natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Men selv om der ikke er noget problem i relation til EF's regnskabsdirektiver, kan spørgsmålet være et andet set i relation til medlemsstaternes lovgivning, hvor der kun er mulighed for én bestemt regnskabsmæssig behandling.
However, if from the point of view of the Accounting Directives no problems arise, the question may be different from the point of view of the legislation of Member States, where only one specific accounting treatment has been selected.
Kontaktudvalget har drøftet de vigtigste tilfælde, som er medtaget i den nedenfor anførte liste.
The Contact Committee has discussed the most important of these cases, which have been included in the list presented below.
Denne liste omfatter naturligvis ikke alle andre aspekter, som ikke er omhandlet i regnskabsdirektiverne, men som er omfattet af national lovgivning eller andre nationale regler.
The list does not of course cover all other possible issues not dealt with in the Accounting Directives and deriving from national law or other national rules.
IAS9-standarden - Forsknings- og udviklingsomkostninger
IAS9 - Research and Development Costs
I henhold til punkt 15 i IAS9-standarden kan omkostninger til forskning ikke aktiveres, mens udviklingsomkostninger skal aktiveres, dersom de i punkt 16 og 17 fastsatte betingelser er opfyldt.
According to paragraph 15 of IAS9 research costs cannot be capitalised, while development costs must be capitalised, when the conditions set out in paragraphs 16 and 17 are met.
I henhold til artikel 37, stk. 1, i det fjerde direktiv kan både forskning- og udviklingsomkostninger opføres under aktiver, dersom den nationale lovgivning hjemler noget sådant.
Under Article 37(1) of the 4th Directive, it is possible to capitalise both research and development costs, depending on national legislation.
Kontaktudvalget er af den opfattelse, at dersom den nationale lovgivning i den medlemsstat, hvorunder et selskab henhører, forbyder kapitalisering af udviklingsomkostninger, kan selskabet ikke følge kravene i IAS9-standarden.
The Contact Committee is therefore of the opinion that, where the national legislation of the Member State to which it belongs forbids the capitalisation of development costs, a company will not be able to follow the requirements of IAS9.
IAS-21-standarden - Virkningerne af ændrede valutakurser
IAS21 - The Effects of changes in Foreign Exchange Rates
I henhold til artikel 39, stk. 3, i bankregnskabsdirektivet kan medlemsstaterne kræve eller tillade, at kursdifferencer, der hidrører fra finansielle anlægsaktiver, materielle og immaterielle anlægsaktiver samt fra andre forretninger til dækning heraf, helt eller delvis medregnes som reserver, der ikke kan udloddes, og som ikke fremgår af resultatopgørelsen.
Article 39(3) of the Bank Accounts Directive allows Member States to require or permit that exchange differences arising on assets held as financial fixed assets, on tangible and intangible assets and on any transactions undertaken to cover those assets be included in whole or in part in reserves not available for distribution and not be shown in the profit and loss account.
Punkt 17 og 19 i IAS21-standarden indeholder en bestemmelse om, at man til reserverne kun skal henregne kursforskelle, der hidrører fra valutaposter, der udgør en del af en virksomheds nettoinvestering i en
Paragraphs 17 and 19 of IAS21 provide for the inclusion in reserves only of exchange differences arising on monetary items that form part of an enterprise's net investment in a foreign entity: for such differences the inclusion in reserves is in any case compulsory.
I henhold til artikel 39, stk. 4, i bankregnskabsdirektivet kan medlemsstaterne bestemme, at positive kursdifferencer, der hidrører fra terminsforretninger, aktiver eller passiver, som hverken er dækket eller specifikt dækket af andre terminsforretninger eller aktiver eller passiver, ikke skal opføres i resultatopgørelsen. Dette er ikke tilladt i henhold til IAS21-standarden.
Artide 39(4) of the Bank Accounts Directive allows Member States to require that positive translation differences arising out of forward transactions, assets or liabilities not covered or not specifically covered by other forward transactions, or by assets or liabilities are not shown in the profit and loss account.
