1 453 saved (10.5%) (6.19).
Portugal lå lavest på skalaen med 14 250 KKS og Nederlandene højest med
Average income from employment in 1988 was 25119 PPS, ranging from 14 250 PPS in Portugal to 30168 in the Netherlands — almost exactly double (6.10).
Forbrugsmønstrene har ændret sig i perioden mellem 1970 og
Over the period 1970-88, the pattern of consumption changed.
*% > ' V er udgifter til transport og kommunikation steget kraftigt fra 11,9 til 14,9%, medicin­ og lægeudgifter mv. (privat forbrug) er steget fra 5,1 til 7,4% og bolig, varme og el fra 15,0 til 16,8% (6.25), (6.26).
Meanwhile, expenditure on transport and communication rose rapidly from 11.9% to 14.9%, on medical care and health services (private consumption) from 5.1% to 7.4%, and on housing, fuel and power from 15.0% to 16.8% (6.25) (6.26).
Disponibel nettonationalindkomst pr. indbygger — 1988 (i KKS)
Net disposable national income per head of population — 1988 (in PPS)
BNP pr. indbygger — 1988 (i KKS)
GDP per head of population — 1988 (in PPS)
Realvækst i BNP pr. indbygger — EUR 12 (i KKS, baseret på 1985­priser og 1985­KKS)
Volume changes in GDP per head of population — EUR 12 (in PPS at 1985 prices and purchasing power parities)
Vi har valgt kun at behandle den økono­miske side af levestandarden og se bort fra aktiviteter, der ikke vedrorer markedet for varer og tjenesteydel­ser.
This chapter considers only the financial aspects of the standard of living, and takes no account of the markets in goods and services.
Levestandarden er vurderet ud fra de årlige strømme (BNP, indkomst, forbrug og opsparing). Den akkumu­lerede kapital, som også er et cen­tralt element, er ikke medregnet.
Neither does it show figures other than annual flows (GDP, income, consumption, saving), and despite its importance it ignores the question of accumulated capital.
Tabellerne giver en oversigt over for­skellene mellem de enkelte lande, men det har ikke været muligt at gengive forskelle mellem enkelte fag­grupper, fordi de pågældende stati­stikker ikke er sammenlignelige på internationalt plan.
The disparities between countries are shown systematically, but those between socio-economic categories cannot be shown since internation­ally-comparable statistics do not exist.
Tabellerne viser både den aktuelle situation og den udvikling, der har fundet sted, ud fra en betragtning om, at man for at kunne vurdere levestandarden også bør se på de forskydninger, der er sket.
However, changes over time are shown in addition to current lev­els, since it would appear that changes themselves are a significant element in evaluating the standard of living.
Alle data er omregnet til kobe­kraftsstandarder (KKS), hvilket bety­der, at de er korrigeret for prisfor­skelle mellem landene.
All data are calculated in pur­chasing power standards (PPS), since this allows data to be pre­sented after correction for differences in price levels between countries.
Mængdeindeks for BNP pr. indbygger — 1985 = 100
Volume changes in GDP per head of population -- 1985 = = 100
Stigning i BNP pr. indbygger 1985­1988 (i KKS, baseret på 1985­priser og 1985­KKS)
Changes in GDP per head of population — 1985-88 (in PPS, at 1985 prices and purchasing power parities)
Kort over BNP pr. indbygger i EF's regioner — 1988 (i KKS)
Regional GDP per head of population — 1988 (in PPS)
Kortet over BNP pr. indbygger i EF's regioner viser, at der stadig er større forskel mellem de enkelte lande end mellem regioner inden for samme land. En undtageise er Italien, hvor der stadig er meget stor forskel mellem nord og syd.
The regional map of per capita GDP shows that for the present, differ­ences between countries remain greater than those between the regions within one country, with the exception of Italy, where the dispari­ties between north and south remain striking.
Nationalindkomst pr. indbygger — 1988 (i KKS)
National income per head of population — 1988 (in PPS)
National­indkomsten svarer til BNP (5 130 mia. KKS i 1988) minus realka­pitalforbruget (597 mia. KKS) og sal­doen på de løbende overforsier over for den øvrige verden (34 mia. KKS).
