natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ved hjælp af oplysninger fra staterne selv har vi foretaget en undersøgelse af de foranstaltninger til varetagelse af fælles skabsanliggender, der er truffet i de forskellige hovedstæder.
We have made a survey, with the help of information from States themselves, of the arrangements for handling Community business set up in the various capitals.
Det mest slående træk ved disse er deres forskelligartethed.
The most striking feature of these is their diversity.
Der er betydelige forskelle med hensyn til fordelingen af hovedansvaret for koordinationen; med hensyn til hvor meget og hvor ofte sagerne drøftes i ministerierne; med hensyn til hvilken rolle de nationale parlamenter spiller.
There are significant differences in the allocation of prime co-ordinating responsibility; in the amount and frequency of Ministerial discussion; in the importance of the role played by national Parliaments.
Disse forskelle afspejler de uensartede historiske, konstitutionelle og politiske faktorer, der spiller ind. Det ville hverken være korrekt eller realistisk at forsøge at eliminere disse forskelle ved at gennemføre en eller anden "harmoniseret" model for et nationalt koordinationssystem.
This variety is a reflection of the diverse historical, constitutional and political factors at work.
De systemer, som allerede virker udmærket, er således ret forskellige fra hinanden.
The systems which do work well already are themselves quite different from each other.
Hver enkelt stat vil opnå størst effektivitet med de løsninger, der egner sig bedst for dens individuelle behov og traditioner.
Each State will achieve greatest efficiency with the solutions that best match its individual needs and traditions.
De opgaver, der skal udføres af de enkelte nationale administrationer, er imidlertid stort set de samme.
However, the tasks to be performed by each national administration are virtually the same.
Fælles skabet som helhed kan ikke fungere effektivt, medmindre de ud føres tilstrækkelig konsekvent i alle medlemsstater. Det ville derfor måske være på sin plads her at understrege, hvilke generelle funktioner, vi mener, at hver enkelt regeringsapparat 'bør kunne udføre.
The Community as a whole cannot operate efficiently unless all States achieve a consistent standard in executing them.
Den største del af byrden består i at udarbejde de instrukser, der skal fremsendes til den faste repræsentation, eller som embedsmændene skal have med sig til Bruxelles.
The greater part of the burden consists of preparing instructions, to be transmitted to the Permanent Representation or carried to Brussels by visiting officials.
Først og fremmest bør disse instrukser - og eventuelle andre bidrag, staten har påtaget sig at yde til drøftelserne - udarbejdes i god tid.
The first requirement is that these instructions - and any other contribution which the State has undertaken to make to the discussion - should be prepared in good time.
Man opnår ikke en arbejdsbesparelse ved at reagere langsomt i de tidligste faser af sagsbehandlingen.
Slowness of response in the early stages of work on a dossier does not achieve conservation of effort.
Det bevirker blot, at alle stater skal foretage hastige justeringer på fortvivlende kort tid i de sidste faser, når hindringer, som ikke er blevet ordentligt afdækket tidligere, pludselig begynder at vise sig.
It merely faces all States with the need for desperately quick adjustment in the final stages as obstacles not properly identified earlier start to emerge.
Det virker også stik modsat hensigten, som er at nå frem til løsninger på det lavest mulige plan, hvilket efter vor opfattelse er afgørende for rådsapparatets effektivitet.
It also defeats the whole aim of achieving solutions at the lowest possible level which we see as crucial for the efficiency of the Council machine.
For det andet bør instrukserne være vel overvej ede.
Secondly, the instructions must be considered.
De bør ikke være baseret på en instinktiv, sædvanligvis defensiv reaktion, men på en virkelig vægtning af sagens beskaffenhed ud fra både den enkelte medlemsstats og Fællesskabets synspunkt.
They should not be based on an instinctive, usually defensive reaction but on a proper weighing of the merits of the case from both a national and a Community point of view.
Omhyggelige overvejelser af denne art burde ikke alene begrænse behovet for senere at skifte kurs.
Such careful consideration should not only minimise the need for later changes of course.
De burde også gøre det muligt at bedømme spørgsmålet i dets rette proportioner og at give instrukser, der stiller forhandlerne så frit, som de nationale interesser tillader.
It should allow the issue to be judged with a due sense of proportion and instructions to be given which allow the negotiators the full flexibility that national interests permit.
