natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I for bindelse med Ludditbevægelsen udbrød der flere gange organiseret maskinstorm (1811-12-19) som protest mod forholdene og mekaniseringen, især inden for væverifagene. Regeringens svar var yderligere under trykkelse, som i praksis var et anslag imod offentlig forsamlingsfrihed, ytringsfrihed og trykkefrihed.
Outbursts of organised machine-breaking by the 'Luddite' movement occurred (1811-12-19) in protest against conditions and in defence against mechanisation, especially in weaving trades.
Fagforeningslovgivningen
Legalisation of Trade Unions
I 1824 blev lovene mod sammenslutning ophævet, og fagforeningsdannelsen, som nu var lovlig, tog hastigt til, samtidig med at antallet af strejker voksede.
In 1824 the Combination Acts were repealed and trade union organisation - now legalised - expanded rapidly and strikes increased.
Ved senere forsøg på at få genindført forbudet lykkedes det kun delvis for arbejdsgiverne at begrænse den opnåede frihed, og fagbevægelsen blev aldrig siden drevet under jorden.
The subsequent attempts by the employers to re-impose prohibition were only partially successful in reducing the area of freedom gained, and never again was the movement driven underground.
Kampen for videreførelse
The Struggle for Continuity
De første fagforeninger var lokale og fik ofte en kort levetid, de res økonomi smuldrede let, og solidariteten blev undergravet, når de kom under pres.
Early trade unions were localised and often proved short-lived, their finances easily dissipated and their solidarity undermined when under attack.
Man indså, at det kun kunne lade sig gøre at skabe effektive fagforeninger med et sundt økonomisk grundlag ved at oprette landsomfattende organisationer.
It was realised that only the formation of national organisations would produce effective unions with a sound financial base.
I 1830 blev der gjort et forsøg på at oprette en sådan landsomfattende fagforening inden for tekstilbranchen - landsforeningen for arbejdernes værn (National Association for the Protection of Labour), som gik stærkt frem indtil 1832, hvor den havde 100 000 medlemmer.
In 1830 an attempt was made to create a national union in the textile industry - the National Association for the Protection of Labour - which prospered with 100,000 members until 1832,
Arbejderbefolkningen havde fået det indtryk, at dens vilkår kunne ændres ad forfatningsmæssig vej, men parlamentsreformen af 1832 ud videde kun stemmeretten til middelklassen og udelukkede arbejderklassen.
Working people had been led to believe that their conditions would be improved by constitutional action, but the Reform Act of 1832 only extended the franchise to the middle classes and excluded the working classes.
Skuffelsen over "parlamentspolitikken" satte på ny skub i fagforeningsbestræbelserne og i de aktiviteter, som blev udfoldet af Robert Owen, der sammen med byggearbejdernes fagforening (Operative Builders' Union) arbejdede for at fremme de sammenslutningsdrøfteiser og de ideer om gennemgribende sociale ændringer, som førte til dannelsen af den store nationale fagforeningssammenslutning (Grand National Consolidated Trades Union) i 1834.
Disillusionment with 'Parliamentary politics' gave fresh impetus to trade union action and the activities of Robert Owen who, together with the
Denne udvikling inden for fagforeningerne foruroligede regeringen og arbejdsgiverne i en sådan grad, at arbejdere blev stillet for retten under alle mulige påskud, herunder for ikke at have gjort arbejde færdigt og for ulovlig edsaflæggelse.
Operative Builders' Union, promoted discussions on amalgamation and ideas of radical social change, culminating in the formation of the Grand National
Den mest kendte sag er fra 1834, hvor 6 arbejdere fra Dorchester blev arresteret, blot fordi de havde aflagt ed i forbindelse med oprettelse af en gensidig understøttelsesforening.
Consolidated Trades Union (1834). This trade union development so alarmed the Government and employers that workers were prosecuted under any pretext including leaving work unfinished and the illegal administration of oaths, the most famous case being in 1834 when six Dorchester labourers were arrested merely for the act of administering oaths whilst forming a friendly society.
Disse 6, der blev kendt som "Tolpuddle martyrerne", blev dømt til 7 års forvisning til Australien, og efter at have været udsat for angreb fra regeringens og arbejdsgivernes side faldt GNCTU til slut fra hinanden i 1835·
These six 'Tolpuddle Martyrs' as they became known were sentenced to seven years' penal transportation to Australia, and after attacks from
Arbejdernes bestræbelser gik igen i retning af politisk virksomhed, og der fulgte en periode, som var præget af "New Model Unionism", dvs. fagbevægelsens nyordning, hvor der blev lagt vægt på forsigtighed, respektabilitet og økonomisk stabilitet.
