natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I sin beslutning af 18. juni [5] og af 24. oktober 1996 [6] opfordrede EP til, at der ved indførelsen af den fælles
It called for the greatest possible account to be taken of public opinion in the introduction of the single currency so that it was well received: inter alia, by involving it in the choice of banknotes and by conducting a very extensive information campaign before the introduction of the euro (Resolutions of 18 June [5] and 24 October 1996 [6]).
— Hvert år forelægger EMI en beretning om sine aktiviteter og den monetære og finansielle situation i Fælles skabet for Det Europæiske Råd, Rådet, Europa-Parlamentet og Kommissionen.
— Articles 105, 105a, 106, 107, 108, 108a, 109a, 109b, 109c and 109f of the Treaty on European Union.
Det Monetære Udvalg
The Monetary Committee
— Protokoller (knyttet som bilag til EU-traktaten) om statutten for Det Europæiske Monetære Institut og statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank.
— Protocols, annexed to the Treaty, on the statutes of the European Monetary Institute, the European System of Central Banks and the European Central Bank.
— Udvalget består af fire medlemmer, hvoraf to udpeges af Kommissionen og to af medlemsstaterne.
— This comprises four members, half of whom are appointed by the Commission and half by the Member States.
A. Institutionerne i anden fase (1994-1999)
A. The institutions of the second stage (1994-1999)
Det Europæiske Monetære Institut a. Organisation
The European Monetary Institute (EMI) a. Organization opinions to the
• afgive udtalelser til Rådet og Kommissionen. • bidrage til forberedelsen af Rådets arbejde.
• submitting Commission;
— EMI ledes af et råd, som består en formand, der er udpeget af medlemsstaternes regeringer for en periode på tre år (den første formand var Lamfalussy, som blev efterfulgt af Duisenberg), og cheferne for de nationale centralbanker.
— The EMI Is governed by a Council consisting of a President appointed by the governments of the Member States for a period of three years (the first President was Mr Lamfalussy, the second Mr Duisenberg) and the Governors of the National Central Banks.
B. De blivende institutioner (fra 1999)
B. The final institutions (from 1999)
— Medlemmerne af rådet er uafhængige i udøvelsen af deres hverv og må ikke modtage instrukser fra fælles skabsinstitutioner eller medlemsstaternes regeringer.
— The members of the Council are independent in the performance of their functions: they may not take instructions from Community institutions or governments of Member States.
EMI's vigtigste rolle er at forberede den endelige gen nemførelse af ØMU'en.
The fundamental role of the EMI is to prepare for the final stage of EMU.
— EMI's opgaver i forbindelse med gennemførelsen af anden fase er således at:
It has therefore the following tasks: — for the implementation of the second stage:
— En direktion, der består af en formand, en næstformand og to til fire andre medlemmer, der alle udpeges for en periode på otte år af regeringerne i de medlemsstater, der deltager i ØMU'en. Mandatet kan ikke fornys.
— an Executive Board comprising a President, Vice-President and two to four other members, all appointed by the Member State governments in monetary union for a non-renewable period of eight years.
Direktionen får til opgave at varetage den daglige ledelse af ECB og navnlig gennemføre den monetære politik i overensstemmelse med de beslutninger, der vedtages af Styrelsesrådet.
The Executive Board will be responsible for the daily management of the ECB and, in particular, for the implementation of monetary policy on the basis of the decisions of the Governing Council.
• styrke samarbejdet mellem de nationale central banker og samordningen af medlemsstaternes monetære politik,
• to strengthen cooperation between the national central banks and to coordinate the monetary policies of the Member States;
• overvåge Det Europæiske Monetære Systems funk tion,
• to monitor the functioning of the European Monetary System;
• lette anvendelsen af ecuen og overvåge dens udvik ling,
• to facilitate the use of the ECU and oversee its devel opment;
• overvåge de finansielle institutioners og markeders stabilitet,
• to monitor the stability of financial institutions and markets;
— Et Styrelsesråd, der består af medlemmerne af direk tionen (formanden og næstformanden er medlemmer af både direktionen og Styrelsesrådet) og cheferne for cen tralbankerne i de medlemsstater, der deltager i ØMU'en.
