natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det andet møde i den ottende møderække blev afholdt i Bruxelles den 12. de cember 1977.
The second session of the eighth meeting and the Latin-American countries took place in Brussels on 12 December 1977.
Blandt de konkrete tilfælde, der blev undersøgt mere indgående i denne sam menhæng under mødet, var bl. a. oksekød, tekstilvarer og sukker.
Among the specific cases which were given more detailed consideration at the meeting were meat, textile products and sugar.
Endvidere gav de latinamerikanske lande udtryk for tilfredshed med de han delsfremmende foranstaltninger, der var blevet iværksat til fordel for dem, in den for rammerne af Fællesskabets program for fremme af udviklingslandenes eksport.
With regard to trade promotion, the Latin-American countries expressed satisfaction with the action taken to help them under the Community's programme for promoting exports from the developing countries.
Endelig godkendte deltagerne under dette møde teksten til et nyt mandat til den blandede ekspertgruppe EØF-Latinamerika vedrørende handelsspørgsmål, der ikke har holdt møde siden 1975.
The new terms of reference were adopted at this meeting for the EEC-Latin America Joint Working Party on Trade Questions, which had not met since 1975.
Denne gruppe skal navnlig vurdere år sagerne til de påviste udsving i samhandelen mellem de to parter på grundlag af en analyse af de disponible oplysninger.
This working party is responsible for determining, in the light of an analysis of the available data, the reasons for the fluctuations in trade between the two parties.
Som bekendt er de latinamerikanske lande især foruroliget over nedgangen i den andel af deres eksport, der går til Fællesskabet.
The Latin-American countries are worried in particular by the dwindling share represented by their exports to the Community.
Alt i alt vil forbindelserne mellem Fællesskabet og Latinamerika i nær fremtid nok blive udbygget som følge af de første officielle kontakter, der er etableret mellem det latinamerikanske økonomiske system SELA og Kommissionen i maj 1977').
Lastly, there is likely to be further progress overall in relations between the Community and Latin America in the near future following the first official contacts between the Latin-American Economic System (SELA) and the Commission in May.1
Formålet med disse kontakter er at drøfte mulighederne for et samarbejde med Fællesskabet ved gennemførelsen af udviklingsprojekter, som SELA vil udarbejde for at fremme det intraregionale samarbejde i Latinamerika og hermed medlemslandenes økonomiske og sociale udvikling.
The aim of these contacts was to explore the possibilities for Community cooperation in practical development projects which SELA is to prepare in order to promote intraregional cooperation in Latin America with a view to stepping up the economic and social development of its members.
Efter jordskælvet i Rumænien i marts 1977 ydede Fællesskabet dette land en bistand på 100 000 RE til indkøb af lægeudstyr samt bistand i form af fødevarer2).
Following the earthquake that hit Romania in March, the Community granted that country aid amounting to 100 000 u.a. for the purpose of medical equipment, and provided further aid in the form of food products.2
Under disse samtaler foretog de to delegationer en gensidig orientering med hensyn til en række særlige spørgsmål vedrørende forbindelserne mellem Rumænien og Fællesskabet.
During these talks the two delegations exchanged information on various specific questions concerning economic relations between Romania and the Community.
C. Stanciu havde ved samme lejlighed samtaler med Wilhelm Haferkamp, François-Xavier Ortoli, Finn Olav Gundelach og Etienne Davignon.
On the same occasion Mr Stanciu had talks with Mr Haferkamp, Mr Ortoli, Mr Gundelach and Mr Davignon.
Rådet for gensidig økonomisk Bistand (COMECON)
The Council for Mutual Economic Assistance (CMEA)
I et brev af 17. november 1976, som var stilet til den daværende for mand for eksekutivkomiteen for Rådet for gensidig økonomisk Bistand, den polske vicepremierminister Kazimierz Olszewski, erklærede Fællesskabet sig rede til omgående at indlede forhandlinger med denne organisation på grund lag af et aftaleudkast, som ledsagede brevet ').
In a letter sent on 17 November 1976 to the Chairman of the CMEA Executive Committee, at that time Mr Olszewski, Deputy Prime Minister of Poland, the Community stated its readiness to open negotiations with the CMEA immediately on the basis of a draft agreement accompanying the letter.2
I svaret fra COMECON af 18. april 1977 foresloges imidlertid et forudgående møde.
However, in the reply from the CMEA, dated 18 April 1977, it was suggested that preliminary meeting be held.