Working people turned again to political action and an era of 'New Model
LÌ) iii) årlige valg iv) lige store valgdistrikter v) løn til parlamentsmedlemmer vi) ophævelse af census for kandidater, som opstilles til parlamentsvalg.
Chartism arose as a mass political movement pressing demands for radical reforms of Parliament, for freedom of the press, the trade union rights and for a ten hour day, embodied in the famous 'Six Points' of the Charter: i) universal suffrage ii) secret ballot iii) annual elections iv) equal electoral districts v) payment for MPs vi) abolition of property qualification for Parliamentary candidates.
Chartismen blev præget af massemøder, henvendelser til parlamentet, nationale fridage (generalstrejker), men det lykkedes ikke bevægelsen den gang at få opfyldt nogen af sine hovedkrav ved hjælp af denne taktik.
Chartism was characterised by mass meetings, petitions to Parliament, national holidays (general strikes), all tactics which failed at the time in achieving any of their main demands.
Chartismen opnåede sine resultater gennem sin indflydelse på reformvenlige politikere og på den voksende arbejderbevægelse.
Chartism's success was through its influence upon social reformers and the developing Labour Movement.
New Model-fagforeningerne havde haft held til at etablere sig varigt og vendte nu opmærksomheden mod politiske reformer i samarbejde med den radikale middelklasse.
The 'New Model Unions' had successfully established themselves on a permanent basis, and turned their attention to political reform in collabora tion with middle class radicalism.
Parlamentsreformen af 1867 medførte, at antallet af stemmeberettigede blev næsten fordoblet (til 1 ud af 11) og betød det gamle radikal-tory partis endeligt.
The 1867 Act nearly doubled the propor tion entitled to vote (to 1 in 11) and signified the end of the old Radical-
De to nye partier, som derefter opstod, de liberale og de konservative, konkurrerede om arbejderklassens stemmer.
Tory Party. Both the new parties that emerged - Liberal and Conservative - competed for the working class vote.
De lokale fagforbund havde udviklet sig betydeligt, deres aktiviteter var blevet omfattende, og deres tidligere samrådsbestræbelser havde i 1868 ført til afholdelse af landsorganisationens første årskongres (Trades Union Congress - TUC).
The development and activities of local Trades Councils had become widespread, and their earlier conference efforts had led to that first annual Trades Union Congress (TUO of 1868.
Arbejdernes repræsentationsforbund (Labour Representation League) blev dannet i 1869 "for at sikre, at kvalificerede arbejdere blev valgt til parlamentet", og i 1872 oprettede TUC parlamentsudvalget, som skulle fremme arbejderbevægelsens interesser ved hjælp af lovgivningsarbejde i parlamentet.
The Labour Representation League was formed in 1869 to "secure the return to Parliament of qualified working men", and in 1872 the TUC set up the Parliamentary Committee, to promote their interests through Parliamentary legislation.
Arbejderledernes politiske indstilling var i denne periode overvejende liberal.
The prevailing philosophy of the Labour leadership of the period was overwhelmingly Liberal.
Imidlertid blev det efterhånden klart, at ingen af de to bestående politiske partier nogen sinde ville varetage arbejderbefolkningens interesser fuldt ud, og bestræbelserne blev i stigende grad rettet mod dannelse af et parti, som kunne repræsentere disse interesser i parlamentet.
Eventually, however, realisation came that neither of the existing political parties would ever advance working people's interests to the full, and efforts increasingly became directed towards the formation of a party to represent those interests in Parliament.
Den ny fagforeningspolitik (Nev; Unionism) var præget af, at de ufaglærte og specialarbejderne blev organiseret, og af den opfattelse, at under støttelse i tilfælde af arbejdsløshed, sygdom, alderdom osv. ikke på hvilede fagforeningerne, men var statens opgave.
'New Unionism' was characterised by the unionisation of unskilled and semiskilled workers, coupled with the belief that provision against unemployment, sickness, old age, etc. was not the responsibility of trade unions, but that of the State.
Organiseringen tiltog under indflydelse af kendte begivenheder som de kvindelige tændstikarbejderes strejke (1888), gasarbejdernes krav om 8 timers arbejdsdag og strejken i Londons dokker (1889) og af den indsats, som blev gjort af en række kendte aktivister.
Organisation was achieved through the impetus of such famous events as the Match Girls' Strike (1888), The Gasworkers' Eight-hour Day, and the London Dock Strike (1889), and the efforts of many notable activists.
Dette betød en kolossal forøgelse af fag foreningernes medlemstal, som voksede fra trekvart million i 1888 til enog en halv million i 1892, og førte til dannelsen af det uafhængige arbejderparti (Independent Labour Party - ILp) i 1893.
