natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Revisionsretten offentliggør særberetninger om aktuelle spørgsmål af væsentlig betydning og om regnskaberne for satellitorganer såsom Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse (Thessaloniki), Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene (Dublin), Euratoms Forsyningsagentur og Europaskolerne.
The European Court of Auditors issues separate reports on major issues of topical con cern, as well as on the accounts of satellite bodies, such as the European Centre for the Development of Vocational Training (Thessaloniki), the European Foundation for the Improvement of Living and Working Conditions (Dublin), the Euratom Supply Agency and the European Schools.
I december 1995 gjorde Parlamentet for første gang brug af sin ret i medfør af traktaten om Den Europæiske Union til at nedsætte et midlertidigt undersøgelsesudvalg.
In December 1995 the EP exercised for the first time its right acquired under the Treaty on European Union to establish a Committee of Inquiry.
Dette udvalg undersøger påstande om fejl eller forsømmelser i forbindelse med ordningen for fællesskabsforsendelse. sendelse.
This committee is investigating allegations of fraud and maladministration under the Community transit system.
Borgernes Europa
Citizens' Europe
OVERHOLDELSE AF DE GRUNDLÆGGENDE RETTIGHEDER I EU
RESPECT FOR FUNDAMENTAL RIGHTS IN THE UNION
— Religions- og bekendelsesfrihed (Prais, samling 1976, s. 1589, 1599);
— freedom of trade (International Trade Association [1979] 1125, 1135 et seq.);
— Sikring af de grundlæggende rettigheder hører til de grundlæggende principper i EF-retten.
— The protection of fundamental rights is one of the basic tenets of European Community law.
Dog indeholder hverken EF-traktaten eller den overordnede EU-traktat en skriftlig oversigt over de grundlæggende rettigheder.
But neither the EC Treaty nor the EU Treaty contains a written list of fun­damental rights.
Kun princippet om ligeløn for mænd og kvinder er fra begyndelsen blevet kodificeret i EF-traktatens artikel 119.
Only the principle of equal pay for men and women has from the start been codified in Article 119 of the EC Treaty.
— Ejendomsret (Hauer, samling 1979, s. 3727, s. 3745 ff.); — Fri erhvervsudøvelse (Hauer, samling 1979, s. 3727);
— freedom of competition (France [1985] 531);
— De Europæiske Fællesskabers Domstol har på et tidligt tidspunkt anerkendt tilstedeværelsen af de grund læggende rettigheder i Fællesskabet og stadig videreudviklet dem.
— The European Court of Justice (ECJ) recognized the existence of fundamental rights at Community level at an early stage, and has steadily extended them.
Ifølge EF-Domstolens nuværende retspraksis hører de grundlæggende rettigheder til de generelle retsprincipper og er i Fællesskabets normhierarki sidestillet med den primære EF-ret.
Under the Court's continuing case­law, fundamental rights form part of the general principles of Community law and are equiv­alent to primary law in the Community legal hierarchy.
— Boligens ukrænkelighed (Hoechst AG mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, samling 1989, s. 2919);
— inviolability of residence (Hoechst AG ν Commission [1989] 2919);
Endelig henvises der i præamblen til den europæiske fælles akt til den europæiske menneskerettighedskonvention.
— freedom of expression and publication (VBVB, VBBB [1984] 9 et seq., 62).
— Ytrings- og udgivelsesfrihed (VBVB, VBBB, samling 1984, s. 9 ff, S.62).
There is also a reference to the EHRC in the preamble to the Single European Act.
Da EF-Domstolen ikke foretager nogen abstrakt definition af beskyttelsesområdet for den enkelte grundlæggende rettighed, opstår der særlige problemer i forbindelse med afgrænsningen mellem de enkelte økonomiske grund læggende rettigheder og adskillelsen af disse fra de grundlæggende frihedsrettigheder.
