natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Princippet om bruttoopgørelse omfatter to regler: reglen om ikke-formålsbestemt anvendelse, som betyder, at indtægterne ikke skal dække bestemte udgifter, og reglen om ikke-modregning, som betyder, at indtægter og udgifter skal opføres i budgettet med deres fulde beløb, og at der ikke kan foretages modregninger.
The principle of universality is based on two rules: budgetary revenue may not be allocated to particular items of expenditure and all revenue and expenditure must be entered in full in the budget without any adjustment against each other.
Princippet om specificering er afgørende for såvel budgettets horisontale struktur (oversigten over indtægter og oversigten over udgifter holdes adskilt, og oversigten over udgifter underopdeles i fem sektioner, én for hver institution) som dets vertikale struktur (bevillingernes art og formål kan aflæses af kontoplanen ved hjælp af underopdelingen af sektionerne — og især underopdelingen af sektion III, som omfatter alle Fællesskabets aktionsudgifter — i afsnit, kapitler, artikler og konti) (se »Unionens udgifter«, side 12).
The principle of specification determines the horizontal structure (distinction between statement of revenue and statement of expenditure, subdivision of the statement of expenditure into six sections, one for each of the institutions) and the vertical structure of the budget (the budget nomenclature enables the type and purpose of appropriations to be identified by subdividing the sections, in particular Section III which contains all the Community's operating expenditure, into titles, chapters, articles and items) (see 'The general budget of the European Union', page 12).
Betalingsoverførslerne, som på visse betingelser gør det muligt at omfordele bevillingerne til andre poster end dem, der blev fastlagt ved vedtagelsen af budgettet, udgør en smidiggørelse af princippet om specificering.
The possibility offered under certain conditions, of transferring appropriations to reallocate funds to headings other than those they were intended for when the budget was adopted, introduces flexibility into the principle of specification.
Overslagene over udgifter og indtægter på Unionens budget opstilles i denne valuta.
These transfers are provided for in the Treaty so that budget appropriations can be used as effectively as possible.
Princippet om etårighed betyder, at budgettransaktionerne skal knyttes til et bestemt regnskabsår, så det bliver lettere at kontrollere Fællesskabets arbejde.
Annuality means that budget operations relate to a given budget year in order to facilitate control of the work of the Community executive.
Men samtidig med, at dette princip skal overholdes, skal Fællesskabet forvalte de flerårige foranstaltninger, som indtager en stadig vigtigere plads i budgettet.
The Community must, however, reconcile this principle with the need to engage in multiannual operations, which account for a growing proportion of the budget.
Det problem løser man ved at anvende opdelte bevillinger, som består af forpligtelsesbevillinger (FB) og betalingsbevillinger (BB).
The answer to this dual requirement is provided by the entry of differentiated appropriations, which consist of commitment appropriations and payment appropriations.
Forpligtelsesbevillingerne dækker de samledejuridiske forpligtelser, der i et givet regnskabsår er indgået i forbindelse med de foranstaltninger, som gennemføres over mere end ét regnskabsår.
The commitment appropriations cover the total cost in the financial year of the legal obligations entered into in respect of operations to be carried out over a period of more than one financial year.
Betalingsbevillingerne dækker de udgifter, som opstår ved gennemførelsen af de forpligtelser, der er indgået i det pågældende og/eller de foregående regnskabsår, op til det beløb, der er opført i budgettet.
The payment appropriations cover expenditure, up to the amount entered in the budget, resulting from the commitments entered into during the financial year and/or earlier financial years.
I modsætning til de opdelte bevillinger skal de ikke-opdelte bevillinger dække de foranstaltninger, som i princippet skal gennemføres fuldt ud (både med hensyn til forpligtelsesbevillinger og betalingsbevillinger) inden for ét regnskabsår.
Unlike the differentiated appropriations, nondifferentiated appropriations are to cover operations which should, in principle, be completed (both commitment and payment) in a single budget year. The terms 'appropriations for
Med udtrykket »bevillinger til forpligtelser« menes de samlede forpligtelsesbevillinger plus de ikke-opdelte bevillinger, mens »bevillinger til betalinger« omfatter de samlede
However, much of the expenditure is still effected in national currency, leading to exchange rate differences which sometimes pose problems in the event of currency realignments, especially for agricultural and administrative expenditure.
Ikke-obligatoriske udgifter
Noncompulsory expenditure
Ifølge EØF-traktatens artikel 203, stk. 9, om budgetbehandlingen kan Parlamentet på visse betingelser forhøje de ikke-obligatoriske udgifter ved at fremsætte ændringsforslag til Rådets budgetforslag.
