natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ardennerslaget 1944-45 i den gamle borg.
Battle of the Ardennes (1944-45) museum housed in the chateau.
Åbent forår og sommer søn- og helligdage fra 13.00 til 17.00.
Open in spring and summer 1 p.m. to 5 p.m. on Sundays and public holidays.
Grupper på 15 personer og derover efter aftale.
Groups of more than 15 by appointment only.
Yderligere oplysninger på tlf. 9 12 16.
For information, ring 9 12 16.
Forår og sommer åbent hver dag kl. 10.0012.00 og 14.0018.00.
In spring and summer open everyday from 10 a.m. to 12 noon and 2 p.m. to 6 p.m.
Oplysninger ved henvendelse til kommunalforvaltningen (tlf. 80 87 80-1).
For information, contact the administration communale.
• Église St-Laurent fra 15. århundrede.
Church of St Laurent (15th century).
Åbent forår og sommer hver dag 10.0012.00 og 14.0018.00.
Open every day from 10 a.m. to 12 noon and 2 to 6 p.m. in spring and summer.
Grupper efter aftale.
Groups by appointment.
Tlf. 58 8196 og 58 77 11.
Tel. 58 81 96/58 77 11
En gennem gang af den lokale historie og jern- og stålindustriens historie, tirsdag- søndag 15.00-18.00.
Contains material on local history and the steel industry. Open from Tues, to Sun: 3 to 6 p.m.
• Musée de la Résistance, place du Brill, er et museum for den luxembourgske modstandsbevægelse under Anden Verdenskrig.
The 'Musée de la Résistance', place du Brill, follows Luxembourg's struggles to retain its liberty during the Second World War.
Åbent torsdag, lørdag og søndag 15.00-18.00.
Open Thursdays, Saturdays and Sundays, 3 p.m. to 6 p.m.
Åbent torsdag og lørdag 15.00-18.00 og efter aftale.
Contains material on the prehistory of the town, open on Thursdays and Saturdays from 3 p.m. to 6 p.m. and by appointment.
Yderligere oplysninger på tlf. 54 04 50.
For information, ring 54 04 50.
Forår og sommer: åbent 10.00­12.00 og 14.00­18.00. Hele året: åbent lør­dag og søndag 14.00­17.00.
Open every day except Mondays from 1 April to 30 September (10 a.m. to 12 noon and 2 p.m. to 5 p.m.).
I vinterhalvåret efter aftale.
Out of season by appointment only.
• Gammelt moselhus.
Musée du vin in an old Moselle mansion.
1. april — 31. oktober: åbent hver dag 9.30­11.00 og 14.00­17.00.
From 1 April, Tues-Sun: 9 to 11.30 a.m. and 2 to 5 p.m.
Resten af året: efter aftale, tlf. 7 60 26.
Out of season by appointment, tel. 76 02 69.
• Musée Patton; fortæller om Ardennerslaget.
The Patton Museum, covering the battle of the Ardennes.
Åbent kun om sommeren og efter aftale.
Open in summer and by appointment only.
Onsdag 19.00­21.00.
Open Wednesdays 7 to 9 p.m.
Nøglen udleveres ved henvendelse til 1A, rue des Romains, eller på rådhuset.
For the key, apply to 1A rue des Romains or the town hall.
Musée de la Poterie i et gammelt pottemagerværk­sted.
Musée de la Poterie in an old pottery workshop.
Påske og sommer: åbent lørdag og søndag 14.00­18.00.
Open Easter weekend and in summer from 2 to 6 p.m.
Åbent forår og sommer, hver dag fra 1. april til 31. oktober, 14.00­17.00. Ønsker man at besøge museet i vinterhalvåret, ringes til tlf. 56 58 76.
Open every day from 2 p.m. to 5 p.m. in spring and summer.
• Borgen. Åbent lørdag og søndag fra 1. november til 31. marts, 10.00­17.00.
The chateau is open on Saturdays and Sundays from 10 a.m. to 5 p.m. between 1 November and 31 March, and every day from 9 a.m. to 6 p.m. from 1 April to 31 October.