Sidst, men ikke mindst bør instrukserne være konsekvente både med hensyn til den linje, man lægger sig fast på i højere og lavere fora, og med hensyn til de forskellige beslægtede områder uden for fællesskabspolitikken.
Finally and essentially, the instructions must be coherent both as regards the line taken in lower and higher fora, and as regards the various related fields of Community business.
Denne form for koordination af hold ningerne i hovedstæderne til fællesskabspolitikken og de dermed for bundne procedurer er i sidste instans næsten endnu vigtigere end koordination på fællesskabsplan.
This kind of co-ordination of policy positions and procedures in capitals is, in the last analysis, almost more important than co-ordination at the Community level.
Selv en fuldstændig integreret samling institutioner i Bruxelles vil ikke kunne fungere, dersom de instrukser, der indløber til forskellige dele af maskineriet fra en enkelt stat, er modstridende.
Even a perfectly integrated set of institutions in Brussels will fail to function if the instructions coming to different parts of the machinery from a single State conflict with each other.
Omvendt kan en stat, der konsekvent sender de samme instrukser til hver enkelt organ, fuldstændig opveje ulemperne (på det administrative plan) ved udvidelsen af antallet af fora på fællesskabsplan.
Conversely, the multiplication of fora at Community level can be completely offset (in administrative terms) by a State which sends consistent instructions to each separate body.
Der bør nævnes et karakteristisk træk, som kan medvirke til at forbedre koordinationen i alle stater.
One feature should be mentioned which has a contribution to make to co-ordination in all States.
Det er den faste repræsentants og hans rådgiveres deltagelse i fastlæggelsen af den nationale politik.
That is the participation in national policy-making of the Permanent Representative and his advisers.
Den faste repræsentant er enestående godt placeret med hensyn til at
The Permanent Representative is'uniquely placed
- 62 - gennemløbe hele rækken af de instrukser, som de nationale departementer sender til Bruxelles, og til at vurdere deres indflydelse på varetagelsen af hans stats interesser inden for fællesskabspolitik ken.
- 62 - both to scan the whole range of instructions sent to Brussels by national departments and to gauge their impact on his State's interests in Community business.
Han bør først og fremmest have adgang til de oplysninger, der er nødvendige for at foretage sådanne vurderinger.
He must first be allowed the access tc information needed to make such judgments.
Han bør derefter have mulighed for at indskærpe sine overordnede i medlemsstaterne på både politisk og administrativt plan den lære, han har uddraget heraf.
He mus^ t" be given a chance to impress the lessons learned on his national masters at the political, as well as the'official, level.
De stater, der regelmæssigt inviterer deres faste repræsentanter til at deltage i udvalgsmøder på højt politisk plan, har bekræftet fordelene ved denne praksis.
Those States which invite their Permanent Representatives regularly to high policy-forming committees have testified to the advantages of such a practice.
Det gennemgående tema i vort afsnit om Rådets arbejde har været behovet for at standardisere opgaverne, samtidig med at der bevares en vis fleksibilitet med hensyn til, hvorledes de skal ud føres.
The need to standardize tasks, while keeping some flexibility in the choice of means for executing them, has been a constant theme in our section on Council business.
Det er baggrunden for, at vi går ind for udarbejdelse af prioritetslister og arbejdsprogrammer, styrkelse af kontrollen med dagsordenen, bedre forberedelse og opfølgning af Det europæiske Råds møder osv. Den regelmæssige udøvelse af disse ledelsesfunktioner vil medvirke til at gøre de management-funktioner, der kræves af alle medlemsstater, mere og mere indlysende.
It lies behind our recommendations for the setting of priority lists and work programmes, the reinforcement of control of agendas, more regularity in preparation of and follow-up to European Council meetings and so on. Such regular management exercises will help make the management functions demanded of all Member States increasingly obvious.
Vi nærer tillid til, at dette også vil inspirere staterne til på et tidligt tidspunkt at afhjælpe de mangler på hjemmebane, der måtte dukke op undervejs.
We trust they will also inspire States to find early remedies for such insufficiencies at home as come to light in the process.
Rådets stilling blandt institutionerne
The Council among the Institutions
Da vi har beskæftiget os så meget med Rådets interne problemer, skal det faktum, der blev fremført i den generelle indledning til dette kapitel, afslutningsvis understreges igen.
Since we have spent so long on the internal problems of the Council, the point made in the general introduction to Chapter II must be stressed again in conclusion.
Rådet kan ikke opnå sin fulde effektivitet helt på egen hånd.