Kontaktudvalget er af den opfattelse, at hvis medlemsstaterne udnytter denne valgmulighed, opstår der en konflikt mellem IAS21-standarden og bankregnskabsdirektivet.
The Contact Committee is of the opinion that, to the extent that this option is implemented by Member States, a conflict arises between IAS21 and the Bank Accounts Directive.
IIAS21-standarden sondrer man-når der er tale om udenlandske transaktioner -mellem "integrated foreign operations" og "foreign entities", en sondring, der hverken opereres med i bankregnskabsdirektivet eller i det syvende direktiv.
IAS21 contains a distinction of foreign operations in "integrated foreign operations" and "foreign entities" which is neither contained in the Bank Accounts Directive nor in the 7th Directive.
Den fakultative regnskabsmæssige behandling, der er hjemlet i artikel 39, stk. 6, i bankregnskabsdirektivet, kan i henhold til IAS21-standarden kun benyttes for udenlandske enheder, hvor den til gengæld er obligatorisk.
The optional accounting treatment contained in Article 39(6) of the Bank Accounts Directive is provided for by IAS21 only for foreign entities, for which it is however compulsory.
Kontaktudvalget er af den opfattelse, at der opstår en konflikt mellem IAS21-standarden og bankregnskabsdirektivet, når medlemsstaterne anvender den i artikel 39, stk. 6, hjemlede regnskabsmæssige behandling på transaktioner, hvor der ikke er tale om udenlandske virksomheder.
The Contact Committee is of the opinion that a conflict arises between IAS21 and the Bank Accounts Directive whenever Member States apply the treatment contained in Article 39(6) to operations other than foreign entities.
Der vil også kunne opstå en konflikt, når medlemsstater ikke tillader anvendelsen af en sådan regnskabsmæssig behandling over for udenlandske virksomheder.
A conflict would also arise when Member States do not allow the application of such a treatment to foreign entities.
I AS22-standarden - En flerhed af selskaber
IAS22 - Business combinations.
Metoden med sammenlægning af kapitalinteresser er en valgmulighed, som medlemsstaterne har i henhold til syvende direktivs artikel 20.
The pooling method is an option available to the Member States under Article 20 of the 7th Directive.
Men betingelserne for anvendelse af denne metode, således som defineret i artikel 20, synes noget forskellige fra, hvad der er foreskrevet i IAS22-standarden.
Both the conditions under which the application of the method is permitted and the way how the method itself is applied as stated in Article 20 seem somewhat different from what is described in IAS22.
Kontaktudvalget er af den opfattelse, at EF's regnskabsdirektiver ikke specifikt vedrører regnskabsmæssige problemer i forbindelse med fusioner og virksomhedsovertagelser, og at de derfor ikke har relevans for spørgsmålet om anvendelse af "pooling-metoden", hvor kapitalinteresser sammenlægges.
The Contact Committee believes that the Accounting Directives do not specifically address accounting problems linked with mergers and acquisitions and that they therefore do not deal with the question of the application of the pooling method in cases of uniting of interests.
En sammenligning mellem artikel 20 og IAS22-standarden er derfor ikke altid relevant.
Therefore, the comparison between Article 20 and IAS22 is not always appropriate.
Men i de tilfælde, hvor betingelserne for anvendelsen af pooling-metoden er de samme, er det Kontaktudvalgets opfattelse, at der kan opstå en konflikt afhængig af indholdet af den nationale lovgivning, som gennemfører den i artikel 20 hjemlede valgmulighed.
However, for those cases where the conditions of applicability of the pooling method are the same, the Contact Committee feels that a conflict might arise, depending on the detailed national legislation which implements the option contained in Article 20.
I henhold til punkt 42 og 49 i IAS22-standarden kan man ikke afskrive goodwill over en periode, der overstiger 20 år.