Åbent hver dag fra 1. april til 31. oktober, 9.00­18.00.
Open every day except Wednesdays from 9.30 a.m. to 12 noon and 2 p.m. to 6 p.m.
Yderligere oplysninger
For information, contact the 'Syndicat d'initiative' (Tel. 8 42 57)
Åbent. 1. april-1. oktober, hver dag 10.0012.00 og 14.30-18.00.
10 a.m. to 12 noon and 2.30 p.m. to 6 p.m. in spring and summer.
Ardennerslaget 1944-1945, indgangen til borgen.
Open every day from Whitsun to 15 September from 10 a.m. to 12 noon and 1 p.m. to 5 p.m.
Åbent hver dag fra pinse til 15. september, 10.0012.00 og 13.00-17.00.1 vinterhalvåret efter aftale ved henvendelse på tlf. 95 74 44.
Out of season, by appointment only. Telephone 95 74 44.
I Luxembourg fejres karneval med et stort antal karnevalsfester, hvoraf den første afholdes umiddelbart efter jul og den sidste ca. tre uger efter fastelavn.
The Luxembourg Carnival season, with its numerous costume balls, lasts from the end of January until the middle of Lent.
Hvert år i slutningen af august og begyndelsen af september omdannes place des Glacis til en stor forlystelsespark, luxembourgernes populære »Schueberfouer«.
The 'Schueberfouer', Luxembourg's annual town fair, is held every year at the end of August on the Glacis.
I anledning af storhertugens officielle fødselsdag den 23. juni finder der en række begivenheder sted: baller, festfyrværkeri, koncerter osv.
The Grand Duke's official birthday on 23 June is accompanied by a variety of events (dances, firework displays, concerts, etc.)
Under Octave i en af forårsmånederne begiver mange luxembourgere sig på pilgrimsrejse til hovedstaden for at deltage i de messer, der afholdes i domkirken Notre-Dame.
During the Octave celebrations in May many Luxem bourgers make a pilgrimage to Luxembourg to attend masses in the cathedral and throughout this period there is a fair in the place Guillaume.
Ved denne lejlighed er der marked på place Guillaume.
'L'Emaïschen', which is held every Easter Monday in the Marché aux Poissons, is principally a pottery fair.
På pladsen Marché-aux-Poissons er der anden påske dag en folkefest, hvor der blandt andet sælges keramik og lertøj.
The famous dancing procession of Echternach is held on the Tuesday of Whit Week.
Tirsdag efter pinse finder det berømte danseoptog sted i Echtemach.
Wiltz is the annual venue of the fête des genêts (Ginzerfest), a colourful folk event (Whit Monday).
Denne meget gamle skik stammer fra et eventyr, der minder om Rottefængeren fra Hameln.
Other dates to remember: Remembrance Day in Ettelbruck (11 November) and the local fairs and wine festivals.
Gudstjenester
Worship
Katolsk trossamfund
Catholic community
— Paroisse européenne (for Fællesskabernes tjeneste mænd og øvrige ansatte samt disses familie) 34, rue des Capucins, L-1313 Luxembourg tlf. 47 00 39
— The European Parish (for officials and staff of the Communities and their families) 34 rue des Capucins, L-1313 Luxembourg Tel. 47 00 39
* * » KONTORET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS 'W** OFFICIELLE PUBLIKATIONER
OFFICE FOR OFFICIAL PUBLICATIONS OF THE EUROPEAN COMMUNITIES
Øjenvidneberetninger fra Europa-Parlamentets tidligere formænd
Reflections of former Presidents of the European Parliament
Mellem den 19. marts 1958 og den 19. marts 2008 ligger der 50 år, som for Europa-Parlamentet har været en periode præget af en lang række historiske begivenheder og en udvikling, der har ha stor betydning for borgerne i Europa.
e fiy-year span between 19 March 1958 and 19 March 2008 was a period marked by numerous historic events and developments which had a significant impact on the life of Europe’s citizens.