Rådets formand, Henri Simonet, gik i sit svar ind på denne tanke og understregede, at han som formand for Ministerrådet skulle modtage gæsterne og forestille dem for Kommissionens næstformand, Wilhelm Haferkamp, idet Kommissionen på Fællesskabets vegne var ansvarlig for alle faser af forhandlingerne. lingerne.
In his reply, Mr Simonet accepted this idea, specifying that his function as President of the Council would be to welcome the visitors and introduce them to Mr Haferkamp, Vice-President of the Commission, since the Commission was responsible for representing the Community at all stages of the negotiations.
Den 21. september fandt der således samtaler sted i Bruxelles mellem to de legationer under ledelse af henholdsvis den rumænske vice-premierminister, Milhai Marinescu, formand for COMECON's eksekutivkomité, og af næstformand i Kommissionen, Wilhelm Haferkamp2). Der vedtoges et fælles communiqué.
As a result talks took place in Brussels on 21 September between two delegations, led respectively by Mr Marinescu, Deputy Prime Minister of Romania and Chairman of the CMEA Executive Committee, and Mr Haferkamp, Vice-President of the Commission.3
Som et resultat af disse samtaler har det været muligt at opnå enighed om at indlede forhandlinger i første halvdel af 1978 med henblik på en aftale mellem COMECON og Fællesskabet.
As an outcome of these conversations it has been possible to plan the start of negotiations for an agreement between the CMEA and the Community for early 1978.
Efter den kinesiske regerings indbydelse opholdt en delegation fra Kom missionen sig i Peking fra 4. til 13. juli 19773), hvor den havde forberedende samtaler med henblik på forhandlinger om indgåelse af en handelsaftale, hvis princip de to parter havde godkendt i maj 1975.
At the invitation of the Chinese Government, a Commission delegation visited Peking from 4 to 13 July4and had exploratory talks to pave the way for negotiations
') Tiende Almindelige Beretning, nr. 561. 2) EF-Bull. 9-1977, pkt. 1.2.1-1.2.4. 3) EF-Bull. 7/81977, pkt. 1.2.1-1.2.4.
Tenth General Report, point 561.
Efter dette besøg anmodede Kommissionen Rådet om bemyndigelse til at ind
273 for a trade agreement, the principle of which had already been accepted by the two sides in May 1975.
Disse forhandlinger — hvis politiske betydning for de fremtidige forbindelser mellem Fællesskabet og Den kinesiske Folkerepublik må understreges — skal indledes i Bruxelles i begyndelsen af 1978.
These negotiations—which are of great political importance for future relations between the Community and the People's Republic of China—are to open in Brussels early in 1978.
Diplomatiske forbindelser
Diplomatic relations
Antallet af tredjelandes diplomatiske missioner ved Fællesskaberne er vokset fra 104 til 110 i 1977, efter at ambassadørerne fra staten Qatar3), kon geriget Tonga, republikken Guinea, republikken Guinea-Bissau4), republikken Zambia og fra republikken Afghanistan5) er ankommet.
The number of nonmember countries' diplomatic missions to the Communities increased from 104 to 110 this year with the arrival of the ambassadors of the State of Qatar,8the Kingdom of Tonga, the Republic of Guinea, the Republic of Guinea-
Oprettelsen af Revisionsretten, anvendelse af nye bestemmelser vedrørende Parlamentets budgetbeføjelser samt fælleserklæringen om de grundlæggende rettigheder må på det institutionelle område siges at være de mest markante begivenheder i året 1977.
The most notable events in 1977 were the establishment of the Court of Auditors, -the application of the new provisions governing Parliament's budgetary powers and the Joint Declaration on fundamental rights.
Domstolen har fortsat udbygget sin retspraksis.
The Court of Justice has continued to clarify Community law in its rulings.
Man kan navnlig af dommene se, at kontrollen med fællesskabsinstitutionernes aktiviteter er forstærket, samt at Kommissionen nu har fået større mulighed for at sikre, at medlemsstaterne i videre omfang opfylder deres forpligtelser korrekt.
In particular there has been a greater degree of review of measures taken by the Community institutions and an increase in the scope for action by the Commission to procure better compliance with their obligations by the Member States.
1977 var ligeledes præget af Domstolens udtalelse 1/76 om udkastet til en aftale om oprettelse af en europæisk oplægningsfondfor flod- og kanalskibsfart.
Another important event in 1977 was the pronouncement of Opinion 1/76 by the Court of Justice on the draft Agreement establishing a European Layingup Fund for Inland Waterway Vessels.