Because the ECJ does not provide an abstract definition of the scope of protection for individual basic rights, prob­lems arise in particular in distinguishing one fundamental economic right from another and distinguishing them from fundamental freedoms.
Formålet er at sikre beskyttelsen af de grundlæggende rettigheder gennem indførelse, anvendelse og fortolkning af fællesskabslovgivning.
To ensure that fundamental freedoms are protected in the drafting, application and interpretation of Community law.
I deres klassiske funktion som beskyttelsesmekanisme sikrer Fællesskabets grund læggende rettigheder den enkelte mod overgreb fra fæl lesskabsinstitutionernes side.
In their traditional defensive role the Community's funda­mental rights protect the individual from the erosion of sovereignty by Community bodies.
Hidtidig udvikling
Development of rights
I hvert fald bliver medlemsstaternes unionsborgere beskyttet via de grundlæggende rettigheder (EF-traktatens artikel 8, stk. 2, og artikel A, stk. 2 og 3, i traktaten om Den Europæiske Union).
In any event, the fundamental rights of Union citizens of the Member States are protected (Article 8(2) of the EC Treaty and Article A, second and third paragraphs of the EU Treaty).
Men også statsborgere fra tredjelande kan påberåbe sig de grundlæggende rettigheder, for så vidt de passende forudsætninger foreligger.
But nationals of third countries can also claim the fundamental rights where they fulfil the conditions.
Som ikke-privilegerede kan klageberettigede fysiske og juridiske personer ifølge EF-traktatens artikel 173, stk. 4, derfor indbringe annullationssøgsmål for Retten i Første Instans (EF-traktatens artikel 168 A, stk. 1), der er knyttet til EF-Domstolen.
As non­preferential complainants, under Article 173, fourth paragraph of the EC Treaty natural and legal persons may thus institute annulment proceedings before the Court of First Instance, which is attached to the Court of Justice under Article 168a, first paragraph of the Treaty.
I øvrigt skal annullationsgrunde også tages i betragtning i andre sager.
Comparable actions may also be brought in other proce­dures.
Det forudsættes i EF-traktatens artikel 173, stk. 4, om annullationsøgsmål, at en klager umiddelbart eller Individuelt skal være berørt af de retlige virkninger af en retsakt i henhold til EF-traktatens artikel 189, stk. 2 til 4, eller af en anden handling.
The annulment proceedings under Article 173 is intended for complainants who are directly affected by a legal act as defined by Article 189, second to fourth para­graphs of the EC Treaty or other action with legal conse­quence of direct and individual concern.
EF-Domstolen fastslog allerede i 1974, at de grund læggende rettigheder hører til de generelle retsprincipper, som den har til opgave at beskytte, og at den ved sikringen af disse rettigheder skal tage udgangspunkt i med lemsstaternes fælles forfatningsmæssige traditioner.
The Court decided back in 1974 that fundamental rights form part of the general principles of Community law that it is required to uphold, and that in safeguarding such rights it should be guided by the constitutional traditions of the Member States.
Her efter kan ingen foranstaltning have retsvirkning, hvis den er uforenelig med de grundlæggende rettigheder, som er anerkendt og sikret i disse landes forfatninger.
Accordingly, no measure may have the force of law unless it is compatible with the funda­mental rights recognized and protected by the Member States' constitutions.
Som de vigtigste grundlæggende rettigheder har EF-Domstolen hidtil anerkendt følgende:
The main specific rights recognized so far by the Court are:
— Menneskeværdighed (Casagrande, samling 1974, s. 773);
— human dignity (Casagrande [1962] ECR 773);
Hvis det fastslås, at der foreligger en overtrædelse af de grundlæggende rettigheder, vil Domstolen annullere den anfægtede handling med tilbagevirkende kraft og med for pligtende virkning for alle parter.
If the action is well founded the Court of Justice declares the act concerned to be void, with retroactive and univer­sal effect.