According to paragraph 42 and 49 of IAS22, goodwill can never be amortised on a period exceeding 20 years.
I henhold til EF's regnskabsdirektiver (det fjerde direktiv - artikel 37 og syvende direktiv - artikel 30) kan medlemsstaterne tillade, at goodwill afskrives over en periode, der overstige 5 år, forudsat at denne periode ikke overstiger aktivets økonomiske levetid.
In the Accounting Directives (4th Directive-Article 37, 7th Directive-Article 30) Member States may permit the amortisation of goodwill over a period longer than 5 years, depending on its useful life.
Når en medlemsstat gør brug af den i artikel 37, stk. 2, hjemlede mulighed, kan der derfor opstå en konflikt, fordi afskrivningsperioden i henhold til IAS22-standarden er begrænset til 20 år, mens afskrivningsperioden kan være længere i henhold til EF's regnskabsdirektiver, afhængig af aktivets økonomiske levetid.
When a Member State has applied the option contained in Article 37(2), a conflict could therefore arise, because the period of amortisation is limited to 20 years under IAS22 while it could be longer under the Accounting Directives, depending on the useful life of the asset.
Kontaktudvalget er derfor af den opfattelse, at der kan opstå en konflikt.
The Contact Committee is therefore of the opinion that a conflict could arise.
DE VALGMULIGHEDER, SOM AKTIESELSKABER HAR I HENHOLD TIL REGNSKABSDIREKTIVERNE, OG SOM IKKE KAN ANVENDES AF SELSKABER, DER ØNSKER AT FØLGE DE INTERNATIONALE REGNSKABSSTANDARDER
F) OPTIONS AVAILABLE FOR COMPANIES AS A RESULT OF THE ACCOUNTING DIRECTIVES WHICH CANNOT BE APPLIED BY COMPANIES WISHING TO COMPLY WITH INTERNATIONAL ACCOUNTING STANDARDS
I visse tilfælde giver EF's regnskabsdirektiver direkte selskaberne ret til at vælge mellem forskellige regnskabsmæssige behandlinger eller de tillader medlemsstaterne at give selskaberne lov til at vælge mellem forskellige regnskabsmæssige behandlinger.
In certain cases, the Accounting Directives leave directly to companies the choice between different accounting treatments, or allow Member States to permit different accounting treatments to companies.
I begge tilfælde er det i sidste instans selskaberne selv der vælger, hvilken regnskabsmæssig behandling de vil benytte.
In both cases, the ultimate choice of the accounting treatment remains with the companies themselves.
I nedennævnte liste anføres det konflikter, der kan opstå, dersom disse muligheder udnyttes.
The following list contains conflicts which could arise in the case where these options are selected.
IAS2-standarden fastsætter i punkt 10 (ikke fremhævede typer) at der til forarbejdningsomkostningerne systematisk skal lægges de faste og variable generalomkostninger.
IAS2 states in paragraph 10 (not in bold characters) that costs of conversions include a systematic allocation of fixed and variable production overheads.
tilladt men ikke påkrævet i henhold til artikel 35, stk. 3, litra b), i det fjerde direktiv.
The inclusion of indirect production costs is allowed but not required by Article 35(3)(b) of the 4th Directive.
Endvidere er det et krav i henhold IAS-standarden, at både de faste og variable omkostninger medregnes, mens noget sådant ikke er foreskrevet i EF's regnskabsdirektiver.
Moreover, the IAS requires both fixed and variable costs to be included, while nothing is mentioned in the Accounting Directives.
Kontaktudvalget går ud fra, at europæiske selskaber, der ønsker at overholde IAS-standarderne, vil vælge den mulighed, der er hjemlet i artikel 35, stk. 3, litra b).
The Contact Committee has assumed that European companies willing to comply with IAS will select the option contained in Article 35(3)(b).