The Council cannot reach its full efficiency in isolation.
Det er yderst afhængigt af Kommissionen, idet størstedelen af dets arbejde hviler på Kommissionens lovgivningsforslag.
It is critically dependent on the Commission for the greater part of its work which rests on the latter's legislative proposals.
Resultatet af Rådets arbejde hænger meget nøje sammen med kvaliteten af Kommissionens oprindelige oplæg og af dens deltagelse i de efterfølgende drøftelser -herunder eventuelle ændringer i eller tilbagetrækning af forslaget. Det trekantssamarbejde med grundlag i traktaten, hvor Europa-Parlamentet (ofte sammen med Det økonomiske og sociale Udvalg) udgør det tredje punkt, kan berige slutproduktet eller komplicere og
By the quality of its initial contribution, and by the way it intervenes in subsequent discussion - including possible amendments to or withdrawal of the proposal - the Commission can make all the difference to the outcome of the Council's efforts.
63 - forsinke det alt efter hvilken ånd, der hersker mellem de forskellige institutioner.
63 - can enrich the end-product or complicate and retard it depending on the spirit in which the various institutions approach one another.
Dette er grunden til, at formandskabet og Rådet som helhed i så afgørende grad er ansvarlige for, at forbindelserne til de øvrige institutioner varetages på smidig og effektiv vis.
This is why the sensitive and efficient handling of relations with other institutions is so vital a responsibility of the Presidency, and indeed of the Council as a whole.
Betydningen heraf vil fremgå endnu tydeligere af de følgende afsnit vedrørende Kommissionen og Europa-Parlamentet, hvor mulighederne for eventuelle forbedringer også drøftes.
Its importance will be further brought out and improvements discussed in the following sections on the Commission and the Parliament.
Uden Kommissionen kunne Fællesskabet aldrig være blevet oprettet.
Without the European Commission, the Community could never have been constructed.
Uden Kommissionen kunne Fællesskabet ikke fungere med selv den begrænsede effektivitet, som det gør i dag.
Without the Commission, the Community could not function even with the limited efficiency that it does today.
I henhold til traktaterne har Kommissionens virksomhed tre hovedbestanddele.
The Commission's role under the Treaties has three main components.
For det første initiativretten: bortset fra meget sjældne tilfælde bygger Rådets lovgivende arbejde på forslag fra Kommissionen.
First, the right of initiative: except in very rare cases, all legislative action by the Council takes place on the basis of a Commission proposal.
For det andet er Kommissionen traktaternes vogter, og den har bemyndigelse til at skride ind i tilfælde af overtrædelser af bestemmelserne i traktaterne (f.eks. at forbyde statsstøtte, som er i strid med konkurrencereglerne).
Secondly, the Commission is the guardian of the Treaties and has power to act on infringements of their provisions (e.g. to ban State aids which conflict with the rule on competition).
For det tredje er Kommissionen i hen hold til Traktaten Fællesskabets udøvende organ.
Thirdly, the Commission is designed by Treaty to be the Community's executive arm.
For at sikre at det fælles marked fungerer og udvikler sig behørigt, kan der i særlige tilfælde tillægges Kommissionen beføjelser ikke blot til at gennemføre Rådets beslutninger og afgørelser, men også til på eget initiativ at træffe de praktiske foranstaltninger, der er nødvendige for at varetage og ajourføre den fælles politik på de forskellige områder.
In order to ensure the proper functioning and development of the common market, it may receive delegated powers not only to carry out Council decisions, but to take on its own authority the day-to-day measures needed to keep common policies functioning and up-to-date.
I de år, der er gået siden traktaterne blev undertegnet, har de omstændigheder, under hvilke Kommissionen udøver disse tre funktioner, ændret sig væsentligt.
Over the years since the Treaties were signed, the circumstances in which the Commission exercises these three functions have changed profoundly.
Det kan ikke bestrides, at mange af disse ændringer har bevirket en forringelse af Kommissionens anseelse og myndighed i forhold til den op højede stilling, den indtog i begyndelsen.
The effect of many of the changes has, undeniably, been to reduce the Commission's standing and authority from the very high level at which it stood in the early years.
Magtbalancen mellem Kommissionen og Rådet har ændret sig mere og mere i Rådets favør, og Kommissionen har mistet en stor del af sin prestige.
The balance of power between Commission and Council has shifted more and more in the latter's favour and the Commission has lost much of its independent prestige.