I den sammenhæng var det første direkte valg til Europa-Parlamentet i juni 1979 en skelsættende begivenhed.
A key date here was that of the first direct elections to the European Parliament in June 1979.
Der gik 21 år fra det første konstituerende møde i Den Europæiske Parlamentariske Forsamling den 19. marts 1958 i Strasbourg til det første direkte valg til Europa-Parlamentet og til, at borgerne kunne gøre deres indydelse gældende på europæisk plan.
After the ‘constituent meeting’ of the European Parliamentary Assembly on 19 March 1958 in Strasbourg, it was another 21 years until the European Parliament was first directly elected, making it possible for citizens to exercise inuence at European level.
Begrebet »Borgernes Europa« k dermed et indhold.
This gave real substance to the concept of a ‘Citizens’ Europe’.
I 1958 repræsenterede 142 medlemmer de dengang 168 millioner borgere i de seks oprindelige medlemsstater i Det Europæiske Fællesskab.
In 1958, 142 Members represented the then 168 million citizens of the six founding Member States of the European Community.
Efter det kommende valg til Europa-Parlamentet i juni 2009 vil 751 medlemmer repræsentere ca. 500 millioner indbyggere i nu 27 medlemsstater!
After the forthcoming European elections in June 2009, 751 Members will represent approximately 500 million inhabitants of 27 Member States!
Formålet her er ikke på få linjer at give en fuldstændig beskrivelse af Europa-Parlamentets historie, og dette er heller ikke stedet for en detaljeret gennemgang af udviklingen i Europa-Parlaments beføjelser.
This is not the place to outline the whole history of the European Parliament or to detail the development of its powers.
I anledning af 50-året for Europa-Parlamentets beståen vil andre tage sig af den opgave.
As the European Parliament celebrates its 50th anniversary, other works will serve those purposes.
I denne publikation vil tidligere formænd for Europa-Parlamentet, hvis vidnesbyrd rækker helt tilbage til 1977, føre læserne gennem denne institutions historie og gøre dem fortrolige med den ved hjælp af øjenvidneberetninger.
The purpose of this publication is to enable former Presidents of the European Parliament, the record of whose impressions goes back to 1977, to give readers their view of the history of this institution, which in this way will be brought to life by people who lived through the events they are describing.
Som nuværende formand for Europa-Parlamentet bender jeg mig i rækken med mine forgængere. Mit arbejde i dette embede, som jeg tiltrådte den 16. januar 2007 for en periode på to et halvt år, ser jeg som en uafbrudt fortsættelse af deres arbejde.
As the current President of the European Parliament, I am part of an unbroken chain with my predecessors.
Hver eneste af dem har i sin tid arbejdet for at give Europa-Parlamentet, og dermed de europæiske borgere, mere vægt, mere indydelse, mere medbestemmelsesret i den europæiske beslutningsproces.
Each of them in his or her own time sought to gain for the European Parliament, and thus for Europe’s citizens, greater inuence and a bigger say in the European decisionmaking process.
Jeg vil i denne sammenhæng forsøge at beskrive den røde tråd i Parlamentets udvikling samt de egenskaber, som kendetegner denne institution og gør den til noget enestående af sin art, ikke kun på europæisk
Here I should like to try to indicate the persistent themes which have recurred throughout Parliament’s development and to describe the characteristics which make this institution so unique and so dierent, not only within Europe but internationally. But let us first look back.
De seks oprindelige medlemsstater1 skabte nogle institutioner til at gennemføre plan, men også i international sammenhæng.
The six founder members1created institutions to implement the European Coal
Hvad skal vi egentlig med et Europa-Parlament?
What is the point of having a European Parliament?
Parlamentet repræsenterer de borgere, som lever og bor under taget på vores fælles hus, den nuværende Europæiske Union, og giver deres stemme vægt og indy-delse i Europa.
Parliament represents the citizens who live in our common home, the European Union, and it ensures that their voice is heard in Europe and can exert inuence.
traktaten om Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab (EKSF), som de undertegnede den 18. april 1951.
and Steel Community (ECSC) Treaty, which they had signed on 18 April 1951.