I henhold til det fjerde direktiv kan medlemsstaterne tillade ekstraordinære værdi reguleringer, såfremt de er nødvendige for at undgå, at vurderingen af disse aktiver i nær fremtid må ændres som følge af værdisvingninger (artikel 39, stk. 1, litra c). Sådanne ekstraordinære værdireguleringer er ikke tilladt i henhold til IAS2-standarden.
The 4th Directive allows Member States to permit exceptional adjustments to be made, when they are necessary, if the valuation of the items is not to be modified in the near future due to fluctuations in value (Article 39(l)(c)).
Men selv om den i fjerde direktiv indeholdte valgmulighed gælder for medlemsstaterne, står det altid selskaberne frit for ikke at foretage de tilladte ekstraordinære værdireguleringer.
Even if the option contained in the 4th Directive is a Member State option, companies will always be free not to make the exceptional adjustments permitted.
Kontaktudvalget går derfor ud fra, at europæiske selskaber, der ønsker at opfylde IAS-standarderne, ikke vil vælge den mulighed, der er hjemlet i artikel 39, stk. 1, litra c).
Therefore the Contact Committee has assumed that European companies willing to comply with IAS will not select the option contained in Article 39(l)(c).
Artikel 38 i det fjerde direktiv hjemler mulighed for, at visse aktiver kan opføres med en konstant mængde og en konstant værdi, såfremt de kun varierer ubetydeligt med hensyn til mængde, værdi og sammensætning.
Article 38 of the 4th Directive allows certain stocks to be valued at a fixed quantity and value, if the quantity, value and composition thereof do not vary materially.
Noget sådant er ikke tilladt i henhold til IAS2-standarden.
This is not permitted by IAS2.
Kontaktudvalget går ud fra, at europæiske selskaber, der ønsker at overholde IAS-standarderne, ikke vælger den mulighed, der er hjemlet i det fjerde direktivs artikler 38.
The Contact Committee has assumed that European companies willing to comply with IAS will not select the option set out in Article 38 of the 4th Directive.
IAS21 -standarden - Virkningerne af ændrede valutakurser
IAS21 - The Effects of changes in Foreign Exchange Rates
Kontaktudvalget er af den opfattelse, at hvis en medlemsstat - i de tilfælde, der er anført under punkt 17 og 19 - giver banker og andre finansielle institutter ret til at anvende en bestemt regnskabsmæssig behandling, der i konflikt med en IAS-standard, vil de banker og andre finansielle institutter, der ønsker at opfylde IAS-standarden, ikke vælge en sådan regnskabsmæssig behandling.
The Contact Committee is of the opinion that in the cases mentioned in paragraphs 17 and 19, when a Member State permits banks and other financial institutions to apply certain accounting treatments which are in conflict with IAS, banks and other financial institutions wishing to comply with IAS will not select such accounting treatments.
IAS22-Standarden - En flerhed af virksomheder
IAS22 - Business combinations.
I henhold til artikel 30, stk. 2, i det syvende direktiv kan medlemsstaterne tillade, at et positivt forskelsbeløb straks fratrækkes reserverne på en tydelig måde. Dette er ikke tilladt i henhold til IAS22-standarden.
Artide 30(2) of the 7th Directive allows Member States to permit positive consolidation differences to be immediately and clearly deducted from reserves.
IAS25-Standarden - Regnskabsmæssig behandling af investeringer
IAS25 - Accounting for investments
I henhold til artikel 37, stk. 2, litraa), i bankregnskabsdirektivet kan medlemsstaterne tillade, at tilgodehavender i kreditinstitutter og hos kunder samt obligationer (herunder værdipapirer med fast afkast), aktier og andre værdipapirer med variabelt afkast, som ikke opbevares som finansielle anlægsaktiver, og som ej heller indgår i bankens beholdning, fastsættes til en lavere værdi, om end under visse betingelser, for derved at tage hensyn til de særlige risici, der er forbundet med bankvirksomhed.
