natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Men dette princip skulle gælde for den samlede lønsum, heri medregnet ekstra forhøjelser af de lave lønninger, frynsegoder samt lønglidninger i de enkelte kategorier.
However, the principle should apply to the overall wage bill, i.e., after allowing for rises for the lower paid, fringe benefits and shifts in the wage structure due to regrading.
Når man holdt fast ved princippet om en stram lønpolitik, skyldtes det ikke blot de stigende priser på olieprodukter, men også stigningen i de indenlandske forbrugerpriser som følge af den genindførte frie prisdannelse: for hele året forventedes en stigning i priserne på 11 %.
This renewed call forthe principle of austerity was dictated partly by the series of oil price increases and partly by the rise in domestic consumer prices following the lifting of price controls. Over the year, a rise in prices of around 11% was expected.
G — UDVIKLING I 1979 ring (SMIC). Denne blev i 1979 forhøjet fire gange: fra 11,31 FF i timen i begyndelsen af året forhøjedes den til 11,60 FF den 1. april, til 12,15 FF den 1. juli, til 12,42 FF den 1. september og endelig til 12,93 FF den 1. december.
The latter has so far been increased four times in 1979 : from FF 11.31 per hour at the beginning of the year it was raised to FF 11.60 on 1 April, FF 12.15 on 1 July, FF 12.42 on 1 September and FF 12.93 on 1 December.
Regeringen ønsker fortsat, at SMIC's udvikling i højere grad skal følge udviklingen i de lønninger, der forhandles frit.
The Government would still like to see the minimum wage more closely linked to freely negotiated pay increases.
En af de mulige fremgangsmåder, der har fundet udbredt anvendelse i overenskomsterne siden 1978, består i fastsættelse af en garanteret årsløn.
A system of 'guaranteed annual wages' already widely adopted in collective agreements since 1978, is one method of doing this.
I forbindelse med opvurderingen af det manuelle arbejde er der i et stigende antal overenskomster indført bestemmelser om bl.a. delvis omlægning af løntarifferne, tildeling af ekstrapoints til visse arbejdstagerkategorier eller udarbejdelse af nye løngruppesystemer.
Another, aimed at upgrading manual work, has also appeared in an increasing number of agreements and takes the form of a partial revision of pay scales, granting of extra points for certain categories of workers, and in some cases the introduction of new categories.
I undersøgelsen fastslås det endvidere, at pr. 1. april 1979 tjente 38% af lønmodtagerne under 2 500 FF om måneden.
Trade union demands for a more active policy to improve low pay (in particular the raising of the minimum wage to FF 2 700
LØN-, INDKOMST- OG FORMUEFORHOLD
WAGES, INCOMES AND ASSET FORMATION
Lov af 13. juli 1979 indeholder sælige bestemmelser om de fælles investeringsfonde, der oprettes med hjemmel i lovene om lønmodtagernes medejendomsret til virk somhedernes overskud eller i henhold til ordninger for opsparing i virksomheden (bestemmelser vedrørende forvaltningsselskabet, vedrørende oprettelse af et tilsynsråd bestænde af repræsentanter for lønmodtagerne, samt vedrørende fondens for valtning.
A Law promulgated on 13 July 1979 laid down detailed rules for the collective investment funds set up under the legislation on company profit-sharing schemes and savings plans. The new rules covered the company administering the funds, the setting up of a supervisory board of employee representative, and fund management.
I øvrigt er drøftelsen af regeringens forslag til lov1) om en særlig aktieudlodning på op til 3 % af aktiekapitalen til lønmodtagere i børsnoterede selskaber blevet udsat til forårssamlingen 1980.
The debate on the draft law2 providing for quoted companies to make a special distribution of shares to employees worth 3% of the company's capital, has been postponed to the spring
Den irske lønoverenskomst for 1979/80, der gælder i 15 måneder, vedtoges den 25. juli 1979 på en konference for repræsentanter for fagforeningerne under ICTU2).
A national pay agreement for 1979-80, to last 15 months, was approved by a delegate conference of trade unions belonging to the ICTU3on 25 July 1979.