Den udøvende myndighed blev tillagt Den Høje Myndighed.
Executive power was vested in a ‘High Authority’.
Denne hørte EKSF’s Fælles Forsamling, som bestod af repræsentanter for medlemsstaternes parlamenter.
The Authority consulted the ECSC Common Assembly, comprising representatives of the Parliaments of the Member States.
Meget hurtigt erkendte parlamentsmedlemmerne, at enhver stilstand ville tilføje det europæiske projekt betydelig skade, og at vejen til en politisk union i Europa skulle være bredere og betrædes hurtigere.
To the younger generation today, the aims of the founding fathers of the European Union may already seem very remote and alien, but we should still remember what they were.
Dermed forudså de den senere udvikling, og selv om det ikke lykkedes dem at virkeliggøre deres mål, satte de trods alt reformbevægelsen i gang.
They are no less important now than they were then.
Også selv om de mål, som grundlæggerne af den Europæiske Union havde, måske i dag synes noget erne for den unge generation, bør vi ikke glemme dem.
After the Second World War, great visionaries decided to draw a line in the sand and put an end to the horrors of the fratricidal wars which had created a climate of mutual hatred and plunged our continent into disaster.
Disse mål er stadig lige så aktuelle som dengang.
In order to achieve their purpose, however, it was necessary to learn the right lessons from history.
Efter anden verdenskrig besluttede nogle visionære personligheder at sætte en stopper for alle nabokrigene med deres rædsler, som havde skabt et klima af indbyrdes had og styrtet vores kontinent ud i en katastrofe. »Aldrig mere!« lød det derfor fra dem.
Very quickly, the Parliamentarians recognised that any letup in the progress of the European project would cause that project considerable damage, and that the road towards political union in Europe was one which must be travelled more quickly and more ambitiously.
Men det var nødvendigt at drage den rigtige lære af historien.
In so doing, they were anticipating subsequent developments, and although they did not succeed in achieving their aim, they did set the reform movement in motion.
Kilden til disse visionære evner og til viljen til at virkeliggøre den europæiske drøm fandtes i styrkelsen af freden, demokratiet og den genvundne frihed samt en stræben efter at tjene de europæiske borgeres tarv.
This foresight and the desire to make the European dream a reality were born of the urge to consolidate peace, democracy and regained freedom and of a striving to ensure the well-being of Europe’s citizens.
I den forbindelse måtte man dog ikke glemme nabofolkene i Central- og Østeuropa, som levede i ufrihed.
In the process, it was also intended not to forget the
Hvordan kunne dette blive virkelighed?
How was it possible to pursue the new aim?
I første omgang ved, at deres landes kul- og stålindustrier blev lagt sammen, eller, udtrykt på en anden måde, ved, at man lærte at forvalte de økonomiske ressourcer i fællesskab, at leve sammen og ved midt i den kolde krig at udvikle en fælles fremtid.
First of all by placing their countries’ coal and steel industries under common administration, or in other words by learning to manage economic resources jointly, to live together and to build a shared future in the midst of the Cold War.
Frihed er fundamentet for vores fælles værdier, som Europa-Parlamentet altid har haft og stadigvæk altid har for øje i sit politiske arbejde.
neighbouring peoples of Central and Eastern Europe, who were living in servitude. Freedom is the foundation stone of our common values, on which the European Parliament has always based its policies.
Den første formand for Den Europæiske Parlamentariske Forsamling var Robert Schuman.
The first President of the European Parliamentary Assembly was Robert Schuman.
I en tale bekræftede han Europa-Parlamentets vilje til at udvikle en kultur med fælles tankegang, hvilket han beskrev som følger: »Dannelsen af politiske grupper har sat Den Fælles Forsamling i stand til allerede fra de første møder at udvikle en europæisk samhørighedsfølelse, som står over nationale interesser.«
In a speech he armed the European Parliament’s desire to develop a culture of ‘common thinking’, which he described as follows: ‘The formation of groups has enabled the Common Assembly, even from the time of its first sittings, to develop a sense of European cohesion which takes precedence over national interests.’