Ud over den in teresse, som denne udtalelse har for anvendelsen og fortolkningen af de fundamentale regler på dette område, har transportsektoren hermed endnu en gang givet Domstolen lejlighed til at fremkomme med vigtige præciseringer i forbindelse med de generelle spørgsmål, som opstår indenfor Fællesskabets retsorden, med hensyn til dets struktur og kompetence udadtil.
Quite apart from being another interesting case on the application and interpretation of rules relating to transport, this also gave the Court a further opportunity to make a number of important points on general aspects of the Community legal order concerning the structure and external relations of the Community.
Struktur og beføjelser
Structure and powers
Ikrafttrædelsen af Bruxelles-traktaten af 22. juli 1975 ') har ikke blot haft den virkning, at Europa-Parlamentets budgetbeføjelser er blevet forøget — med virkning fra 1977 for så vidt angår behandlingen af budgettet for 1978 — men ligeledes at Fællesskabernes institutionelle struktur er blevet udbygget gennem oprettelsen af et nyt organ, Revisionsretten, som har til opgave at føre kontrol med samtlige Fællesskabets indtægter og udgifter samt, med mindre andet er bestemt, regnskaberne vedrørende de organer, som er oprettet af Fællesskabet.
The entry into force of the Treaty of Brussels of 22 July 19751 not only had the effect of strengthening the budgetary powers of the European Parliament with effect from 1977 (for the procedure of adopting the 1978 budget) but also extended the Community's institutional structure by setting up a new body, the Court of Auditors, responsible for auditing all the Community's revenue and expenditure accounts and, in the absence of provision to the contrary, the accounts of bodies set up by the Community.
Dette nye organ er kendetegnet ved, at dets medlemmer udnævnes af Rådet efter høring af Europa-Parlamentet.
'An interesting aspect of the status of this body is that its members are appointed by the Council after consultation with Parliament.
Allerede ved udnævnelsen af Revisionsrettens første medlemmer tilkendegav Parlamentet, at det ikke havde til hen sigt at betragte denne høring som en formalitet.
When the first members were to be ap pointed, Parliament immediately stated that this consultation would be something more than a mere formality.
Først efter at have arrangeret et møde mellem Parlamentets præsidium og de medlemmer, som Rådet havde foreslået, afgav Parlamentet under sit møde den 12. oktober en positiv udtalelse om deres udnævnelse.
Only after its Bureau had met the members proposed by the Council did Parliament approve their appointment, on 12 October.
Udtalelse 1/76 af 26. april 19772) er den anden udtalelse, som Domstolen har afgivet efter den konsultationsprocedure, som indførtes ved EØF-traktatens artikel 228, stk. 1, andet afsnit3). Kommissionen anmodede under hen visning til disse bestemmelser Domstolen om en udtalelse vedrørende foreneligheden med EØF-traktaten af et udkast til en aftale om oprettelse af en eu ropæisk oplægningsfond for flod- og kanalskibsfart4).
Opinion 1/76 of 26 April 1977* is the second Opinion to be given by the Court of Justice under the consultation procedure of the second subparagraph of Article 228(1) of the EEC Treaty.8 The Commission had asked for an opinion on the compatibility with the EEC Treaty of the draft Agreement to establish a European Layingup Fund for Inland Waterway Vessels.4
Denne aftale tænkes indgået mellem Fællesskabet, Schweiz og de seks med lemsstater (Belgien, Forbundsrepublikken Tyskland, Frankrig, Luxembourg, Nederlandene og Det forenede Kongerige), som er bundet af den reviderede konvention om sejlads på Rhinen (Mannheim-konventionen) og af konventionen vedrørende kanaliseringen af Mosel.
The Agreement is to be entered into by the Community, Switzerland and six Member States (Belgium, Germany, France, Luxembourg, the Netherlands and the United King dom) which are parties to the Revised Convention for Navigation on the Rhine (Mannheim Convention) and to the Convention for the Canalization of the Moselle.
Formålet med aftalen er at indføre en ordning, som er egnet til at sanere markedet for transport af varer ad indre
The objective of the Agreement is to introduce a system to eliminate disruption in the market for the carriage of goods by inland waterway by reducing temporary imbalances between supply and demand for carrying capacity which periodically occur on most inland water ways in the Member States and Switzerland. The system would be based on a Fund
3) Niende Almindelige Beretning, nr. 516.
Ninth General Report, point 516.
4) Såvel indholdet af denne aftale som forslaget til rådsforordningen om indgåelse af aftalen er offentliggjort i EFT C 208 af 3.9.1976.
* The text of the draft Agreement and the proposal for a Council Regulation concluding it were published in OJ C 208 of 3.9.1976.