I dette afsnit vil vi først forsøge at analysere de reelle årsager til Kommissionens tilbagegang.
In this section we shall first try to analyse the real causes of the Commission's decline.
I hvilket omfang skal årsagerne søges i eksterne faktorer, og i hvor høj grad kan ud viklingen vendes?
How far were they external, and irreversible?
I hvilket omfang afspejler de Kommissionens interne svagheder og dens manglende evne til at tilpasse sig
How far did they reflect internal failings on the Commission's part and its inability to adjust to changed circumstances? We shall then consider
- 65 - ændrede forhold? Vi vil derefter overveje, hvorledes Kommissionens organisation kan forbedres, således at sidstnævnte kilde til svaghed elimineres.
- 65 - how the Commission's organization might be improved to eliminate this second source of weakness.
Til slut vil vi forsøge at vise, hvilken rolle Kommissionen kan og bør spille i Fællesskabet i dag af hen syn til såvel effektiviteten som til gennemførelsen af yderligere fremskridt, og hvad der kræves, for at dens potentielle bidrag kan udnyttes i fuldt omfang.
Finally we shall try to show what role the Commission can and should be playing in the presentday Community, in the interests both of efficiency and of further progress, and what conditions are required to allow its potential contribution to be realized in full.
Årsager til Kommissionens tilbagegang
Elements in the Commission's Decline
De eksterne faktorer, som har bidraget til at svække Kommissionen, er de samme som generelt har hæmmet udviklingen i Europa som helhed.
The external factors tending to weaken the Commission are the same as have hampered the development of Europe as a whole.
De er allerede blevet analyseret i indledningen til denne rapport.
They have already been analyzed in the introduction to this report.
Betingelserne for Kommissionens udøvelse af sin rolle som initiativtager er blevet ændret, efterhånden som de detaljerede retningslinjer i traktaterne gradvis er blevet udtømt.
The conditions for exercising the Commission's role of initiative changed as the detailed guidance contained in the Treaties was gradually exhausted.
Fælles skabet har måttet bevæge sig ind på nye områder for at gøre fremskridt og for at møde nye udfordringer.
The Community had to move into new areas to maintain progress and meet fresh challenges.
Da traktaterne ikke indeholdt detaljerede bestemmelser om disse områder, var Kommissionens rolle som fortolker af traktaterne ikke længere noget sikkert grundlag for en styrkeposition.
Since these areas were not covered by detailed Treaty provisions the Commission's role as interpreter of the Treaties was no longer such a guaranteed source of strength.
Kommissionen kunne naturligvis fremsætte forslag om nye regler, men der var ingen sikkerhed for, at disse ville stemme overens med regeringernes egne opfattelser af, hvorledes den fremtidige linje skulle være.
Of course the Commission could make proposals on new rules, but it was not certain these would fit in with Governments' own conceptions of the way ahead.
Hvis dette ikke var tilfældet, udarbejdede medlemsstaterne i stigende omfang selv retningslinjerne for en ny politik, undertiden under anvendelse af metoder, der ikke er nævnt i traktaterne, hvilket ligeledes har forringet Kommissionens indflydelse på gen nemførelsesprocessen.
If they did not, Member States tended increasingly to work out the lines of a new policy themselves, sometimes resorting to nonTreaty methods which reduced the Commission's say in the process of implementation as well.
Selv inden for traktaternes område er Kommissionens mulig heder for at udarbejde og gennemføre forpligtelser på fællesskabspolitikkens forskellige områder til stadighed blevet formindsket. ,%onomioke vanskeligheder, der har medført politiske og sociale svagheder i medlemsstaterne, har drevet regeringerne til at indtage mere nationalistiske holdninger med hensyn til både den generelle fælles skabspolitik og institutionernes daglige arbejde.
Even within the Treaties, the Commission's scope for elaborating and enforcing policy obligations was steadily reduced. Economic troubles leading to political/social weaknesses at home were driving Governments into more nationalistic attitudes both on Community policy in general and in the daily working of the institutions.
Dette har haft direkte indflydelse på Kommissionen, idet medlemsstaterne var mindre villige til at følge dens råd eller til at lade den administrere fællesskabspolitikken i "Europas interesse".
This affected the Commission directly insofar as States were less willing to heed its advice or to let it administer policies in the "European" interest. It also weakened indirectly the Commission's hold over the legislative process.