Således erklærede han den 12. september 1952: »Parlamentet udmærker sig især ved sin stærke dynamik.
On 12 September 1952, he said: ‘A particularly striking feature of Parliament is its huge dynamism.
I dets forsamling er der — og det er kendetegnende for parlamentarisk arbejde — bestræbelser på modigt at betræde vejen frem.
Within your assembly there are – and this is typical of parliamentary work – those who seek courageously to achieve progress.
Vi er af den opfattelse, at parlamentets dynamik er uundværlig.« Disse ord fra en stor europæer er den dag i dag stadig lige aktuelle.
We believe that Parliament’s dynamism is vital.’ These words, spoken by a great European, are as relevant today as they ever were.
De politiske grupper2er de vigtigste aktører i institutionen og i dens udvikling.
The political groups2are the main driving force in the institution and its development.
Det forhold, at der ikke var nogen nationale delegationer repræsenteret i forsamlingen, bidrog væsentligt til, at der opstod en europæisk ånd, at debatten var saglig uden nationale uoverensstemmelser og til, at man bestræbte sig på at nå kompromiser, der skulle være en syntese af nationale og europæiske interesser.
The fact that there were no national delegations in the assembly did much to help generate the European spirit, to promote objective debate which was capable of rising above national dierences of interest, and to assist attempts to arrive at compromises which were intended to constitute a synthesis between national and European interests.
Georges Spénale, som var parlamentets formand fra 1975 til 1977, har på bemærkelsesværdig vis sammenfattet denne udvikling.
Georges Spénale, President of Parliament from 1975 to 1977, summarised this development in a remarkable way.
Men hensyn til den europæiske integration sagde han: »Én tænkemåde går ud på, at man først og fremmest skal tjene menneskene og derefter sit land, en anden går ud på, at det at tjene
Speaking about European integration, he said: ‘One approach is that which holds that one should first and foremost serve people and only as a second-
Det viste sig hurtigt, at mulighederne for EKSF var for begrænsede i forhold til den nye tids udfordringer.
It soon became apparent that the capacities of the ECSC were too limited to meet the challenges of the new era.
Derfor undertegnede de seks oprindelige medlemsstater den 25. marts 1957 traktaterne om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab (EØF) og Det Europæiske Atomenergifællesskab (Euratom).
On 25 March 1957 in Rome, therefore, the six founder members signed the treaties establishing the European Economic Community (EEC) and the European Atomic Energy Community (EAEC or Euratom).
Den Fælles Forsamling blev til Den Europæiske Parlamentariske Forsamling og blev samtidig de tre fællesskabers eneste forsamling.
The Common Assembly became the European Parliamentary Assembly and at the same time the single assembly for the three Communities.
Den afholdt sit første møde den 19. marts 1958 og havde udelukkende rådgivende funktion.
It first met on 19 March 1958, with only consultative powers.
Efter min opfattelse forener arbejdet i Europas tjeneste disse to tænkemåder, da det indebærer at tjene menneskene og fædrelandet på samme tid.«
In my opinion, serving Europe combines these two approaches, as it involves serving both people and one’s own country equally.’
Parlamentet støttede ligeledes folkene i Central- og Østeuropa i deres kamp for frihed og i forbindelse med de dramatiske begivenheder i landene i det sovjetiske indydelsesområde indtil murens fald i 1989.
Similarly, Parliament supported the peoples of Central and Eastern Europe in their struggle for freedom and when the dramatic events occurred in the countries within the Soviet sphere of inuence until the fall of the Wall in 1989.
Parlamentet valgte også side helt og holdent til fordel for de demokratiske bevægelser i Spanien, Portugal og Grækenland og gav dem håb.
Parliament also fully supported the democracy movements in Spain, Portugal and Greece and gave them hope.
Bestræbelserne på at finde en holdbar balance har altid været en central og vigtig del af vores parlaments arbejde.