This gave a tremendous boost to trade union membership which increased from three-quarters of a million in 1888 to one and a half million by 1892 and led to the formation of the Independent Labour Party (ILP) in 1893.
Det etablerede samfunds forsøg på at skrue tiden tilbage gennem modforholdsregler fra arbejdsgiverside og retsafgørelser vendt mod arbejderbevægelsen nåede et højdepunkt med Taff Vale-dommen i 1901, hvor over huset tilkendte Taff Vale-jernbaneselskabet erstatning for tab, som var blevet påført det af en strejke, jernbanearbejderforbundet havde iværksat.
Attempts by the establishment to set the clock back through the employers' offensive and adverse legal decisions were epitomised by the Taff Vale judgment of 1901, where the House of Lords awarded damages to the Taff Vale Railway Company for losses sustained during a strike by the trade union The Amalgamated Society of Railway Servants.
Arbejdernes Repræsentationskontité (The Labour Representation Committee -LRP) blev dannet i 1900 af fagforeningsledere og delegerede fra ILP, Socialdemokratisk Forbund (Social Democratic Federation - SDF), Fabian Society og kooperativerne med henblik på opstilling af kandidater til kommende parlamentsvalg.
The Labour Representation Committee (LRP), 1900 was formed through leaders of the trade unions uniting with delegates from the ILP, the Social Democratic Federation (SDF), the Fabian and Cooperative Societies to endorse candidates for forthcoming elections.
Arbejderpartiet blev imidlertid ikke officielt stiftet før ved valget i 1906, hvor det lykkedes at få valgt 29 kandidater. dater.
But it was not until the General Election of 1906, when 29 candidates were successfully elected, that the Labour Party was officially formed.
Fagforeningskontingenterne omfatter som regel en politisk afgift til arbejderpartiet. bejderpartiet.
Trade union subscriptions usually include a political levy payable to the Labour Party.
Skuffelse over, at det ikke var lykkedes at indfri arbejderklassens for ventninger, førte i 1913 til, at syndikalismen vandt støtte inden for fagbevægelsen.
In 1913 frustration at the failure to deal with working class grievances led to support within the trade union movement for Syndicalism.
Syndikalismen blev især udbredt af Plebs-ligaen, en ud brydergruppe fra Ruskin College i Oxford.
Syndicalism was much popularised by the Plebs League, a breakaway movement from Ruskin College, Oxford.
Der opstod en hidtil uset bølge af ofte vilde strejker, og regeringen søgte i adskillige tilfælde at undertrykke arbejdskonflikter ved at indsætte militær.
There occurred an unprecedented wave of strikes, often unofficial, with the Government reacting frequently by using troops to suppress industrial disputes.
Syndikalismen nåede sit højdepunkt med de landsomfattende dok- og jernbanearbejderstrejker, minearbejderstrejken i 1912, som omfattede en hel million, og dannelsen af Triple-alliancen i 1914 (minearbejderforbundet, jernbanearbejdernes landsforbund og transportarbejderforbundet), men bevægelsen savnede videre politisk sigte og bredere tilslutning, og under den første verdenskrig mistede den endeligt sin slagkraft.
Syndicalism reached its peak with national dock and rail strikes, the strike of a million miners in 1912, and the formation of the Triple Alliance in 1914 (of the Miners' Federation, the National Union of Railwaymen and the Transport Workers' Federation), but the movement lacked wider political direction and support, and the 1914-18 war effectively ended its momentum.
Under den første verdenskrig vandt fagforeningerne øget styrke og betydning, og TUC indgik som et fast led i landets politiske liv og styrenform.
The First World War consolidated the position and role of the trade unions and the TUC was firmly part of the national scene and the governing system.
Den økonomiske krise i 1920'erne og arbejdsgivernes krav om nedskæring af minearbejdernes løn og forøgelse af deres arbejdstid førte i 1926 til den første og eneste landsomfattende generalstrejke, som varede i ni dage, før den blev afblæst.
The economic depression of the 1920s and the employers' demands for a reduction of the miners' wages and an increase in hours led to the first and only National General Strike in 1926, which lasted for nine days before being called off.
Da var minearbejdernes sag tabt, men de kæmpede hårdnakket videre alene i endnu syv måneder, før de vendte tilbage til arbejdet.
The miners' cause was then lost, even though they bitterly fought on alone for another seven months before returning to work.
Regeringen havde tilbagevist en direkte udfordring, og arbejderbevægelsen havde lidt et alvorligt nederlag.