Denne trepartsoverenskomst fra juli adskiller sig altså kun fra overenskomsten fra april, for så vidt angår lønaftalerne, i henhold til hvilke det tidsrum på 15 måneder, overenskomsten omfatter, opdeles i to faser på henholdsvis 9 og 6 måneder, hvor lønforhøjelserne skal finde sted efter følgende retningslinjer:
The July tripartite agreement is thus identical with the April package except for the pay clauses. The 15-month agreement is divided into two phases of nine and six months respectively, during which wage increases will be as follows:
— Første fase: forhøjelse på 9%, dog højst 5,50 IRL pr. uge.
(i) first phase: increase of 9% with a minimum rise of IRL 5.50 per week;
— Anden fase: forhøjelse på 2%, samt yderligere 1 %, hver gang prisindekset sti ger med 1 % ud over 7% i tidsrummet november 78 — november 79, dog højst 5%.
(ii) second phase : increase of 2% plus 1 % for each 1 % rise over 7% in the consumer price index in the period November 1978 to November 1979, up to a limit of 5%.
Såfremt dog indekset i dette tidsrum stiger med mere end 12%, skal der betales en yderligere forhøjelse på 60 pence om ugen, hver gang indekset stiger med 1 % ud over 12%, dog højst 2,40 IRL.
Should the index rise above 12% during this period, an additional payment of 60p per week would be made for each 1% rise in the index over 12%, subject to a limit of 4% (IRL 2.40).
Den samlede forhøjelse i den anden fase er fastsat til mindst 3,50 IRL om ugen.
The minimum increase under the second phase is set at IRL 3 per week.
Prisindekset viste sig at stige med 16% mellem november 1978 og november 1979, og lønforhøjelsen i anden fase kom til at andrage 7% plus 2,40 IRL om ugen.
In the event the index went up by 16% between November 1978 and November 1979 and the wage increase for the second phase amounted to 7% plus IRL 2.40 a week.
I den del af den kollektive trepartsoverenskomst, der omhandler skattelovgivningen, erkendes det, at et beskatningssystem i alt væsentligt skal være retfærdigt over for alle kategorier af skatteydere.
The section of the 'national understanding' dealing with taxation recognizes that the tax system must be broadly equitable to all categories of taxpayers.
På den baggrund er der truffet foranstaltninger med henblik på at øge de liberale erhvervs og jordbrugernes skattebyrde og lette lønmodtagernes.
Steps have been taken to increase the tax burden on farmers and the professions and lessen that on wage-earners.
Allerede i budgettet for 1979 var den skattemæssige bundgrænse blevet hævet og husstandstillægget forhøjet, og i december blev der vedtaget nye skattelettelser.
The 1979 budget raised the tax threshold for wage earners and increased family allowances ; further tax concessions have been granted in December.
Planen for opretning af økonomien blev ikke iværksat som følge af regeringskrisen i januar, der fulgtes af valg i utide i juni og dannelsen af en ny regering i august.
Two events of major importance for pay policy were expected at the beginning of 1979 : first, the launching of an economic recovery plan for 1979-81, on which a country -
I de fire store sektorer, der i kraft af deres betydning sædvanligvis er toneangivende for de øvrige brancher, er lønforhøjelserne som følger: de 1,5 millionen lønmodtagere i metalindustrien, hvis overenskomst udløb den 31. december 1978, får 20 000 LIT mere om måneden pr. 16. juli 1979, gennemsnitlig 13 000 LIT mere om måneden pr. 1. juli 1980 og pr. 1. marts 1981, samt et fast beløb på 120 000 LIT, der udbetales i to omgange til dækning af efterslæb.
1978, received a LIT 20 000 a month increase from 16 July 1979 with further rises averaging LIT 13 000 per month to follow on 1 July 1980 and 1 March 1981, plus a flat-rate back-payment of LIT 120 000 in two instalments.