— A Governing Council comprising members of the Executive Board, (the President and the Vice-President will be members of both bodies) and the Governors of the Central Banks of the countries belonging to EMU.
Styrelsesrådet får til opgave at udforme Fællesskabets monetære politik og at fastsætte de nødvendige ret ningslinjer for dennes gennemførelse.
It will be responsible for defining monetary policy and for establishing the necessary guidelines for its implementation.
Det er således ECB's øverste organ, og de retningslinjer, som direktionen skal følge, fastsættes på grundlag af Styrelsesrådets beslutninger.
It will thus be the ECB's supreme decisionmaking body, and its decisions will set the guidelines to be followed by the Executive Board.
• afgive udtalelse til Fællesskabets og medlemsstaternes myndigheder om forslag til retsakter inden for dets kompetenceområde,
• to submit opinions to the Community or national authorities concerning draft legislative provisions within its field of competence;
• kontrollere gennemførelsen i hver medlemsstat af konvergenskriterierne med henblik på tiltrædelse af ØMU'en og underrette Rådet herom,
• to ascertain the state of implementation, by the Member States, of the convergence criteria for access to EMU and to report thereon to the Council;
— Et Generelt Råd, som består af formanden og næst formanden for ECB samt cheferne for centralbankerne i samtlige EU-medlemsstater.
— A General Council consisting of the President and Vice-President of the ECB and the Governors of the Central Banks of all the Member States of the European Union.
Det Generelle Råds ansvarsområde er overgangsopgaver, eftersom det skal varetage valutaforbindelserne med de lande, der midlertidigt står uden for ØMU'en.
Its tasks will be transitional since it will be responsible for relations with countries temporarily outside EMU.
Det varetager navnlig de opgaver, der er nødvendige i forbindelse med disse landes eventuelle tiltrædelse af ØMU'en, samt de af EMI's opgaver, der fortsat skal udføres i tredje fase.
In particular it will carry out the work necessary for the possible accession of those countries as well as those tasks of the EMI which will have to be maintained during the third stage.
• overtage de opgaver, som Den Europæiske Fond for Monetært Samarbejde (EFMS) har varetaget, ¡det EFMS' aktiver og passiver overføres til EMI - EMI skal navnlig forvalte en del af medlemsstaternes monetære reserver.
• to take over the tasks of the EMCF (European Monetary Cooperation Fund), whose assets and liabilities are transferred to it: essentially, the management of part of the monetary reserves of the Member States.
— I forbindelse med forberedelsen af tredje fase skal EMI:
— for the preparation of the third stage:
Disse forskellige organer vil ligesom EMI's organer være uafhængige af Fællesskabets institutioner og de nationale myndigheder. ECB får hjemsted i Frankfurt.
These various bodies, like those of the EMI, will be independent of the Community institutions and the national authorities.
• udføre arbejde i forbindelse med den monetære politik, betalingssystemerne, valutakurspolitikken, forvaltning af reserverne, eurosedlerne, statistikker samt de ret lige og regnskabsmæssige aspekter.
• to carry out work on monetary policy, payment sys tems, exchange-rate policy, management of reserves, banknotes, information systems, statistical data and matters in the legal and accounting fields.
b. ECB's rolle ECB skal afløse EMI og får til opgave at:
Taking over from the EMI, the ECB will have the following tasks:
Det Økonomiske og Finansielle Udvalg
The Economic and Financial Committee a.
— forvalte Det Europæiske System af Centralbanker (ESCB), a. Sammensætning
Composition
Det Økonomiske og Finansielle Udvalg kommer til at bestå af højst seks medlemmer, ¡det medlemsstaterne, Kommissionen og ECB hver udnævner to.