Article 203(9) allows Parliament, in certain circumstances, to increase the amount of noncompulsory expenditure by amending the Council's draft budget subject to a maximum rate of increase in relation to the previous financial year.
Sammenlignet med budgettet for det foregående år må forhøjelsen dog ikke overstige den maksimale forhøjelsessats, som Kommissionen beregner på grundlag af en række makroøkonomiske oplysninger. En overskridelse er kun mulig i forståelse med Rådet.
This maximum rate of increase is calculated by the Commission on the basis of various macroeconomic data and may be exceeded only if the Council agrees.
Denne bestemmelse har ofte givet anledning til konflikter mellem budgetmyndighedens to parter, men disse konflikter er nu blevet sjældnere takket være de interinstitutionelle aftaler (se »Nyttige begreber: De finansielle overslag«, side 10).
Application of these rules was a frequent source of conflict between the two arms of the budgetary authority before the Interinstitutional Agreements were concluded to mitigate this (see 'Some important concepts: The financial perspective', page 10).
Sondringen mellem obligatoriske udgifter (OU) og ikke-obligatoriske udgifter (IOU) er først og fremmest politisk, eftersom denne opdeling er udtryk for, hvordan budgetbeføjelserne er delt mellem Parlamentet og Rådet (Parlamentet har »det sidste ord« i forbindelse med ikke-obligatoriske udgifter, mens Rådet har det i forbindelse med obligatoriske udgifter).
The distinction between compulsory expenditure and noncompulsory expenditure is essentially political in that it determines the division of power over the budget between Parliament and the Council (Parliament has the last word on noncompulsory expenditure and the Council on compulsory expenditure).
Bevillingerne opføres på budgettet på tre måder: — Et bevillingsbeløb opføres under en budgetpost, hvilket er det normale.
— A given amount is entered: this is the normal state of affairs.
Den forholdsvis upræcise definition af disse to begreber i traktaten blev gjort klarere i 1982, da de tre institutioner afgav en fælles erklæring, hvorefter de obligatoriske udgifter er de udgifter, som budgetmyndigheden er forpligtet til at opføre i budgettet, for at EU kan overholde sine interne og eksterne forpligtelser i medfør af traktaterne eller de retsakter, der er vedtaget i henhold til disse.
The rather vague definition of the two concepts contained in the Treaty was clarified in 1982 in a Joint Declaration by the three institutions stating that compulsory expenditure is expenditure which the budgetary authority is obliged to enter in the budget to enable the Community to meet its obligations, both internally and externally, under the Treaties and acts adopted in accordance therewith.
Alle øvrige udgifter er »ikke-obligatoriske«.
All other expenditure is non-compulsory.
— Under budgetposten opføres et »p.m.« (pro memoria).
— The item carries a token entry (p.m.).
Dette gøres, når der endnu ikke findes et retsgrundlag for udgiften ved budgettets vedtagelse (det gælder især for bevillinger under reserven, undersektion BO), eller når budgetmyndigheden ønsker midlertidigt at suspendere gennemførelsen af en foranstaltning.
This situation arises when the legal basis determining the principle and the arrangements for the expenditure does not exist when the budget is adopted (in particular, this is the case with the appropriations entered in the reserve in Subsection BO) or when the budgetary authority wants implementation of a measure to be temporarily suspended.
Anførelsen af p.m. betyder således, at budgetmyndigheden principielt anerkender udgiften under den pågældende post, men at der er knyttet visse betingelser til afholdelsen.
The token entry thus means that the budgetary authority accepts expenditure in principle under the heading concerned, subject to a number of conditions.
— Der opføres en tankestreg (—) under budgetposten.
— A dash (—) is entered against a budget heading.
Den anvendes for at angive poster, der ikke længere er aktive aktionsposter, men som det er nødvendigt at opretholde på budgettet af historiske eller regnskabsmæssige grunde, f.eks. for at afslutte udnyttelsen af betalingsbevillinger for tidligere regnskabsår.
This is used to indicate headings which have ceased to be operational but which have to be kept in the budget for historical or accounting reasons, for instance in order to complete the implementation of payment appropriations for previous financial years.
Budgettets gennemførelse
Budget execution
Ifølge erklæringen fra 1982 skal det på et »trepartsmøde« mellem formændene for de tre institutioner, der afholdes, inden Rådet fastlægger budgetforslaget, afgøres, hvordan de kommende budgetposter og de budgetposter, hvis retsgrundlag er blevet ændret, skal klassificeres.