Der er dog fastsat grænser for beskyttelsen af de grund læggende rettigheder ifølge EF-Domstolens retspraksis (EF-Domstolen, samling 1970, s. 1125). De grund-
— non­discrimination (Defrenne ν Sabena [1976] ECR 455);
— Forbud mod diskriminering (Defrenne/Sabena, sam ling 1976, s. 455);
— freedom of association (Gewerkschaftsbund, Massa étal. [1974] 917, 925);
Borgernes Europa oner opfordret til formelt at tilslutte sig denne erklæring, hvilket ganske vist endnu ikke er sket.
— freedom of religion and confession (Prals [1976] ECR 1589, 1599);
Europa-Parlamentet har endvidere i sin beslutning af 11. marts 1993 [2] under henvisning til traktaten om Den Euro pæiske Union opfordret EF-institutionerne og tredjelande nes regeringer til at overholde menneskerettighederne.
However, under the case­law of the ECJ there are limits to the protection of fundamental rights ([1970] ECR 2237).
læggende rettigheder vil ikke blive sikret i ubegrænset omfang, men de skal være forenelige med Fællesskabets struktur og mål.
Such rights are not granted without restraint but must be compatible with the Community's structure and objectives.
De grundlæggende rettigheder skal altid ses i sammenhæng med deres funktion i samfundet.
They must always be considered with regard to the social function of the protected activity.
Yderligere begrænsninger er ifølge EF-Domstolens retspraksis proportionalitetsprincippet og hensynet til selve kerneområdet for den givne rettighed.
The princi­ple of proportionality and the guarantee of essential con­tent are further constraints.
Dette medfører, at Fællesskabet, når det griber ind i beskyttelsesområdet for en grundlæggende rettighed hverken må tilsidesætte proportionalitetsprincippet eller berøre den grundlæggende rettigheds kerne (EF-Domstolen, samling 1989, s. 2237).
Consequently where the Community intervenes in the protected sphere of a fun­damental right it may neither violate the principle of pro­portionality nor affect the essential content of that right ([1989] ECR 2237).
Den 10. februar 1994 vedtog Parlamentet et katalog over de sikrede menneskerettigheder i EU, der var udarbejdet af dets Udvalg om Institutionelle Spørgsmål.
— privacy (National Panasonic [1980] ECR 2033, 2056 et seq.);
Kataloget byggede hovedsagelig på erklæringen om de grund læggende rettigheder fra 1989.
It is in principle the European Community which is com­mitted to respecting fundamental rights. The Member
I princippet er De Europæiske Fællesskaber forpligtet til at overholde de grundlæggende rettigheder.
States are only required to comply with the minimum standards which the rights lay down when they are imple menting Community law (cf.
Medlemsstaterne er kun forpligtet af den forudbestemte minimumsnorm, når de gennemfører fællesskabsretten (jf· EF-traktaten artikel 5).
Article 5 of the EC Treaty).
Kodificering, tiltrædelse af den europæiske men neskerettighedskonvention
Codification and accession to the European Human Rights Convention
I 1993 udarbejdede Udvalget om Borgerlige Frihedsrettigheder og Indre Anliggender, der var blevet oprettet efter Maastrichttraktaten, den første årlige betænkning om respekt for menneskerettighederne i Fællesskabet; den tilsvarende beslutning blev vedtaget af Europa-Parlamentet den 11. marts 1993 [3].
In 1993 the new Committee on Civil Liberties and Internal Affairs set up under the Maastricht Treaty produced its first annual report on respect for human rights in the Community, and a resolution on the subject was adopted by Parliament on 11 March 1993 [3].
I sin beslutning fra begyndelsen af 1997 om menneskerettighedssituationen i 1995 krævede Parlamentet under henvisning til ovenstående beslutninger og under hensyntagen til EF-Domstolens retspraksis endnu en gang, at Fællesskabet tiltræder den europæiske menneskerettighedskonvention, og at EU udsender en europæisk erklæring om de grundlæggende rettigheder, som skal gælde som en fuldgyldig del af traktaten, og hvori individets rettigheder fastlægges og forankres, herunder de økonomiske, sociale, kulturelle og økologiske rettigheder.