— to address an annual report on the activities of the ESCB and the monetary policy of both the previous and the current year to the Council, the European Parliament and the Commission.
— forelægge en årsberetning om ESCB's aktiviteter og om den monetære politik i det foregående og det inde værende år for Det Europæiske Råd, Rådet, Europa-Parlamentet og Kommissionen.
Not more than six members, a third of whom are appoint ed by the Member States, a third by the Commission and a third by the ECB.
Det Økonomiske og Finansielle Udvalg får samme opgaver som Det Monetære Udvalg, som det skal afløse.
The same as those of the Monetary Committee, which it will succeed.
Det vil blive styret af ECB's ledelsesorganer.
It will be governed by the decisionmaking bodies of the ECB.
For at kunne udøve sin grundlæggende funktion, nemlig at opretholde prisstabilitet, får ESCB følgende opgaver:
In order to discharge its fundamental task, the maintenance of price stability, the ESCB's functions will be:
EP har i overensstemmelse med traktatens bestemmelser godkendt valget af de to formænd for EMI.
On the basis of the provisions of the Treaty, the EP ratified the nomination of the two Presidents of the European Monetary Institute.
— at formulere og gennemføre Fællesskabets monetære politik i euro,
— to define and implement the single monetary policy expressed in euros;
EP har ført grundige forhandlinger om EMI's årsberetninger og andre offentliggørelser.
It conducted thoroughgoing debates on the annual reports and other publications of the Institute.
— at fremme betalingssystemernes gnidningsløse funktion i euroområdet,
— to ensure the smooth operation of payment systems in the euro area;
Desuden har EP krævet at ECB som modvægt til sine meget vide beføjelser bør underkastes demokratisk kontrol, som skal håndhæves ved hjælp af den i traktaten fastsatte høringsprocedure (beslutning af 18. juni 1996 [1])·
It called for the extensive powers of the European Central Bank to be balanced by democratic accountability, which could be facilitated by the advisory mechanism provided for by the Treaty (resolution of 18 June 1996 [1 ]).
— at bidrage til smidig gennemførelse af de kompetente myndigheders politikker vedrørende tilsyn med kreditinstitutterne og det finansielle systems stabilitet,
— to contribute to the smooth conduct of policies relating to the prudential supervision of credit institutions and the stability of the financial system;
— at bemyndige udstedelse af pengesedler i euroområdet.
— to authorize the issue of banknotes in the euro area.
EU's eksterne forbindelser
The Union's external relations
UDENRIGSPOLITIKKEN: MAL, MEKANISMER OG RESULTATER
FOREIGN POLICY: AIMS, INSTRUMENTS AND ACHIEVEMENTS
Afsnit V (artikel J­J.11) i EU­traktaten er grundlag for den fælles udenrigs­ og sikkerhedspolitik (FUSP).
Title V of the Treaty on European Union forms the basis of the common foreign and security policy (CFSP; Articles J to J.11).
Følgende andre bestemmelser er relevante, selv om den fælles uden­rigs­ og sikkerhedspolitik ikke direkte henhører under dem: bejdes mellemstatslige karakter.
Other provisions also indirectly con­cern the CFSP, including:
— de fælles bestemmelser (afsnit I), særlig artikel Β og C; — EF­traktatens artikel 223 og 224; — EF­traktatens artikel 228 og 228 A; — de afsluttende bestemmelser (afsnit VII); — erklæring 27­30 i slutakten til EU­traktaten ("6.1.3.).