Det har ligeledes in direkte svækket Kommissionens greb om lovgivningsprocessen. I et
A Council in which States fought for narrowly national interests was not a place in which the Commission could easily mediate by appealing
Da der sjældent foretages afstemninger, og da procedurer, der kun kræver parternes enighed, er blevet fremherskende, kan Kommissionen ikke længere bestemme udfaldet ved at ændre sine for slag, indtil et flertal af medlemsstaterne går ind for et.
The scarcity of voting and prevalence of consensus procedures meant that the Commission could no longer decide the outcome by adjusting its proposals until a majority of States were in favour.
Det sker stadig oftere, at Rådet selv enstemmigt ændrei Kommissionens forslag i henhold til et kompromis udarbejdet af formandskabet.
More often the Council itself, by unanimity, amended the Commission's proposal on lines worked out in a Presidency compromise.
Da Kommissionen ikke har nogen uafhængig beføjelse til at træffe afgørelse om indførelse af en ny politik, har den ingen mulighed for at komme uden om disse hindringer. Den væsentlige omstændighed, at den er afhængig af Rådet som det beslutningstagende organ, vil kun delvis kunne opvejes af dens eget personales kvalitet og effektivitet. Kommissionens svaghed i denne henseende skyldes Rådets holdning, som igen delvis bestemmes af økonomiske og politiske faktorer.
Lacking an independent power to decide new policies, the Commission had no chance of by-passing these obstacles.
Siden udvidelsen af Kommissionen i 1967 har der kunnet konstateres mindre kollegialitet i med lemmernes arbejdsmetoder samt utilstrækkelig intern koordination.
Since the enlargement of the Commission in 1967, there has been a loss of collegiality in its members' method of working, combined with inadequate internal co-ordination.
Udvidelsen af antallet af kommissionsmedlemmer betød, at man ikke kunne give dem alle lige betydningsfulde arbejdsområder; dette har i praksis medført en alt for stor arbejdsbyrde for nogle af medlemmerne og frustration for andre. Kommissionens image som team er ikke strålende: det er formandens eller de enkelte med lemmers handlinger, der har gjort størst indtryk på omverdenen.
The increase in numbers of Commissioners made it impossible to give equally meaningful portfolios to them all; in practice this has led to an overload of work for some Commissioners, frustration for others.
Dens generelle opbygning er præget af manglende fælles ledelse og en manglende fælles indsats på de forskellige områder.
In its organization generally, there is a lack of collegiate management and no collective policy approach.
Utilstrækkelig generel planlægning og manglende kommunikation mellem med lemmerne og andre niveauer i administrationen har påvirket såvel effektiviteten som moralen blandt Kommissionens personale i uheldig retning.
Inadequate overall planning, and lack of communication between Commissioners and other levels of the administration, have adversely affected both efficiency and morale among the Commission's staff.
Alle disse faktorer har tilsammen svækket Kommissionens indsats på de tre ovennævnte områder.
The combination of all these factors has weakened Commission performance in each of the three provinces listed above.
Kommissionen griber ikke længere så stærkt eller så fleksibelt ind i forhandlingerne i Rådet, som den gjorde tidligere.
The Commission no longer intervenes as strongly or flexibly as it used to in the process of Council negotiation.
Den ovenfor beskrevne udvikling i de nationale holdninger skaber i stigende grad problemer for Kommissionen i dens udøvelse af rollen som traktaternes vogter.
The development of national attitudes described above causes increasing problems for the Commission in exercising its role as guardian of the Treaties.
Kommissionens ledelsesfunktion udføres effektivt på de områder, hvor den allerede er knæsat.
The Commission's management role is carried out effectively where it exists already.
Udviklingen deraf er især blevet hæmmet af vanskeligheder med at indhente Rådets samtykke til visse myndighedsoverdragelser på nye områder.
Its development has been hampered mainly by the difficulty of obtaining Council assent to certain delegations in new fields.
Som følge heraf er gennemførelsen af en bestemt politik undertiden blevet vanskeliggjort.
Sometimes the implementation of certain policies has been handicapped in consequence.
Overvindelse af de interne svagheder
Tackling the Internal Weaknesses
Kommissionens interne problemer har for nylig været gen stand for en undersøgelse af en gruppe, som var blevet udpeget af Kommissionen selv, og som havde hr. Spierenburg som formand.
The internal problems of the Commission were the subject of a study carried out recently by a group appointed by the Commission itself and headed by Ambassador Spierenburg.