A direct challenge to the Government had been averted, with the Labour Movement suffering severe defeat and setback.
Arbejdsløsheden var en konstant trussel i den øvrige del af 1920'erne og 1930'erne, og TUC tilrådede, at der førtes økonomisk politik efter keynesianske principper, og at en række industrier blev underkastet of fentlige kontrolforanstaltninger.
Unemployment was a constant fear throughout the rest of the 1920s and 30s, with the TUC advocating adoption of Keynesian economic policies, and measures of public control in some industries.
Den politiske koalition mellem de konservative og arbejderpartiet under anden verdenskrig betød, at samarbejdet mellem regeringen og fagforeningerne nåede et hidtil uset omfang.
The political coalition formed between the Conservative and Labour Parties during the 1939-45 World War meant that cooperation between government and trade unions reached new levels.
I det sidste krigsår fastlagde TUC de politiske retningslinjer for indførelse af en ny samfundsordning præget af almen velfærd og økonomisk kontrol.
During the final year of the war the TUC defined its policies for a new system of national welfare and economic controls.
Arbejderpartiet, som op nåede regeringsmagten ved valget i 1945, indførte derefter det offentlige sundhedsvæsen, velfærdsstaten, offentlig overtagelse af kulminerne, transporten, elektricitetsværkerne, stålværkerne osv., således som TUC havde anbefalet.
The Labour Party, which was elected to power in 1945, subsequently established a National Health Service and the Welfare State, public ownership of coalmining, transport, electricity, steel, etc., as advocated by the TUC.
TUC gjorde en vigtig indsats for at anbefale og fremme øget industriel produktivitet i 1950'erne, og de tilsluttede fagforeninger gav i 1955 TUC magt til at gribe ind i en konflikt, før forhandlingerne brød sammen, hvis der var mulighed for, at andre arbejdere ville blive berørt.
The TUC played a major role in the advocation and promotion of increased industrial productivity in the 1950s, and its affiliated unions gave it the power, in 1955, to intervene in a dispute before any breakdown of negotiations, where there was a likelihood of other workers becoming affected.
Det betyder, at TUC i raaliteten ofte har haft mæglerens rolle i arbejdskonflikter, en rolle, det stadig udfører.
This has meant that the TUC has in effect often played the role of conciliator in industrial disputes, a role which it continues to play.
DB SENESTE ARBEJDSMARKEDSSPØRGSMAL
RECENT INDUSTRIAL RELATIONS ISSUES
Grundlaget for arbejdsmarkedsforholdene i Storbritannien er siden anden verdenskrig flere gange blevet taget op til behandling, således oprettede den arbejderpartiregering, som blev valgt i 1964, en kongelig kommission for fagforeningsspørgsmål under ledelse af Lord Donovan.
The framework of industrial relations in Britain has come under review several times since the Second World War and the Labour Government elected in 1964 set up a Royal Commission on the trade unions, headed by Lord Donovan.
Kommissionen of fentliggjorde i 1968 en rapport, hvori der blev fremsat en række nyttige forslag til forbedring af arbejdsmarkedsforholdene.
Its report, published in 1968, made a number of useful suggestions for the improvement of industrial relations.
Kommissionen gik heri ind for det eksisterende frivillige system, hvor arbejdsmarkedsforhold hovedsagelig fastlægges ved overenskomstforhandlinger mellem arbejdsgiver og fagforeninger, og afviste omfattende lovindgreb eller juridiske sanktioner i arbejdsmarkedsspørgsmål.
It favoured the existing voluntary approach, with industrial relations being regulated mainly through collective bargaining between employers and unions and rejected detailed Legal inter vention and the use of legal sanctions in industrial relations issues. The
Den britiske fagbevægelse støtter fortsat dette i alt væsentligt frivillige system, når det gælder arbejdsmarkedsforhold .
British trade union movement continues to support this essentially voluntary approach to industrial relations.
a) Fagforeningerne og retssystemet De britiske fagforeninger har i almindelighed søgt at undgå at inddrage retssystemet og juristerne i varetagelsen af arbejdsmarkedsspørgsmål og har foretrukket at sætte deres lid til frivillige aftaler og ordninger.
British trade unions have generally endeavoured to avoid the introduction of law or lawyers into the conduct of industrial relations, preferring to rely upon voluntary arrangements and agreements.
Fagbevægelsens syn på retssystemets rolle er i nogen grad påvirket af dens erfaringer med sager, som er blevet forelagt den øverste appelinstans, dvs. overhuset.
The trade union movement's view of the role of law has been influenced in part by its experiences with cases which have come to the final court of appeal, namely, the House of Lords.