For de 1,2 millioner lønmodtagere i byggeindustrien, hvis overenskomst ligeledes udløb den 31. december 1978, er den månedlige lønforhøjelse i første omgang på 25 000 LIT fra 1. juli 1979, og den vil i løbet af 3 år til slut nå op på 40 000 LIT; endvidere modtager de et fast beløb på 140 000 LIT til dækning af efterslæb.
Forthe 1.2 million workers in the construction industry, whose agreement also expired on 31 December 1978, an immediate increase of LIT 25 000 per month from 1 July 1979 was agreed, rising to LIT 50 000 after 3 years; on top of this they received a back-payment of LIT 40 000. The 350 000 employees of the private chemical industry, whose agreement ended on 31 March
De 350 000 lønmodtagere i den private kemiske sektor, hvis overenskomst udløb den 31. marts 1979, får en månedlig forhøjelse på 20 000 LIT fra den 1. august 1979, et år senere 10 000 LIT, samt 85 000 LIT, der udbetales i to omgange til dækning af efterslæb; endvidere er fremgangsmåden for beregning af produktivitetspræmier blevet ændret.
1979, were awarded an increase of LIT 20 000 per month from 1 August 1979, with a further rise of LIT 10 000 to follow one year later, and two back-payments of LIT 85 000 ; in addition there was a change in the method of calculating bonuses.
Endelig får de 700 000 lønmodtagere i tekstilsektoren, hvis overenskomst udløb den 30. juni 1979, to månedlige forhøjelser: 20 000 LIT fra 1. juli 1979 og 13 000 LIT fra 1. marts 1981.
Finally, the 700 000 workers in the textile industry, whose agreement ended on 30 June 1979, obtained a rise of LIT 20 000 per month as from 1 July 1979 and another one of LIT 13 000 a month as from 1 March 1981.
For så vidt angår de 3 280 000 lønmodtagere i den offentlige sektor, skulle regerin gen tage stilling ikke blot til kravene for 1979-1981, men også til en række problemer i forbindelse med gennemførelsen af bestemmelser, der var blevet vedtaget eller foreslået i tidsrummet 1976-1978.
For the 3 280 000 public sector employees, besides responding to the new pay claims for 1979-81, the Government also had to settle a number of technical problems going back to the period 1976-78.
Med henblik på at rette situationen op havde regeringen fremsat forslag om en rammelov for de kollektive forhandlinger, samt om en ny lønnings- og tjenesteordning for statens civile og militære personale.
To deal with this situation, the Government proposed a law which would set a framework for public sector collective bargaining, and offered a new pay structure and job classification system for both civilian and military State employees.
Men disse forslag var ikke blevet endelig vedtaget som følge af parlamentets opløsning, og først den 24. september blev der indgået en aftale mellem regeringen og fagforeningerne.
However, these plans failed to receive final approval owing to the early dissolution of Parliament, and it was not until 24 September 1979 that agreement was reached between the Government and the trade unions.
Indeksreguleringen af lønningerne skal fra 1980 ligesom i den private sektor ske kvartalsvis, indtil 1981, dog i henhold til en overgangsordning, og til dækning af efterslæb for 1979 udbetales der et fast engangsbeløb på 250 000 LIT til alle lønmodtagere.
Under the new settlement, the sliding scale will be adjusted quarterly from 1980 onwards, as in the private sector, with transitional arrangements operating up to 1981, and a single fixed sum of LIT 250 000 will be paid to all employees to compensate for lost earnings in 1979.
Den betydelige stigning i forbrugerpriserne i årets løb (+ 19,8%) har slået igennem i den kvartalsvise indeksregulering.
Social Report 1978, point 164.
G — UDVIKLING 1 1979 sørgerbyrder, men fagforeningerne har endnu engang gjort det klart, at de ønsker den bestående indeksreguleringsordning bevaret.
The considerable rise in consumer prices over the year (+19.8%) was reflected in the quarterly adjustments of the cost-of-living supplements, which were raised by six points in February, eight points in May (the highest quarterly increase since the nine-point rise in February 1977), six points in August and eight points in November—a total rise of 28 points compared with 20 in 1978 and 24 in 1977.