In its resolution of early 1997 on the 1995 annual report Parliament referred again to the above resolutions and the case-law of the ECJ on the Community's accession to the EHRC, and called for the European Union to issue a European declaration of fundamental rights that is applicable as a full component of the Treaty, in which the rights of the individual, including economic, social, cultural and ecological rights, are defined and incorporated.
I samme forbindelse krævede Parlamentet, at Den Europæiske Union på regeringskonferencen får tildelt status som selvstændig juridisk person, således at EU kan tiltræde den europæiske menneskerettighedskonvention. (Dette krav fra Europa-Parlamentets side var allerede indeholdt i en beslutning af 17. september 1996) [4].
In this context Parliament calls on the Intergovernmental Conference to invest the European Union with legal personality so that it can accede to the EHRC (a plea also made in Parliament's resolution of 17 September 1996) [4].
For at styrke beskyttelsen af de grundlæggende rettigheder i Den Europæiske Union har navnlig Europa-Parlamentet krævet, at der skabes retlige forudsætninger for en kodificering af de grundlæggende rettigheder, således at det sikres, at rettighederne i vidt omfang garanteres i Fællesskabets retsorden.
To strengthen the protection of fundamental rights in the European Union, Parliament in particular has been call ing for the legal conditions to be created to enable fundamental rights to be codified, so as to ensure that rights are comprehensively safeguarded under Community law.
Rådet har på sin side anmodet om en udtalelse fra EF-Domstolen om, hvorvidt De Euro pæiske Fællesskaber har kompetence til at tiltræde den europæiske menneskerettighedskonvention. Dette afviste Domstolen i sin udtalelse af 28. marts 1996 (Europäische Zeitschrift für Wirtschaftsrecht 1996, s. 307 ff.).
The Council requested the ECJ to draw up a report on whether the Community had the power to accede to the EHRC.
Tiltrædelsen er ikke mulig i henhold til det gældende fællesskabsretsprincip om begrænsede særbeføjelser, der også gælder på det folkeretlige område.
Accession founders on the principle in Community law of limited individual authority, which also applies to action under inter national law.
Domstolen fastslår, at EF-traktatens artikel 235 ikke er et tilstrækkeligt grundlag for en sådan beføjelse.
The Court found that Article 235 was not a sufficient basis for such authority.
En tiltrædelse af den europæiske menneskerettighedskonvention ville svare til en traktatændring, eftersom tiltrædelsen ville medføre en væsentlig ændring af den gældende fællesskabsordning for beskyttelse af menneskerettigheder, da Fællesskabet her ved ville blive knyttet til en anden folkeretlig institutionel ordning og forpligtet til at overtage samtlige bestemmelser i den europæiske menneskerettighedskonvention.
Accession to the EHRC would be equivalent to an amendment of the Treaty, since it would result in an essential change in the present Community system for protecting human rights, as it would entail the Community's integration into a different institutional system governed by international law and the incorporation of all the provisions of the EHRC into Community law.
Europa-Parlamentet er desuden af den opfattelse, at enhver person skal have reel beskyttelse mod krænkelse af de grundlæggende rettigheder ud fra europæiske ret ningslinjer, og understreger, at klagemulighederne må udvides i forbindelse med regeringskonferencen.
Parliament also points out that everyone must have recourse to genuine protection against violations of their fundamental rights under European guidelines and emphasizes that the right of appeal must be expanded at the Intergovernmental Conference.
Europa-Parlamentet kræver også, at protokollen og aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken såvel som fællessskabspagten om de grundlæggende sociale rettigheder bliver indskrevet i traktaten, og at EU tiltræder Europarådets socialcharter.