295 vandveje, ved at formindske den forbigående uligevægt mellem udbud og ef terspørgsel af tonnage, som regelmæssigt opstår på størstedelen af de indre vandveje i medlemslandene og i Schweiz.
277 financed by contributions imposed on all vessels using the inland waterways which are ■subject to the system.
De således tilvejebragte midler skulle gøre det muligt at yde en godtgørelse til de virksomheder, som frivilligt accepterer at trække deres flodmateriel tilbage fra markedet for en vis periode ').
The money in the Fund would be used to pay financial compensa­tion to carriers who voluntarily withdraw vessels from the market for a certain period.1
De tre spørgsmål, som blev stillet Domstolen, drejede sig om henholdsvis rets grundlaget for Fællesskabets indgåelse af aftalen, betingelserne for Fælles skabets deltagelse i oplægningsfondens ledende organer og endelig om den på tænkte fondsrets organisation og kompetence.
The three questions put to the Court of Justice dealt with the legal basis for conclusion of the Agreement by the Community, the terms for Community involvement in the organs of the Laying­up Fund and, lastly, the organization and powers of the Fund Tribunal to be set up by the Agreement.
For det første bekræfter Dom stolen, for så vidt angår udstrækningen af og vilkårene for udøvelsen af Fællesskabets kompetence udadtil, princippet om parallellitet mellem Fælles skabets kompetence indadtil og dets kompetence udadtil samt princippet om den enhed og autonomi, der gælder for dets virksomhed på disse to områder, hvorledes de specielle grænser for virksomheden udadtil end måtte være.
For one thing, as regards the extent and exercise of the Community's external powers, the Court confirmed the principle of parallelism between internal and external powers and the principle of the Community's unity and independence in both domains, regardless of the specific con­straints of external relations.
For det andet understreger Domstolen på det institutionelle plan Fællesskabets for pligtelse til selv i international sammenhæng at respektere sine konstitutionelle principper, herunder dem, som vedrører Domstolen selv.
Secondly, turning to institutional matters, it emphasized that the Community has an obligation to comply, even in its international relations, with its own constitutional principles, notably those affecting the Court of Justice itself.
I sit svar på spørgsmålet om retsgrundlaget for den planlagte aftale, kon staterer Domstolen først og fremmest, at det ved aftalen påtænkte system ville være et vigtigt element i den fælles transportpolitik, hvis indførelse henhører under Fællesskabets virke, således som dette er fastlagt i EØF-traktatens ar tikel 3, samt at Rådet i henhold til artikel 75 har til opgave at iværksætte den ne politik.
Replying to the question concerning the legal basis for the planned Agreement, the Court began by agreeing that the system to be set up was doubtless an important factor 'in the common transport policy; the establishment of such a policy was among the acti­vities of the Community enumerated in Article 3 of the EEC Treaty, and Article 75 of the Treaty instructed the Council to put it into effect.
Domstolen erkender dernæst, at det i det foreliggende tilfælde ikke ville være muligt fuldt ud at nå det tilsigtede mål ved hjælp af regler, der kun skulle gælde inden for Fællesskabet, fordi der i skibsfarten ad Rhinen traditionelt deltager schweiziske skibe, og at det derfor er nødvendigt at knytte Schweiz til den påtænkte ordning ved en international aftale med dette land.
The Court also acknowledged that laying down purely Community rules would not allow full attainment of the objective here: Swiss vessels had always engaged in Rhine navigation, so Switzerland had to be brought into the scheme by means of an international agreement. .
Til støtte for, at Fællesskabet har kompetence til at indgå en sådan aftale, selv om en kompetence udadtil på dette område ikke udtrykkeligt er hjemlet i trak taten, henviser Domstolen til den retspraksis, den tidligere har fastlagt ved
To confirm that the Community had power to enter into such an agreement, although the Treaty did not expressly confer that power, the Court referred to its earlier judgments
i) Niende Almindelige Beretning, nr. 367; Tiende Almindelige Beretning, nr. 442. 2) EF-Domstolen, 31.3.1971 (Kommissionen/Rådet, 22/70) Sml.
Ninth General Report, point 367; Tenth General Report, point 442.
I AETR-sagen statuerede Domstolen, at Fællesskabets kompetence til at indgå internationale aftaler ikke er begrænset til de tilfælde og til de områder, hvor traktaten udtrykkeligt tildeler det en sådan kompetence (artikel 113 og 114 for så vidt angår handelsaftaler, og artikel 238 for så vidt angår associeringsaftaler), men at kompetencen »ligeledes kan følge af andre bestemmelser i traktaten og af retsakter vedtaget i henhold til disse bestemmelser af Fællesskabets in stitutioner«.