Article 37(2)(a) of the Bank Accounts Directive allows Member States to permit that the value of loans and advances to credit institutions and customers, debt securities (including fixed-income securities) and shares and other variable-yield securities which are neither held as financial fixed assets nor included in a trading portfolio is adjusted, within certain limits, to take into account the particular risks associated with banking.
Denne værdiregulering går ud over, hvad der er krævet i henhold til normale regler for værdireguleringer.
This adjustment goes beyond what is required as a result of the normal rules concerning value adjustments.
Og i henhold til artikel 37, stk. 2, litra b), kan den lavere værdiansættelse bibeholdes, indtil kreditinstituttet beslutter at regulere den.
In addition, Article 37(2)(b) allows this lower value to be maintained until the credit institutions decide to reverse it.
En sådan regnskabsmæssig behandling er ikke tilladt i henhold til IAS25-standarden.
These accounting treatments are not permitted under IAS25.
Kontaktudvalget er af den opfattelse, at banker og andre finansieringsinstitutter, der ønsker at overholde IAS-standarderne, ikke vil gøre brug af den regnskabsmæssige behandling, der er hjemlet i artikel 37, og som medlemsstaterne måtte have indført.
The Contact Committee is of the opinion that banks and other financial institutions wishing to comply with IAS will not apply the treatment provided for by Article 37, when implemented by Member States.
IAS30-standarden - Offentliggørelse af bankers og andre finansieringsinstitutters årsregnskaber
IAS30 - Disclosures in the Financial Statements of Banks and Similar Financial Institutions.
I henhold til artikel 38, stk. 1, i bankårsregnskabsdirektivet kan eller skal medlemsstaterne tillade, at der oprettes en reserve "midler til dækning af generelle kreditinstitutrisici", afhængig af hvorvidt den pågældende medlemsstat har gjort brug af den valgmulighed, der er hjemlet i artikel 37 i samme direktiv.
Article 38(1) of the Bank Accounts Directive provides that Member States must or may permit the creation of a "fund for general banking risks", depending on whether or not the Member State has adopted the option contained in Article 37 of the same Directive.
Artikel 38, stk. 2, indeholder en bestemmelse om, at dersom der findes en reserve "midler til dækning af generelle kreditinstitutrisici", skal saldoen opføres særskilt i resultatopgørelsen.
According to Article 38(2), where the "fund for general banking risks" exists, the net balance of its increases and decreases must be shown separately in the profit and loss account.
Men i henhold til punkt 50-52 i IAS30-standarden skal en forøgelse eller en nedgang i reserven "midler til dækning af generelle kreditinstitutrisici" eventuelt opføres særskilt eller tilskrives opsparet fortjeneste, således at en forøgelse eller en nedgang i denne reserve ikke kan opføres i resultatopgørelsen.
On the contrary, paragraphs 50 to 52 of IAS 30 require any increase or decrease of the fund for general banking risks to be separately disclosed as appropriation or increase of retained earnings and therefore do not allow any increase or decrease of this fund to be included in the profit and loss account.
Kontaktudvalget er af den opfattelse, at dersom en medlemsstat har indført den mulighed, der er hjemlet i artikel 37 og 38 i bankregnskabsdirektivet, skal de banker og andre finansieringsinstitutter, der ønsker at anvende IAS-standarderne, ikke gøre brug af denne valgmulighed.
The Contact Committee is of the opinion that when a Member State has implemented the options contained in Articles 37 and 38 of the Bank Accounts Directive, banks and other financial institutions wishing to comply with IAS should not apply those options.
De vigtigste af disse tilfælde er anført nedenfor og suppleret med Kontaktudvalgets fortolkning. Kontaktudvalget har ligeledes set nærmere på IASC-rammebestemmelserne, som ikke er IAS-standarder.