I 1978 havde opsvinget i den udenlandske efterspørgsel inden for jern- og stålsektoren været til gavn for den luxembourgske økonomi. Konjunkturforbedringen i denne sektor fortsatte gennem hele første halvår 1979 og har medført frem gang i de øvrige eksportindustrier.
In 1978 the Luxembourg economy was helped by a recovery in foreign demand for iron and steel.
Den indenlandske efterspørgsel, navnlig husstandenes forbrug, steg dog fortsat noget. Men denne gunstige udvikling kan vende under indflydelse af den nye internationale energikrise.
Internal demand, particularly private consumption, remained fairly buoyant; however, this improvement could be jeopardized by the new energy problems which have appeared on the international horizon.
Stigningen i forbrugerpriserne var stadig blandt de laveste i Fællesskabet: 5,7% i 1979 mod 3,7% i 1978.
The rise in consumer prices in Luxembourg—5.7% as against 3.7% in 1978—remained among the lowest in the Community.
Skønt denne inflationstakt var højere end i 1978, har disse prisstigninger trods alt virket bremsende på den automatiske indeksregulering af lønningerne, idet disse kun blev reguleret to gange i 1979, nemlig den 1. juni og den 1. december, da det halvårlige gennemsnit af prisindekset var nået op over udløsningstærsklen.
Although higher than in 1978 this rise in consumer prices once more put a brake on the pay indexation mechanism which was triggered only twice in 1979: on 1 June and on 1 December.
På disse datoer blev de ved lov, kollektiv overenskomst eller individuel arbejdsaftale fastsatte lønsatser altså reguleret med 2,5%.
The six-monthly average of the price index having passed the threshold on those dates, rates of pay subject to the law on collective bargaining on individual contracts of employment were there upon raised by 2.5%.
Den »sociale mindsteløn« (mindsteløn + sociale ydelser) for en voksen ufaglært arbejdstager er altså steget fra 17 700 LFR ved årets begyndelse til 18 214 LFR pr. 1. juni og 18 669 LFR pr. 1. december.
The minimum wage rates for adult unskilled workers which was LFR 17 770 a month at the beginning of the year, went up to LFR 18 214 a month on 1 June and to LFR 18 669 on
De overenskomstmæssige lønforhøjelser var i almindelighed ret beskedne.
Pay settlements under collective agreements were in general fairly moderate.
Meget ofte var der tale om faste forhøjelser af timelønnen på alle niveauer, forskellige faste tillæg, bonusbeløb eller feriegodtgørelser.
Often they featured a uniform percentage rise in hourly rates for all pay levels, plus various fixed payments, bonuses and holiday allowances.
I henhold til den kollektive overenskomst for arbejdere i jern- og stålindustrien, der udløb den 31. december 1978, og som blev fornyet i maj efter lange og vanskelige forhandlinger, forhøjedes månedslønnen med 450 LFR fra den 1. juni 1978 og med 200 LFR fra den 1. januar 1980.
For example, the settlement for steel industry manual workers, whose agreement had expired on 31 December 1978 and was only renewed in May after long and hard negotiations, comprised an increase of LFR 450 per month from 1 June 1978 and LFR 200 from 1 January 1980, plus a back-payment of LFR
Endvidere blev der givet 2 500 LFR i efterbetaling for det tidsrum, der ikke omfattes af overenskomsten.
2 500 for the period not covered by the settlement.
For så vidt angår funktionærerne, er forhandlingerne gået i stå, men der er indgået en aftale om 4 000 LFR som forskud på efterbetalingen i henhold til den fremtidige kollektive overenskomst.
Negotiations on the non-manual workers' settlement are deadlocked, but it has been agreed to pay LFR 4 000 'on account' against the settlement under the future collective agreement.
I bank- og forsikringssektoren blev der i henhold til den kolletive overenskoms, der trådte i kraft den 1. januar 1979, givet en månedlig forhøjelse på 225 LFR (indeks 100) pr. 1. januar 1979 og én til på samme beløb pr. 1. januar 1980; endvidere indeholder overenskomsten nye bestemmelser om den 13. månedsløn.