Under the 1982 Declaration, the presidents of the three institutions hold a trialogue meeting before the Council establishes its draft budget in order to resolve any disputes which might arise in connection with the classification of new budget headings and of any for which the legal basis might have changed.
I den interinstitutionelle aftale fra 1993 blev det desuden fastsat, at en række af budgettets udgifter skulle betragtes som ikke-obligatoriske udgifter, og der blev indført en ad hoc-samrådsprocedure til brug ved fastlæggelsen af de obligatoriske udgifter (se »De finansielle overslag 1993-1999 - 3.
The 1993 Interinstitutional Agreement also established the principle that some budget expenditure should be regarded as noncompulsory expenditure and laid down an ad hoc conciliation procedure to determine the level of compulsory expenditure (see 'Financial perspective 1993 to 1999', 3.
Indgåelsen af den nye interinstitutionelle aftale«, side 60).
Negotiation of the new Interinstitutional Agreement', page 60).
Disse forskellige aftaler gør det imidlertid ikke muligt at undgå, at der med jævne mellemrum opstår uoverensstemmelse om klassificeringen. Som eksempel kan det nævnes, at Rådet har indbragt en sag for Domstolen vedrørende 1995-budgettet med påstand om, at Parlamentet har truffet beslutning om udgifter, som ifølge Rådet er obligatoriske udgifter og derfor udelukkende hører ind under Rådets kompetence.
However, these various agreements have not prevented the periodic recurrence of disputes concerning classification.
Domstolen annullerede i denne forbindelse 1995-budgettet i slutningen af budgetåret (den 7. december 1995) og fremførte i lighed med, hvad den sagde i 1986, at budgetproceduren først er afsluttet, når budgetmyndighedens to parter er blevet enige om klassificeringen af udgifterne.
The Court of Justice annulled the 1995 budget at the very end of the financial year (7 December 1995) and confirmed its 1986 ruling that the budgetary procedure cannot be considered complete until the two arms of the budgetary authority have agreed on the classification of expenditure.
Alle tal vedrørende afholdelsen af udgifterne i denne håndbog vedrører bevillinger, der er vedtaget i forbindelse med et regnskabsår, og som der faktisk er indgået forpligtelser for, eller som er udnyttet i løbet af samme regnskabsår eller eventuelt følgende regnskabsår, hvis der er tale om en fremførsel.
All the statistical series on the implementation of expenditure relate to annual appropriations which are actually committed or paid in the same financial year or, in the case of carryovers, in the following financial year.
Tidsplan*
Timetable*
Debat om de politiske og budgetmæssige prioriteringer
Debate on political and budgetary priorities
Trepartsmøde (Kommissionen, Rådet og Parlamentet) om de budgetmæssige prioriteringer
Trialogue (Commission, Council and Parliament) on budgetary priorities
Vedtagelse af det foreløbige budgetforslag (FBF)
Adoption of preliminary draft budget
April/maj (vedtagelse)
April/May (decision)
Offentliggørelse af det foreløbige budgetforslag (FBF)
Publication of preliminary draft budget
Budgetmyndigheden
15 June late June
Ad hoc­samråd om OU ­ 2. del i forbindelse med Budget­Rådet ultimo juli
Ad hoc conciliation meeting on the amounts of compulsory expenditure on the occasion of the Budget Council — stage two
Samråd om hele budgettet
Conciliation meeting on the budget as a whole
Udarbejdelse af budgetforslag (BF) (kvalificeret flertal)
Establishment of draft budget (by qualified majority)
1 ­ endelig beslutning vedrørende OU 2 ­ modificering med kvalificered flertal af de af EP vedtagne ændringer
1 — Final decision on compulsory expenditure 2 — Modification of Parliament's amendments to noncompulsory expenditure by qualified majority
' Vejledende tidsplan.
* Pragmatic timetable.
— Parlamentets førstebehandling
First reading by Parliament
Behandlingens vigtigste faser
Main stages of the procedure
Parlamentets førstebehandling af budgetforslaget fra Rådet finder sted i løbet af oktober. Ændringerne til de ikke-obligatoriske udgifter skal vedtages med absolut flertal af medlemmerne.
Parliament conducts its first reading in October on the basis of the Council's draft: amendments to noncompulsory expenditure require the votes of an absolute majority of members.