This amount corresponds to GDP (5130 Mrd PPS in 1988) less fixed capital consumption (597 Mrd) and the balance on current distributive transactions with the rest of the world (34 Mrd).
Nationalindkomsten er den samlede indkomst, som enten kan anvendes til forbrug eller opsparing, for alle ind­lændinge, uanset om de er bosat i eller uden for hjemlandet.
The net figure is the sum of national income, arising both at home and abroad, and available for either consumption or saving.
Realvækst i nationalindkomsten pr. indbygger — EUR 12 (i KKS, baseret på 1985­priser og 1985­KKS)
Volume changes in national income per head of population — EUR 12 (in PPS, at 1985 prices and purchasing power parities)
LØNNINGER OG ARBEJDSGIVERBIDRAG
COMPENSATION OF EMPLOYEES
Lønninger og arbejdsgiverbidrag pr. lønmodtager — 1988 (i KKS)
Earnings from employment, per employee — 1988 (in PPS) eurostat
Lønninger og arbejdsgiverbidrag pr. lønmodtager adskiller sig fra de andre indikatorer for levestandarden ved, at de er forbundet med lønar­bejde.
Earnings from employment per employee is a rather different indica­tor of the standard of living, since it depends on paid employment.
Lønninger og arbejdsgiverbi­drag, der i 1988 udgjorde i alt 2 600 mia. KKS for hele EF, skal der­for ikke relateres til hele befolk­ningen, men kun til lønmodtagerne, hvoriblandt der naturligvis også vil være et vist antal uden beskæfti­gelse.
The 2 600 Mrd PPS distributed in the Com­munity in 1988 are divided not amongst the entire population but amongst the population in employ­ment — each of whom may have one or more dependants not in employ­ment.
Lønninger og arbejdsgiverbidrag pr. lønmodtager i EF lå i 1988 på 25119 KKS i gennemsnit.
Average earnings from employment in the Community in 1988 were 25 119 PPS, ranging from 14 250 PPS in Por­tugal to 30 168 in the Netherlands.
De var lavest i Portugal med 14 250 KKS og højest, nemlig 30 168 KKS, i Nederr landene. Fordelingen mellem lan­dene er noget anderledes end for BNP og nationalindkomsten.
The one is almost exactly double the other, but the countries are far from being in the same order as for GDP and national income.
Realvækst i lønninger og arbejdsgiverbidrag pr. lønmodtager — EUR 12 (i KKS, baseret på 1985­priser og 1985­KKS)
Volume changes in earnings per employee — EUR 12 (in PPS, at 1985 prices and purchasing power parities)
År Indkomst eurostat
Year Income
LØNNINGER
EARNINGS OF EMPLOYEES
Gennemsnitlig bruttotimeløn for arbejdere i industrien — 1988 (i KKS)
Average gross hourly earnings of industrial employees — 1988' (in PPS) eurostat
Den gennemsnitlige bruttotimelon for arbejdere i industrien, der angives i KKS, for at landene kan sammenlig­nes, udgjorde i oktober 1988 fra 10,67 KKS (Danmark) til 4,01 KKS (Portugal).
In October 1988 the average gross hourly wage of industrial workers (expressed in PPS for the purposes of comparison between countries) ranged from 10.67 PPS in Denmark to 4.01 PPS in Portugal.
Timelønningerne er rela­tivt høje, mellem 10,67 og 9,50 KKS, i fem lande (Danmark, Luxembourg, Forbundsrepublikken Tyskland, Ne­derlandene og Det Forenede Konge­rige).
Hourly earnings are relatively high (between 10.67 and 9.50 PPS) in five countries: Den­mark, Luxembourg, Germany, the Netherlands and the United Kingdom.
I Grækenland udgør timelønnen 5,78 KKS og i Portugal 4,01 KKS.
They are 5.78 PPS in Greece, and 4.01 PPS in Portugal.