Eorts to arrive at viable compromises have always been the main focus of the work of our Parliament. This is particularly true when it comes to defending
Dette gælder frem for alt med hensyn til at forsvare de europæiske værdier3, lige som det gælder ligevægten mellem intern konsolidering og ekstern opbakning.
European values3and the balance between internal consolidation and support from outside.
Siden 1988 har Europa-Parlamentet uddelt Sakharovprisen for tankefrihed. Alle prismodtagere, som f.eks.
Since 1988, the European Parliament has awarded the Sakharov Prize for Freedom of Thought.
Allerede i 1958 bekræftede Parlamentet, at kampen for menneskerettigheder er universel, og det foregreb dermed EU’s fremtidige politiske holdning, gav det vigtige impulser og bevægede sig ud over Fælles skabernes udelukkende økonomisk orienterede ramme.
As early as 1958, Parliament armed the universal character of the defence of human rights, thus anticipating the future political direction of the Union, giving it signicant impetus and so going beyond the purely economic framework of the Communities.
Det er også Europa-Parlamentet, som gennem en lang årrække igen og igen har udtalt, at der i alle samarbejdsaftaler mellem Det Europæiske Fællesskab, senere Den Europæiske Union, og tredjelande bør være en menneskerettighedsklausul.
It was also the European Parliament that, over many years, again and again advocated that all cooperation agreements concluded with third States by the European Community and later by the European Union should include a human rights clause.
Således fordømte det opførelsen af Berlinmuren i august 1961.
In August 1961, for example, Parliament condemned the building of the Berlin Wall.
Også indadtil har Parlamentet været aktiv på mange områder.
Internally too, Parliament has been active in various fields.
Blandt dem er kampen mod racisme, fremmedhad og antisemitisme, kampen mod terrorisme uden at krænke de personlige frihedsrettigheder og kampen for ligestilling mellem kønnene.
These include combating racism, xenophobia and anti-Semitism, combating terrorism while preserving personal liberties, and campaigning for gender equality.
Formålet med alle disse bestræbelser har været at beskytte og styrke de grundlæggende rettigheder.
All these eorts were aimed at safeguarding and consolidating fundamental rights.
Takket være
Thanks to pres-
Se brochuren om værdier.
See brochure on‘Values’.
opmærksom på et »demokratisk underskud«, da medlemsstaterne vedtog det europæiske budget uden i den forbindelse at inddrage de nationale parlamenter.
decit’ in this field, as the Member States decided the European budget without involving the national parliaments.
Europa-Parlamentets vedholdenhed er der opnået store resultater på disse områder.
sure from the European Parliament, much has been achieved in these fields.
Således lykkedes det i oktober 2007 at få et charter om grundlæggende rettigheder, som sikrer vore borgere beskyttelse, forankret i Lissabon-traktaten.
For example, in October 2007 it was possible by means of the Lisbon Treaty to render a Charter of Fundamental Rights binding which will protect our citizens.
Det er bindende for såvel medlemsstaterne som de europæiske institutioner, med undtagelse af Storbritannien og Polen.
The Charter is equally binding on Member States and the European Institutions, with the exception of the United Kingdom and Poland.
Dette charter blev højtideligt proklameret og undertegnet af formændene for hhv. Europa-Parlamentet, Kommissionen og Rådet for Den Europæiske Union den 12. december 2007.
On 12 December 2007 in Strasbourg, the Charter was solemnly proclaimed and signed by the Presidents of the European Parliament, the European Commission and the European Council.
Med Lissabon-traktaten får det retskraft.
The Lisbon Treaty will give it force of law.
Efter en lang og sej kamp blev Europa-Parlamentet i midten af 1970’erne budgetmyndighed sammen med Ministerrådet.
After long, hard struggles, the European Parliament became one arm of the budgetary authority – the other being the Council of Ministers – in the mid1970s.
Urokkeligt har det fastholdt sit princip om, at Den Europæiske Union skal råde over tilstrækkelige midler til at virkeliggøre sine mål.
It has adhered unshakably to its principle that the European Union must have sucient funds to attain its objectives.