— Articles 223 and 224 of the EC Treaty; — Articles 228 and 228a of the EC Treaty; — the final provisions (Title VII);
a. Fastlæggelse af disponible instrumenter
The EPC mechanisms have been significantly improved:
Der er ifølge EU­traktatens artikel J.1, stk. 2, tale om føl­gende mål:
OBJECTIVES Set out in Article J.1 (2) of the EU Treaty. They include:
Det Europæiske Politiske Samarbejdes mekanismer er blevet forbedret betydeligt:
— safeguarding the common values, fundamental inter­ests and independence of the Union;
— beskyttelse af Unionens fælles værdier, grund­læggende Interesser og uafhængighed;
— The Member States must also ensure that their national foreign policies conform, mainly by coordinating their action in the international organizations in which they have seats or by coordinating their diplomatic and consular missions.
— styrkelse af Unionens og dens medlemsstaters sik­kerhed i alle henseender;
— strengthening the security of the Union and its Member States in all ways; ii.
— Ud over den sædvanlige informationspligt har med­lemsstaterne fremover pligt til at "rådføre sig med hinan­den i Rådet om alle udenrigs­ og sikkerhedspolitiske spørgsmål, som er af almindelig interesse" (artikel J.2 og J.5).
Setting up new instruments: common positions (Article J.2 (2)) and joint actions (J.3)
— bevarelse af freden og styrkelse af den internationale sikkerhed i overensstemmelse med principperne i De Forenede Nationers pagt samt principperne i Helsingfors­slutakten og målene i Paris­charteret;
— preserving peace and strengthen international securi­ty, in accordance with the principles of the United Nations Charter as well as the principles of the Helsinki Final Act and the objectives of the Paris Charter;
— fremme af det internationale samarbejde;
— promoting international cooperation;
— udvikling og befæstelse af demokratiet og retsstats­princippet samt respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder.
— developing and consolidate democracy and the rule of law, and respect for human rights and fundamental free­doms.
Ud over disse fem mål har den fælles udenrigs­ og sik­kerhedspolitik de mål, der er fastsat i artikel Β i afsnit I.
In addition to the above five objectives of the CFSP prop­er, those set out in Article Β of Title I also apply.
Den vigtigste nyskabning i artikel J.2, stk. 2, og J.3 er bestemmelsernes bindende karakter, der er udtryk for medlemsstaternes ønske om ikke blot at samordne de nationale politikker men at føre en virkelig fælles politik.
In the thinking of the EU Treaty, joint actions are the main instrument.
Formålet hermed er at få skabt fælles principper, even­tuelt med konkrete gennemførelsesbestemmelser.
They are more ambitious than common posi­tions and require increased discipline from the Member States:
Det Europæiske Politiske Samarbejde: samordning af de nationale politikker
EPC: coordination of national policies
— De fælles aktioner iværksættes på grundlag af de overordnede retningslinjer, Det Europæiske Råd fast­lægger (artikel J.3, nr. 1).
— Implementation requires prior guidelines from the European Council (Article J.3(1)).
På topmødet i Haag den 2. december 1969 pålagde stats­og regeringscheferne for Det Europæiske Fællesskabs daværende seks medlemsstater udenrigsministrene at undersøge, hvorledes der kunne opnås fremskridt i den politiske integrationsproces.
At the Hague Summit of 2 December 1969 the heads of state and government of the six Member States at that time instructed their foreign ministers to look into the pos­sibilities for progress towards political union.
Ministrenes arbejde førte til Det Europæiske Politiske Samarbejde (EPS), der er en særlig procedure mellem suveræne stater med henblik på gensidig information og konsultation, koordinering af standpunkter og diplomatisk samråd.
The outcome of their deliberations was the development of European Political Cooperation (EPC), a unique procedure between sovereign states involving mutual information and consul­tation, the harmonization of views and concerted diplo­macy.
— Selv om de ­ ligesom fælles holdninger ­ kræver enstemmighed, kan der træffes afgørelse om den kon­krete iværksættelse med kvalificeret flertal (artikel J.3, nr. 2).
— While as in the case of common positions their adop­tion requires a unanimous vote, the precise nature of implementation can be decided by a qualified majority (Article J.3(2)).This was a substantial step forward by the Treaty, as it was the first time the principle of unanimity had been modified in the sphere of foreign policy.