Fagbevægelsen har altid hævdet, at overhusets traditionelle sammensætning og dets medlemmers traditionelle baggrund ikke gør det sandsynligt, at overhuset vil træffe retsafgørelser, som giver fagbevægelsen medhold, og en række nu berømte afgørelser har bekræftet dette traditionelle synspunkt.
It has always been a contention of the movement that the traditional back ground and composition of the members of the House are unlikely to produce legal decisions favourable to the trade union movement, and a number of now famous decisions lend substance to this traditional view.
I 1966-70 fremsatte arbejderpartiregeringen under mottoet "In Place of Strife" (i stedet for konflikt) forslag om en række tvangsforanstaltninger, herunder sanktioner mod fagforeninger eller arbejdere, som gik i strejke.
Strife", which proposed compulsory measures, including penal sanctions, against unions or workers taking strike action. This created trade union resentment, and it was only after prolonged discussions between the TUC and
Forslagene vakte harme i fagforeningerne, og først efter langvarige drøftelser mellem TUC og regeringen blev de trukket tilbage på den betingelse, at TUC selv fik myndighed til at tage sig af ulovlige strejker og af konflikter mellem fagforeningerne.
Government that the proposals were withdrawn, subject to the TUC itself adopting new powers to deal with inter-union disputes and unofficial strikes.
Den konservative regering, som kom til magten i 1970, søgte på ny at ændre arbejdsmarkedsforholdene radikalt ved at få dem underlagt faste lovregler, og i 1971 vedtoges loven om arbejdsmarkedsforhold (Industrial Relations Aet), hvorved der ad lovgivningens vej blev sat grænser for
The Conservative Government elected in 1970 renewed their attempts to radically reform industrial relations and place them within a legal frame work, and in 1971 the Industrial Relations Act became law, imposing legal
fagforeningernes udfoldelsesmuligheder og deres benyttelse af strejkeretten.
restrictions upon the unions and their use of strike action.
Fagforeningerne besluttede imidlertid at boykotte loven, og praktisk talt alle fagforeninger afslog at lade sig registrere i henhold til dens bestemmelser.
However, the trade unions decided to boycott the Act and practically all unions refused to register under it.
Det meget lille antal fagforeninger, som ikke fulgte TUC's politik, blev sat i karantæne og senere udstødt.
The very small number of unions that did not abide by TUC policy were suspended and later expelled.
Under den konflikt, der fulgte, mens loven var gældende, blev de fagforeninger, som førte arbejdskampe, pålagt store bøder.
In the conflict that followed under the Act, heavy fines were imposed upon trade unions taking industrial action.
I 1972 blev fem londonske dokarbejdere fængslet under en konflikt for konsekvent boykot af transportkøretøjer, og dette førte til, at ca. 170 000 dokarbejdere indledte en landsomfattende strejke.
In 1972 five London dockers were gaoled during a dispute for the continued
Transport- og maskinarbejderforbundene tog broderparten af bøderne og gik forrest i kampen mod loven, b) Lovbestemt indkomstpolitik Forsøgene på at løse vidtgående økonomiske problemer og holde den stigende inflation i skalt ved hjælp af en national indkomstpolitik var begyndt under den konservative regering i 1959-64, som indførte et lønstop, fordi den var foruroliget over et voksende underskud på betalingsbalancen.
The attempts to solve wider economic problems and rising inflation by means of a National Incomes Policy had begun when the Conservative Government of
Med fagforeningernes modstræbende billigelse indførte også arbejderpartiregeringen i I960 et lønstop, og senere blev der under forhandlinger med regeringen op nået enighed om, at TUC skulle undersøge alle lønkrav for at sikre, at de svarede til de normer, TUC havde opstillet - en frivillig ordning, som en tid fungerede udmærket.
1959-64, alarmed at a growing balance of payments deficit, instituted a wage freeze. The Labour Government of 1966 also introduced a pay standstill with the reluctant acquiescence of the trade unions, and later, after talks with the Government, it was agreed that the TUC should examine all wage claims to ensure that they complied with norms set by the TUC - a voluntary system which worked well for a time.
Det har imidlertid altid været et grundlæggende synspunkt i fagbevægelsen, at frie overenskomstforhandlinger er den mest effektive måde, hvorpå udviklingen, dsv. lønningerne, kan reguleres, og fag bevægelsen har derfor under både konservative og arbejderpartiregeringer modsat sig, at der blev indført lovbestemt indkomstpolitik.
The trade union movement's established view has always been, however, that free collective bargaining is the most effective way of regulating developments, i.e. pay, so that the movement has resisted the introduction of statutory pay policies under both Conservative and Labour Governments.