Ændringsforslagene vedrørende de obligatoriske udgifter vedtages med absolut flertal af de afgivne stemmer.
Proposed modifications to compulsory expenditure require an absolute majority of votes cast.
Budgetbehandlingen afvikles i overensstemmelse med EØF-traktatens artikel 203, som indeholder en beskrivelse af de forskellige fasers automatiske forløb inden for de frister, som budgetmyndigheden har fastsat.
The budgetary procedure is set out in Article 203 of the EEC Treaty which stipulates the sequence of stages and the time-limits which must be respected by the two arms of the budgetary authority: the Council and Parliament.
Budgetbehandlingen som omhandlet i traktaten strækker sig således fra 1. september til 31. december i det år, der går forud for det pågældende regnskabsår.
The budgetary procedure, as defined in the Treaty, extends from 1 September to 31 December of the year preceding the budget year in question.
I praksis har man siden 1977 fulgt en »pragmatisk« tidsplan, som de tre institutioner har aftalt i fællesskab.
In practice, however, a 'pragmatic' timetable has been applied by the three institutions since 1977.
Forløbet af de forskellige faser af behandlingen er følgende: og fremsendes til
The different stages of the procedure are now as follows:
— Det foreløbige budgetforslag udarbejdes af Kommissionen budgetmyndigheden senest den 15. juni
— Establishment of the preliminary draft budget by the Commission and transmission to the budgetan,' authority by no later than 15 June
Rådets andenbehandling finder sted i tredje uge af november, efter at der først har været afholdt et samråd med en delegation fra Europa-Parlamentet.
The Council conducts this second reading during the third week of November, after a conciliation meeting with a delegation from Parliament.
Budgetforslaget modificeres i overensstemmelse med de ændringer (i IOU) og ændringsforslag (i OU), som Parlamentet har vedtaget.
The draft budget is amended in the light of Parliament's amendments (non-compulsory expenditure) or proposed modifications (compulsory expenditure).
Efter Rådets andenbehandling af de obligatoriske udgifter fastsættes disse normalt endeligt. Rådet har således, undtagen hvis Parlamentet senere afviser hele budgettet, »det sidste ord« vedrørende denne udgiftskategori.
As a rule the Council's decisions on second reading relating to compulsory expenditure determine the final amount: unless the entire budget is subsequently rejected by Parliament, the Council has the 'last word' on this category of expenditure.
Budgetforslaget, der således først er blevet ændret og derefter modificeret, oversendes nu på ny til Parlamentet omkring den 22. november.
The draft budget as amended is returned to Parliament around 22 November.
— Parlamentets andenbehandling og vedtagelse af budgettet
— Second reading by Parliament and adoption of the budget
Rådet har det sidste ord med hensyn til de obligatoriske udgifter, og Parlamentet behandler under sin plenarforsamling i december derfor hovedsagelig de ikke-obligatoriske udgifter, idet det kan godkende eller afvise Rådets fastsættelse heraf.
As the Council has had the last word on compulsory expenditure. Parliament devotes most of its December part-session to reviewing noncompulsory expenditure, for which it can accept or refuse the Council's proposals.
Efter en intern vejledende debat, hvor de store politiske og budgetmæssige retningslinjer lægges for det kommende regnskabsår, udarbejder Kommissionen et »budgetoverslag« ved at indsamle bevillingsanmodninger fra de forskellige tjenestegrene og ved at foretage en intern afvejning.
After an internal policy debate to lay down the main political and budgetary priorities for the coming year, the Commission prepares its 'statement of estimates' by compiling the requests of all spending departments and arbitrating between conflicting claims.
Herudover holdes der et trepartsmøde mellem de tre institutioner om, hvordan der skal prioriteres budgetmæssigt, og konklusionerne herfra tages der også hensyn til.
It also takes account of the conclusions of a trialogue meeting between the three institutions to discuss budgetary priorities.
Endelig modtager Kommissionen overslagene fra de andre institutioner, og det hele samles i et foreløbigt budgetforslag (FBF), som er den samlede indtægts- og udgiftsoversigt for det kommende regnskabsår.
In addition, it receives the estimates of the other institutions and puts them all together in a preliminary draft budget, which is the overall forecast of revenue and expenditure for a given year.
Dette budgetforslag vedtages af kommissærkollegiet i begyndelsen af maj, hvorefter det senest den 15. juni forelægges budgetmyndigheden på alle EU-sprog.
This preliminary draft is adopted by the Commission early in May and sent to the budgetary authority in all Community languages by no later than 15 June.