It calls for the Protocol and agreement on social policy and the Charter of Fundamental Social Rights to be integrated in the Treaty and for the EU to accede to the Council of Europe's social charter.
Endelig gentager Europa-Parlamentet, at samtlige aftaler, som Unionen indgår med tredjelande, skal indeholde menneskerettighedsklausuler, der gør det muligt at ophæve de pågældende aftaler I tilfælde af, at menneskerettighederne krænkes.
Finally Parliament asserts that all agreements concluded by the Union with third countries must include human rights clauses enabling the agreement concerned to be suspended if human rights are abused.
Europa-Parlamentet fremsatte allerede den 10. februar 1977 en politisk principerklæring om fastsættelse af de grundlæggende rettigheder, som blev vedtaget af Rådet og Kommissionen og undertegnet den 5. april 1977 af for mændene for de tre institutioner.
On 10 February 1977 Parliament issued a declaration of political principle on the definition of fundamental rights. The declaration was adopted by the Council and Commission and signed in Luxembourg on 5 April 1977 by the Presidents of the three bodies.
Denne erklæring blev I 1989 udvidet med en erklæring (beslutning om vedtagelse af erklæringen om de grundlæggende frihedsrettigheder, [1], der indeholder en omfattende oversigt over de grundlæggende frihedsrettigheder.
This declaration was subsequently expanded by a declaration of 1989 (resolution on the declaration of fundamental rights and freedoms, [1], which includes a comprehensive list of fundamental rights.
I dette dokument bliver medlemsstaterne og de andre fællesskabsinstituti
In this document the Member States and other Community bodies are called on to associate them selves formally with the declaration, a call that has not yet been heeded.
UNIONSBORGERNE OG DERES RETTIGHEDER
CITIZENS OF THE UNION AND THEIR RIGHTS by Articles 138d and 138e ECT (*1.3.14 and 2.5.O.).
Indholdet af unionsborgerskabet har med undtagelse af valgretten hidtil stort set været begrænset til en syste­matisering af hidtidige rettigheder (navnlig med hensyn til den frie bevægelighed, opholdsretten og retten til at Ind­give andragender), der nu er blevet traktatfæstet på grundlag af en politisk idé.
With the exception of electoral rights, the substance of Union citizenship achieved to date is to a considerable extent simply a systematization of existing rights (particu­larly as regards freedom of movement, the right of resi­dence and the right of petition), which have now been enshrined in primary law on the basis of a political idea.
Med udgangspunkt i den traktatfæstede frie bevægelig­hed blev det allerede I 60'erne overvejet at indføre et europæisk borgerskab med nærmere fastsatte rettighe­der og pligter.
Inspired by the freedom of movement for persons envis­aged in the Treaties, the introduction of a European citi­zenship with precisely defined rights and duties was con­sidered as long ago as the 1960s.
Efter det forberedende arbejde siden mid­ten af 70'erne blev projektet i 1990 knyttet til planerne om oprettelse af Den Europæiske Union.
Following preparatory work which began in the mid-1970s, in 1990 this project was placed in the context of the European Union.
Med EU­traktaten, i hvis artikel Β "unionsborgerskabet" nævnes som mål, forankres dette unionsborgerskab som ny anden del i EF­traktaten (artikel 8­8 E).
As a result of the Treaty on European Union, Article Β of which refers to 'citizenship of the Union' as an objective, this was introduced as a new part of the EC Treaty (Articles 8-8e ECT).
I modsætning til de europæiske landes forfatningstraditi­oner siden den franske erklæring fra 1789 om men­neskerettigheder og borgerlige rettigheder indebærer unionsborgerskabet ikke, at der indføres nye grund­læggende rettigheder.
By contrast with the constitutional understanding in European States since the French Declaration of Human and Civil Rights of 1789, no specific guarantees of fun­damental rights are associated with citizenship of the Union.