The new collective agreement in the banking and insurance sector, which entered into force on 1 January 1979, provided for two increases of LFR 225 per month (index 100), on 1 January 1979 and 1 January
LON-, INDKOMST- OG FORMUEFORHOLD
WAGES, INCOMES AND ASSET FORMATION
I de første 9 måneder af 1979 steg lønsummen i industrien med 2,8%, nemlig 2,1% i jern- og stålindustrien og 3,8% i de øvrige industrier i forhold til samme tidsrum året før.
In the public service, where no increase was awarded in 1978 owing to the deterioration of the economic situation, an across-the-board increase of 3% was given from 1 May 1979. A further 2.75% rise will be paid on 1 January 1980.
Denne udvikling skal ses i forhold til, at antallet af ansatte i industrien gik tilbage med i alt 3,9%, nemlig — 4,5% i jern- og stålindustrien og — 1,8% i de øvrige industrier.
Total wages in industry showed a rise of 2.8% (2.1% in the iron and steel industry and 3.8% in the other sectors).
Lønforhøjelserne pr. ansat var altså på 6,3% i industrien som helhed, dvs. en reallønsforbedring på 2,1 %.
This increase must be viewed along with the 3.0% fall in the work force (4.5% in the steel industry and 1.8% in the other sectors).
I jern- og stålindustrien var forhøjelserne på henholdvis 6% og 3%.
The average wage increase in industry was thus 6.0% (6.9% in the steel industry and 3.0% in the other sectors).
Der arbejdes stadig på at erstatte det nuværende forbrugerprisindeks, der kun om fatter 173 poster, med et nyt indeks, der skal indeholde 260 poster og sammenvejes på grundlag af resultaterne af undersøgelsen i 1977 vedrørende privatforbrugets sammensætning.
Work continued on plans for replacing the present consumer price index, which only covers 173 articles, by a new index covering 260 articles, weighted according to the results of a 1977 survey on family budgets.
Forsinkelsen skyldes navnlig, at der i indekset skal indsættes en huslejepost.
The delay was mainly due to the inclusion of rents in the index.
Med henblik herpå er der i 1979 foretaget et særligt rundspørge om fattende 550 husstande.
For this purpose a special survey of 550 households was conducted in 1979.
For så vidt angår formuedannelser, vedtoges den 25. februar 1979 en lov om boligstøtte, der bl.a. har til formål at gøre det lettere for personer med beskeden indkomst at erhverve fast ejendom.
In the field of asset formation, the 25 February Law on housing subsidies is designed to encourage home ownership among law income groups.
I øvrigt gør den nye regering i sin erklæring af 24. juli 1979 opmærksom på, at den lægger vægt på at fremme den langfristede opsparing, og den foreslår i forbindelse hermed, at der vedtages nye bestemmelser vedrørende opsparingskontrakter.
Furthermore the new Government, in a statement on 24 July 1979, emphasized its commitment to encouraging long-term saving and proposed to introduce new types of saving contracts.
Endvidere vil regeringen i samråd med parterne på det private arbejdsmarked undersøge, hvorledes arbejdstagernes medejendomsret til virksomhedernes produktionsmidler kan sikres.
It announced that it was to make a study, in consultation with private sector employers and unions, of schemes designed to assure employees' participation in their company's wealth.
Forhandlingerne om en generel lønoverenskomst på landsplan brød også den ne gang sammen, og der blev indledt kollektive forhandlinger på sektor- og virk somhedsniveau.
Once again it proved impossible to reach a national agreement on wages, and agreements were therefore concluded at industry and undertaking level.
Udover en nedsættelse af den ugentlige arbejdstid gik fagforeningernes krav hovedsagelig ud på dels opretholdelse af indeksreguleringen — i de fleste tilfælde med indførelse af en nedre grænse på 250 HFL og en øvre grænse på 450 HFL for hver dyrtidsportion, der udløses ved en stigning i indekset på 1 % — dels en forhøjelse på 20 HFL pr. måned (ca. 0,8% af lønsummen).