Udvikling i den gennemsnitlige reale bruttotimeløn for arbejdere i indu­strien — oktober 1985 = 100
Effective changes in gross hourly earnings of industrial employees — October 1985 = 100
I samtlige EF­lande med undtagelse af Grækenland er der, når der korri­geres for stigningen i forbrugerprisin­dekset, mellem 1986 og 1989 sket en generel stigning i den gennemsnit­lige timeløn for arbejdere i indu­strien.
Between 1986 and 1989, and after deflation by the consumer price index, average hourly earnings of industrial workers showed a general trend towards growth throughout the Community except in Greece.
I 1989 var der dog en mindre nedgang i et par lande (Danmark og Portugal). De græske industriarbejde­res lønninger faldt i 1986 og 1987, hvorefter de igen begyndte at stige.
How­ever, a slight fall can be noted in certain countries (Denmark and Por­tugal) in 1989, and in Greece work­ers' earnings fell in both 1986 and 1987, to start rising again only in 1988.
Gennemsnitlig bruttomånedsløn for lønmodtagere — 1988 (i KKS)
Average gross monthly earnings of employees — 1988 (in PPS) Industrial employees Distributive trades employees
Bruttomånedslønnen er generelt 20% lavere for ansatte inden for han­del end for ansatte i industrien. For­skellen er ikke lige markant i alle lande.
The gross monthly earnings of employees in the distributive trades are generally at least 20% lower than those in industry.
I Luxembourg er lønforskellen således meget stor, mens den er mere beskeden i Portugal.
The gap between the two depends on the country: it is widest in Luxembourg and narrowest in Portugal.
Aflønnin­gen af ansatte i industrien er højest i Luxembourg (3 001 KKS) og lavest i Portugal (957 KKS). I de øvrige lande svinger lønningerne fra 2 480 KKS (Det Forenede Kongerige) til 1 404 KKS (Grækenland).
The earn­ings of industrial employees are highest in Luxembourg (3 001 PPS) and lowest in Portugal (957 PPS), elsewhere the range is from 2 480 PPS in the United Kingdom to 1 404 in Greece.
Der er min­dre variation for ansatte inden for handel, hvor lønningerne ligger fra 1 830 KKS (Luxembourg) til 794 KKS (Portugal).
The gap is narrower for employees in the distributive trades: from 1 830 PPS in Luxembourg to 794 PPS in Portugal.
^ nettolønnen for et par med to børn og én lønindkomst var 28% højere i For­bundsrepublikken Tyskland (1 374 KKS) end i Frankrig (1 076 KKS). Net­toindtjeningen for en tysk arbejder uden familie (1 069 KKS) var kun 17% højere end for en tilsvarende fransk arbejder (910 KKS).
The cases of Germany and France in 1987 illustrate this: whilst the gross earnings of a German worker (1841 PPS) are 56% higher than that of a French worker (1 182 PPS), the net earnings of a couple with one income and two children are only 28% more (1 374 and 1 076 PPS respectively), and the net earnings of a single worker in Germany (1 069 PPS) are just 17% higher than those of a French single worker (910 PPS).
Udvikling i nettoløn, skatter og bidrag til sociale sikringsordninger i forhold til bruttolønnen for et par med to børn og én lønindtægt (i %)
Changes in the relative proportions of net earnings, income tax and social security deductions in the gross earnings of a one­income couple with two children Net earnings αϊ987 Γ^/1
De skatter og socialsikringsbidrag, der reelt fratrækkes lønnen for en gift arbejder med to børn, varierer fra 13,9% i Luxembourg til 37,5% i Dan­mark.
Actual deductions from the gross earnings of a married industrial worker with two children (income tax and soial security contributions) range from 13.9% in Luxembourg to 37.5% in Denmark.
I seks lande (Belgien, Dan­mark, Spanien, Irland, Italien og Det Forenede Kongerige) er skatterne højere end socialsikringsbidragene. I Danmark går 35,8% af lønnen til skat og 1,7% til social sikring, hvilket hænger sammen med, at de sociale sikringsordninger finansieres gen­nem skatterne.
In six countries tax accounts for more than social security contributions (Belgium, Den­mark, Ireland, Italy, Spain, United Kingdom): in Denmark the propor­tions are 35.8% tax to 1.7% social security contributions — the result of the fact that the Danish social secur­ity system is financed from tax rev­enues.