Det Europæiske Politiske Samarbejde blev udviklet på et uformelt og pragmatisk grundlag og var mere et regule­ret samarbejde mellem stater end en virkelig fælles poli­tik.
Developed in an informal and pragmatic way, EPC was a form of regulated cooperation between governments rather than a real common policy.
Alligevel har det gjort det muligt at sætte den første kim til Europas udenrigspolitiske dimension.
However, it did enable a European identity to begin to emerge in the field of for­eign policy.
Der blev såle­des afholdt samråd mellem medlemsstaterne og vedta­ges utallige fælles holdninger, især i de internationale fora (f.eks. CSCE og FN).
Consultations developed between the Member States and led to an increasing incidence of common positions, especially in international fora such as CSCE and the UN.
Den fælles udenrigs­ og sikkerhedspolitik: de første skridt hen imod en fælles politik
The CFSP: first steps towards a common policy
Den fælles udenrigs­ og sikkerhedspolitik har i vid udstrækning overtaget Det Europæiske Politiske Samar­
The EU Treaty continues this approach, distinguishing the CFSP from the Community policies; while these form the first and main pillar of the Treaty, the CFSP and cooperation in the fields of justice and home
• Stabilitetspagten i Europa (93/728/FUSP af 20.12.1993);
• The peace process in the former Yugoslavia: almost half the joint actions adopted concern this region, includ-
EU's eksterne forbindelser gjort med iværksættelsen af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (artikel J.7).
The Union's external relations c.
• fredsprocessen i det tidligere Jugoslavien: hen ved halvdelen af de vedtagne fælles aktioner vedrører denne region, herunder EU's plan for fredsaftalen i Bosnien-Hercegovina (95/545/FUSP af 12.11.1995) ...
Inclusion of security and defence issues ing the EU plan for the peace agreement in Bosnia-Herzegovina (95/545/CFSP of 12.11.1995, etc.).
— Fælles holdninger
— Common positions
• Den Europæiske Unions mål og prioriteter, for så vidt angår Rwanda (94/697/FUSP af 24.10.1994);
• The Union's objectives and priorities on Rwanda (94/697/CFSP of 24.10.1994).
• Den Europæiske Unions mål og prioriteter, for så vidt angår Ukraine (94/779/FUSP af 28.11.1994);
• The Union's objectives and priorities on Ukraine (94/779/CFSP of 28.11.1994).
Europa-Parlamentet mener ikke, at mulighederne i EU-traktaten er blevet udnyttet i tilstrækkelig grad og fremsætter flere forskellige overvejelser i sine beslutninger (især betænkningen af Bourlanges og Martin af 17. maj 1995 [1] og betænkningen af Matutes af 25. april 1995 [2]):
Parliament takes the view that the potential afforded by the EU Treaty has not been sufficiently exploited. In its resolutions on the subject, notably the Bourlanges-Martin report of 17 May 1995 [1 ] and the Matutes report of 25 April 1995 [2], it proposes a number of areas for further consideration:
• Den Europæiske Unions mål og prioriteter, for så vidt angår Burundi (95/91/FUSP af 24.3.1995) ...
• The Union's objectives and priorities on Burundi (95/91/CFSP of 23.3.1995), etc.
Erklæringer er dog fortsat Rådets mest anvendte instrument inden for rammerne af FUSP (106 alene i 1995).
However, the Council has made most use of the CFSP declarations (106 times in 1995 alone).
— Søjlestrukturen er indviklet og skader den fælles uden rigs- og sikkerhedspolitiks effektivitet og sammenhæng.
— The three-pillar division is a complicated structure which reduces the efficiency and consistency of the CFSP.
Europa-Parlamentet går ind for at integrere den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik i EF-strukturen, så der sikres hurtig beslutningstagning og bedst mulig iværksættelse af de vedtagne foranstaltninger.