Trade union demands focused on a reduction in the working week and, with respect to wages and salaries, the maintenance of the sliding scale—with the introduction in certain cases of a threshold of HFL 250 and a ceiling of HFL 450 per 1% adjustment—together with a wage increase of HFL 20 per month (nearly 0.8 % of total wages).
Arbejdsgiverne ville kun drøfte en nedsættelse af arbejdstiden, såfremt visse ganske særlige betingelser var opfyldt, og desuden var de modstandere af lønforhøjelsen og af indførelsen af en øvre grænse for dyrtidsportionen.
Employers were not prepared to discuss a reduction in working time unless specific conditions were fulfilled and they were furthermore opposed to the wage increase and the introduction of a ceiling on the index-linked 1% increase.
Til sidst blev der dog, undtagen i den grafiske sektor og enkelte andre mindre sektorer, indgået overenskomster med bevarelse af indeksreguleringen. I henhold til disse overenskomster blev der givet til bagevirkende forhøjelser på henholdsvis 2,21 % i januar og 1,83% i juli samt ind-
Finally, except in the printing trade and some other small sectors, agreements were concluded incorporating the maintenance of the sliding scale adjustments which, paid retroactively, amounted to 2.21% in January and 1.83% in July and the introduction of thresholds (HFL 220 to 250 for every 1% increase in the index) but not ceilings.
G — UDVIKLING 1 1979 ført øvre grænser (220-250 HFL for hver dyrtidsportion), men ingen nedre grænser. I den grafiske sektor og de øvrige mindre sektorer blev forhøjelsen ud over indeksreguleringen ikke over 1%.
C — SOCIAL DEVELOPMENTS IN 1979
I den offentlige sektor har regeringen med virkning fra 1. januar imod sædvane givet forhøjelser, der ligger 0,3%-0,7% under forhøjelserne i den private sektor, dog med indførelse af en øvre grænse på 450 HFL for hver dyrtidsportion, der udløses ved en stigning i indekset på 1 %.
In the public sector, the Government broke with tradition by imposing from 1 January a rate of increase that was 0.3% to 0.7% lower than in the private sector, but with the introduction of a ceiling of HFL 450 for each 1 % index-linked increase.
En lignende stramning er foretaget for de sociale ydelsers vedkommende.
A similar austerity measure was applied to social security benefits.
I øvrigt vedtoges den 28. juni en lov, der tager sigte på at styrke regeringens spareprogram på mellemlang sigt.
In addition, a law to reinforce the Government's medium-term austerity programme was voted on 28 June.
Loven, der trådte i kraft den 1. juli, vedrører andet halvår 1979 og omfatter følgende vigtige punkter:
It came into force on 1 July and covered the second half of 1979. The main points are:
— den del af lønnen, der overstiger 55 000 HFL, indeksreguleres ikke;
(i) no index-linked increase for that part of earnings exceeding HFL 55 000;
— den øvre grænse (450 HFL) for dyrtidsportionen i den offentlige sektor ophæ ves for andet halvår;
(ii) elimination of the ceiling on index-linked increases (HFL 450) in the public sector in the second half of the year;
— de ansatte i den halvoffentlige sektor får lønforhøjelse af samme størrelse som tjenestemændene.
(iii) wage increases equal to those granted to civil service employees in the strict sense for employees in the semi-public sector.
Der indføres en øvre grænse på 500 HFL for hver dyrtidsportion, der udløses ved en stigning i indekset på 1 %;
A ceiling of HFL 500 per 1% index-linked increase was introduced;
— reguleringen af de sociale ydelser nedskæres med 0,2-0,7%;
(iv) a 0.2 to 0.7% cut in increases in social security benefits;
— det lønreguleringsindeks, der anvendes ved beregning af den lovfæstede mind steløn, nedsættes med tre points.
(v) three-point drop in the wage index for calculation of the minimum statutory wage.
Fagforeningerne gjorde voldsomme indsigelser mod denne lov. ..
The trade unions strongly opposed this law.