There are cases where differences arising from the wording used in IAS and the Accounting Directives could be perceived or interpreted as causing a conflict. The
Kontaktudvalget har undersøgt IASC-rammebestemmelser og er nået til den konklusion, at der ikke er nogen konflikt med regnskabsdirektiverne, og dette primært af to grunde:
The Contact Committee examined the IASC Framework and came to the conclusion that no conflict exists with the Accounting Directives, for two fundamental reasons:
Regler, der er indeholdt i en specifik standard, har forrang frem for IASC-rammebestemmelserne .
The statements contained in the Framework do not override any rule contained in a specific standard.
Anvendelse af IASC-rammebestemmelserne er ikke obligatorisk for selskaber, der opfylder IAS-standarderne.
The application of the Framework is not compulsory for companies complying with IAS.
Skulle de grundlæggende karakteristika ved IASC-rammebestemmelserne blive ændret, vil der kunne opstå konflikter, og Kontaktudvalget må da tage sin opfattelse op til fornyet overvejelse.
Should the above-mentioned fundamental characteristics of the Framework be modified, then conflicts might arise and the Contact Committee would have to reconsider its opinion.
Punkt 6 i IAS2-standarden indeholder en bestemmelse om, at lagerbeholdningen skal opgøres til den laveste omkostning og til den realisable nettoværdi.
IAS2 states in paragraph 6 that "inventories should be measured at the lower of cost and net realisable value".
I henhold til artikel 39, stk. 1, litra b), i fjerde direktiv er den laveste værdi, hvortil aktiver skal værdiansættes, den værdi "som tillægges den på statustidspunktet".
According to Article 39(l)(b) of the 4th Directive, the lower value at which inventories should be valued is that "to be attributed to them at the balance sheet date".
Spørgsmålet er da, hvorvidt den værdi, der skal tillægges på statustidspunktet, divergerer fra den realisable nettoværdi.
The question arises whether the value to attribute at the balance sheet date can differ from the net realisable value.
Kontaktudvalget er nået til den konklusion, at selv om affattelserne er forskellige er meningen i praksis den samme.
The Contact Committee arrived at the conclusion that, despite the difference in wording, the meaning is practically the same.
I regnskabsdirektiverne henvises der ikke specifikt til den realisable værdi, ganske enkelt fordi direktiverne skal være så omfattende som muligt.
The wording of the Accounting Directives does not make any specific reference to the value which is "realisable" simply because it aims to be as comprehensive as possible.
Men man kan vanskeligt forestille sig et konkret tilfælde, hvor den lavere værdi, der tillægges aktiver på statustidspunktet, vil være markant forskellig fra den realisable nettoværdi.
However, it appears difficult to imagine any practical case where the lower value to be attributed to inventories at the balance sheet date may be materially different from the net realisable value.
Der er derfor ingen konflikt mellem punkt 6 i IAS2-standarden og artikel 39, stk. 1, litra b), i det fjerde direktiv.
Accordingly, no conflict arises between paragraph 6 of IAS2 and Article 39(l)(b) of the 4th Directive.
Regnskabsårets nettoresultat, fundamentale fejl og ændringer i regnskabsmetoder
IAS8 - Net Profit or Loss for the Period, Fundamental Errors and Changes in Accounting Policies
Punkt 6 i IAS8-standarden og artikel 28 i det fjerde direktiv definerer begrebet "ekstraordinære poster" forskelligt.
Difference in the wording exists between the definition of "extraordinary items" as contained in paragraph 6 of IAS8 and the one contained in Article 29 of the 4th Directive.
Kontaktudvalget er nået til den konklusion, at selv om definitionerne er forskel lige, er der ikke reelt nogen forskel i praksis.
The Contact Committee arrived at the conclusion that, despite the different wording, no significant differences can be perceived in practice.
Denne opfattelse har resulteret i en tendens, hvor antallet af poster, der anses for ekstraordinære, er for nedadgående.
This consideration has led to a trend whereby the number of items which are considered as extraordinary is decreasing.
IASll-standarden - Bygge- og anlægskontrakter
IAS 11 - Construction Contracts