As and when such common rules come into being, the Community alone is in a position to assume and carry out contractual obligations towards third countries affecting the whole sphere of application of the Community legal system'. The Court stressed the point, then, that where the Community actually exercised its internal powers it thereby acquired exclusive external powers.
I AETR-dommen tog Domstolen ikke udtrykkeligt stilling til, om og på hvilke betingelser Fællesskabet råder over en kompetence udadtil på de områder, hvor der ved traktaten er tillagt det en kompetence indadtil, såfremt det endnu ikke faktisk har udøvet denne interne kompetence.
In AETR the Court had not explicitly answered the question whether the Community acquired external powers when, although the Treaty conferred internal powers on it, it had not yet exercised them.
Dette spørgsmål besvarede Domstolen meget klart i udtalelse 1/76:
Opinion 1/76 clearly answers this question:
»Såfremt der med henblik på gennemførelse af et bestemt mål i fællesskabs retten er tillagt Fællesskabets institutioner kompetence indadtil, har Fælles skabet kompetence til at påtage sig de nødvendige internationale forpligtelser til gennemførelse af dette mål, selv hvor der ikke findes nogen udtrykkelig be stemmelse herom.« Domstolen præciserer, at denne konklusion ganske vist navnlig trænger sig på i alle de tilfælde, hvor en kompetence indadtil »allerede er udnyttet til at vedtage foranstaltninger til gennemførelse af en fælles po litik«, således som det var tilfældet i AETR- og Kramer-sagen.
'Whenever Community law has created for the institutions of the Community powers within its internal system for the purpose of attaining a specific objective, the Com munity has authority to enter into the international commitments necessary for the attainment of that objective even in the absence of an express provision in that connection'. This is particularly so, the Court goes on to say, 'in all cases in which internal power has already been used in order to adopt measures which come within the attain ment of common policies', as in AETR and Kramer.
Men, tilføjer den, den kompetence udadtil, som forudsætningsvis tilkommer Fællesskabet, »er ikke begrænset til denne situation«.
But it then adds that the implied existence of a Community external power is 'not limited to that eventuality'.
Domstolen fastslår, at vedtagelsen af fælles regler, som skal gælde inden for Fællesskabet, ligeledes kan være en følge af, at der er indgået en international aftale.
The Court states that common rules applicable within the Community may also have to be adopted by virtue of an international agreement.
Domstolen fastslår således helt generelt, at Fællesskabets kompetence indadtil og udadtil er den samme.
This, then, is general confirmation of parallelism between the Community's internal and external powers.
Heraf følger navnlig, at Fællesskabets institutioner på alle de felter, hvor Fællesskabet indadtil har fornøden hjemmel, kan udøve disse beføjelser enten ved at træffe en autonom, intern foranstaltning, som i påkommende tilfælde efterfølges af en ekstern foranstaltning, eller ved direkte at træffe en mere omfattende ekstern foranstaltning sammen med tredjelande.
It follows in particular that in any area where the Community has internal powers of action its institutions may opt between exercising these powers either by autonomous internal action possibly followed by external action or directly by broaderbased external action with nonmember countries.
Imidlertid er det netop denne anden form for foranstaltning, Fællesskabet har til hensigt at træffe ved at indgå den påtænkte aftale med Schweiz').
And it is precisely this second type of procedure which the Community was envisaging in the planned agreement with Switzerland.1
I forbindelse med spørgsmålet om Fællesskabets deltagelse i oplægningsfondens organer udtalte Domstolen i udtalelse 1/76, at Fællesskabet under udøvelsen af sin kompetence udadtil fuldt ud skal overholde de grundlæggende principper for dets opbygning, idet det nøje skal overvåge, at udvidelsen af dets virkefelt i internationale forhold ikke griber ind i fællesskabsinstitutionernes rettigheder og i det indbyrdes forhold mellem medlemsstaterne inden for Fællesskabets rammer.
Considering the question of Community involvement in the organs of the Layingup Fund, the Court ruled that the Community must adhere scrupulously to its constitutional principles, ensuring that any extension in the field of its action in international affairs will not jeopardize the prerogatives of its institutions nor the reciprocal relations between Member States within the Community.
Domstolen fælder en hård dom over de institutionelle regler, som ifølge af taleudkastet skulle gælde for oplægningsfondens virksomhed.
The Court is highly critical of the institutional machinery provided in the draft Agree ment for the operation of the Fund, noting that the Community institutions will have only an extremely limited role to play (the Commission providing the chairman and secretarial services for the Supervisory Board but having no right to vote), that the deter-