Parliament calls for it to be incorporated in the Community structure, to ensure that decisions are taken quickly and implemented efficiently.
— Den Europæiske Union bør have status som international juridisk person, så den kan optræde som retlig enhed i international sammenhæng.
— The European Union should be given international legal personality so that it can act as a legal entity in the international sphere.
Det Europæiske Politiske Samarbejde blev udviklet uden for Fællesskabets rammer, inden det blev kodificeret og institutionaliseret ved den europæiske fælles akt ("EF-pakken"), der blev undertegnet i 1986.
EPC had developed outside any Community framework before it was codified and institutionalized by the Single European Act (SEA), signed in 1986.
Det blev hovedsagelig udviklet af Det Europæiske Råd ("1.3.7.), der oprettedes til formålet i 1974, og involverede kun EF-institutionerne i anden række.
Devised mainly by the European Council ("1.3.7.) set up for the purpose in 1974, EPC only involved the Community institutions indirectly.
Inden for rammerne af EU-traktaten udgør EF-institutionerne derimod en integrerende del af FUSP.
Under the EU Treaty they form an integral part of the CFSP.
— Det Europæiske Råd tilfører Unionen politisk frem drift og fastlægger de overordnede principper og ret ningslinjer for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (artikel J.8).
— The European Council has a role of political stimulus, defining the principles and general guidelines of the CFSP (Article J.8).
Det kan gøre det muligt for Unionen at føre en virkelig udenrigspolitik, der er baseret på forebyggelse og ikke blot reaktioner og erklæringer.
It would enable the Union to conduct a preventive foreign policy, rather than merely reacting to events and issuing declarations, as at present.
— Rådet er det beslutningstagende organ og påser, at Unionens aktion er sammenhængende og effektiv.
— The Council of the Union is the decisionmaking body. It ensures that Union action is consistent and effective.
Rådets formandskab repræsenterer Unionen udadtil (artikel J.2, J.3 og J.5).
Through the Presidency, it represents the Union in foreign relations (Articles J.2, J.3 and J.5).
— Den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik skal have EF-midler.
— The CFSP should receive Community funding.
Gennem sine budgetbeføjelser har Europa-Parlamentet allerede opnået, at mange udgifter på området opføres på EU's budget.
By using its budgetary powers Parliament has already ensured that a number of items of expenditure in this area are incorporated in the Union's budget.
— Proceduren med kvalificeret flertal skal videreudvikles.
— The use of majority voting should be extended.
— Kommissionen deltager i arbejdet vedrørende den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (artikel J.9) og deler initiativretten med medlemsstaterne.
— The Commission is 'associated' with work in the CFSP field (Article J.9). It shares the right of initiative with the Member States.
— Europa-Parlamentet har ret til at blive underrettet og hørt.
— The European Parliament has a right of information and consultation.
Det kan stille spørgsmål eller rette henstillinger til Rådet og drøfter en gang om året de fremskridt, der er
It may put questions and make recommendations to the Council, and holds an annual debate on progress in implementing the CFSP (Article J.7).
FORSVAR AF MENNESKERETTIGHEDERNE
DEFENDING HUMAN RIGHTS
Ud over indsatsen i FN's Generalforsamling og i Menneskerettighedskommissionen offentliggjorde Fællesskabet og dets medlemsstater i løbet af 1992 over hundrede erklæringer og meddelelser om bestemte spørgsmål ved rørende menneskerettighederne i en række lande.
LEGAL BASIS issues relating to human rights in 1992 in a number of countries.
Disse meningstilkendegivelser, hvor man har givet udtryk for sin bekymring, har fået megen omtale og blev stilet direkte til de berørte regeringer i det håb, at man derved kunne udvirke forbedringer, for så vidt angår respekten for men neskerettighederne.
These statements of concern were widely publicized and brought directly to the attention of the govern ments concerned, in the hope that this would help to bring about certain improvements in the situation with regard to respect for human rights.