I TEU, artikel F, stk. 2, hedder det ganske vist, at "Unionen respekterer de grundlæggende rettigheder, således som de garanteres ved den euro­pæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder... og således som de følger af medlemsstaternes fælles forfatningsmæssige traditioner, som generelle principper for fællesskabsret­ten", men der siges på dette sted ikke noget om unions­borgerskabets retsstilling.
Admittedly, Article F(2) TEU states that the 'Union' will 'respect' fundamental rights in accordance with the European Convention on Human Rights and the 'consti­tutional traditions common to the Member States', but it does not make any reference to the legal status of Union citizenship.
Hidtil har unionsborgerskabet trods bestemmelserne herom i EF­traktatens artikel 8, stk. 2, ikke medført for­pligtelser for unionsborgerne, hvilket adskiller det klart fra statsborgerskabet i en medlemsstat.
Union citizenship does not as yet entail any duties for cit­izens of the Union, despite the wording to that effect in Article 8(2) ECT, which constitutes a major difference between it and citizenship of the Member States.
Med EF­traktatens artikel 8, stk. 2, og TEU, artikel N, er der forskellige muligheder for en gradvis udbygning af unionsborgerskabet og dermed for at forbedre unions­borgernes retsstilling på europæisk plan.
The second paragraph of Article 8e ECT and Article Ν TEU provide opportunities gradually to develop citizen­ship of the Union and thus provide citizens of the Union with an enhanced legal status at European level.
På linje med begrebet statsborgerskab i en medlemsstat betegner unionsborgerskabet forholdet mellem borgerne og Den Europæiske Union, med en række rettigheder og pligter for borgerne og disses deltagelse i de demokrati­ske beslutningsprocesser.
Imitating the concept of national citizenship, citizenship of the Union is intended to describe a binding relationship between the citizen and the European Union which is defined by the former's rights, duties and political partici­pation.
Dette skal bidrage til at mind­ske EU­borgernes fornemmelse af, at de på den ene side i stadig højere grad rammes af EU­foranstaltninger, men på den anden side næsten kun på nationalt plan kan gøre brug af deres rettigheder og pligter og deltage i de demo­kratiske processer.
This is intended to bridge the gap between the increasing impact of Community action on citizens of the Community, on the one hand, and the almost exclusively national safeguarding of rights and duties and participa­tion in democratic processes, on the other.
Målet er at få borgerne til i højere grad at identificere sig med EU og fremme en europæisk poli­tisk offentlighed, en europæisk politisk bevidsthed og en europæisk identitet.
The identifica­tion of citizens with the EU is to be enhanced, and a European political public opinion, a European political consciousness and a European identity are to be fur­thered.
Desuden sigtes der mod øget beskyt­telse af medlemsstaternes statsborgeres rettigheder og interesser (TEU, artikel B, 3. led).
Moreover, protection of the rights and interests of nationals of the Member States is to be strengthened (Article B, 3rd indent TEU).
Samtidig kan EU bruge unionsborgerskabet til at sikre sin legitimitet.
In addition, citizenship of the Union can also act as a source of legitimacy for the EU.
Europa­Parlamentet har altid med sine politiske initiativer og beslutninger henledt Rådets, Kommissionens og medlemsstaternes opmærksomhed på behovet for at udvikle en politik, som giver borgerne et medansvar for etableringen af et levende europæisk Fællesskab, som kan varetage de europæiske borgeres interesser.
The European Parliament, by its political initiatives and resolutions, has always drawn the attention of the Council, the Commission and the Member States to the need to develop a policy which would involve European citizens in building up a living Community, ready to fulfil the aspirations of the European people.
Ifølge TEU, artikel 8, har enhver, der er statsborger i en medlemsstat, unionsborgerskab.
According to Article 8 ECT, every person holding the nationality of a Member State is a citizen of the Union.
Denne definition er afledt af anvendelsen af medlemsstaternes nationale retsforskrifter.
Nationality is defined according to the national laws of that State.