Parlamentet vedtager derefter budgettet med et flertal af sine medlemmers stemmer og tre femtedele af de afgivne stemmer. I overensstemmelse med traktatens bestemmelser fastslår Parlamentets formand så, at budgettet er endeligt vedtaget.
The preliminary draft can subsequently be amended by the Commission by means of a letter of amendment to allow for new information which was not available when the preliminary draft was established.
Kommissionen kan senere ændre FBF ved hjælp af en ændringsskrivelse, hvis det viser sig nødvendigt af hensyn til forhold, som man ikke havde kendskab til på tidspunktet for dets udarbejdelse.
Acting by a majority of its members and three fifths of the votes cast, Parliament then adopts the budget. The President of Parliament declares the budget adopted and it can then be implemented.
— Rådets vedtagelse af budgetforslaget
— Establishment of the draft budget by the Council
Ved uundgåelige, usædvanlige eller uforudsigelige begivenheder kan Kommissionen i regnskabsårets løb foreslå ændringer til det vedtagne budget i form af foreløbige forslag til tillægs- og ændringsbudgetter.
In the event of unavoidable, exceptional or unforeseen circumstances, the Commission may propose during the year that the budget as adopted be amended; it does this by submitting preliminary draft supplementary and/or amending budgets.
Det foreløbige budgetforslag sendes herefter til førstebehandling i Rådet, som inden den 31. juli efter samråd med en delegation fra Parlamentet vedtager det. Det er nu blevet til et budgetforslag, og det oversendes til Parlamentet i løbet af de første 14 dage af september.
The Council conducts its first reading of the preliminary draft and, on this basis and after a conciliation meeting with a delegation from Parliament, establishes, before 31 July, the draft budget, which it sends to Parliament in the first half of September.
Samtidig gennemføres der en ad hoc-samrådsprocedure om budgettets obligatoriske udgifter, og i denne forbindelse finder der i slutningen af juni et indledende trepartsmøde sted mellem de tre institutioner.
While this reading is going on, the ad hoc conciliation procedure is initiated on the compulsory expenditure to be entered in the budget, leading to a trialogue meeting between the institutions in late June.
Disse tillægs- og ændringsbudgetter følger samme behandling som det almindelige budget.
These are subject to the same procedural rules as the general budget.
Finansielle overslag — hvorfor?
Why is there a financial perspective?
Mellem loftet for egne indtægter og loftet for bevillinger til betalinger er der en margen til brug for uforudsete udgifter. Denne margen tjener to formål.
Between the own resources ceiling and the ceiling of payment appropriations there is a margin for unforeseen expenditure.
Denne margen, som udgjorde 0,03 % af BNI i de finansielle overslag for 1988-1992, er reduceret til 0,01 % af BNI i de nye finansielle overslag.
This margin, which represented 0,03 % of GNP in the 1988 to 1992 financial perspective, was reduced to 0,01 % of GNP in the new financial perspective.
I løbet af 80'erne blev det stadig vanskeligere at opretholde den politiske og institutionelle ligevægt i Fællesskabet.
Under the Interinstitutional Agreement the three institutions undertake to respect the various ceilings set in the financial perspective.
I en interinstitutionel aftale fastlægger Europa-Parlamentet, Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen på forhånd hovedprioriteterne for budgettet for den kommende periode. På grundlag heraf udarbejdes der en ramme for Fællesskabets udgifter i form af finansielle overslag, som angiver den maksimale størrelse af Fællesskabets forventede udgifter samt deres sammensætning.
In return, the rule concerning the 'maximum rate of increase' (see 'Some important concepts: Definitions', page 7) is no longer applicable: the two arms of the budgetary authority now agree to accept the rates of increase for noncompulsory expenditure resulting from budgets established within the limits of the financial perspective.
I henhold til den interinstitutionelle aftale forpligter de tre institutioner sig til at overholde de forskellige lofter, der er fastsat i de finansielle overslag.
The political and institutional balance of the Community's system of finance gradually deteriorated in the 1980s when increasing tension caused more and more difficulties in the annual budgetary procedure and resources were increasingly unable to meet requirements.
Til gengæld medfører anvendelsen af den interinstitutionelle aftale, at reglen om den maksimale forhøjelsessats (MFS) (se »Nyttige begreber: Definitioner«, side 7), tilsidesættes.
The succession of budget crises prompted the Community institutions to agree on a method designed to ensure application of budgetary discipline and to improve the budgetary procedure.