natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Men det vil være nyttigt at indføje spørgsmål om firmabiler, der anvendes til privat brug, i undersøgelserne i Spanien, Italien, Luxembourg, Nederlandene, Portugal og Det Forenede Kongerige.
On the other hand, it would be useful to introduce questions about company cars used for personal ends in surveys in Spain, Italy, Luxembourg, the Netherlands, Portugal and the United Kingdom.
Hvad angår de øvrige naturalydelser (elektricitet, telefon osv.) opgør halvdelen af landene dem næsten fuldstændigt, mens andre kun medtager en del (Danmark, Tyskland, Spanien (den kontinuerlige undersøgelse), Nederlandene, Finland, Sverige og Det Forenede Kongerige), og nogle lande foretager slet ikke nogen opgørelse (Italien og Luxembourg).
As regards the other benefits in kind (electricity, telephone, etc., half of the countries evaluate them in an almost exhaustive way while the othersonly select a part (Denmark, Germany, Spain (continuous survey), the Netherlands, Finland, Sweden and the United Kingdom) or even carry out no evaluation (Italy and Luxembourg).
Der er således, hvad dette emne angår, muligheder for forbedringer af sammenligneligheden mellem EU-undersøgelserne.
There exists therefore on this topic possibilities for improvements in the comparability of the EU surveys.
Beregnet lejeværdi:
Imputed rent:
Opgørelsen af beregnet lejeværdi varierer landene imellem, både hvad angår den pågældende boligtype og den anvendte beregningsmetode.
The calculation of imputed rent differs at the same time by the type of housing concerned as well as by the evaluation method used.
Hvad angår typen af bolig, kan det noteres, at fem lande (Grækenland, Spanien, Italien, Østrig og Portugal) opgør den beregnede lejeværdi for ferieboliger (sekundære boliger) beboet af ejeren.
Concerning the type of housing, it is noted that 5 countries (Greece, Spain, Italy, Austria and Portugal) calculate imputed rents for holiday (secondary) residences occupied by their owner.
Dette er ikke i overensstemmelse med Eurostats anbefaling (vedrørende HBU'erne), men det er ikke noget problem, da det er muligt at isolere dem og se bort fra dem på det tidspunkt, hvor omkodningen af dataene foretages.
This does not correspond to the recommendation of Eurostat (for the Household Budget surveys) but this is not a problem insofar as it is possible to isolate them and to exclude them at the time of the recodification of the data.
Beregningsmetoden er derimod mere problematisk, specielt i tre lande (Belgien, Spanien og Italien), som udelukkende bruger metoden, hvor husstanden selv opgør den beregnede lejeværdi.
The estimation method for its part is more problematic especially in 3 countries (Belgium, Spain and Italy) which exclusively use the selfevaluation method by the household.
Det kan være nyttigt i disse lande at bruge de stratificeringsmodeller, som er udarbejdet i Kommissionens beslutning af 18.7.1995 af nationalregnskabsspecialisterne og anvende dem på mikrodataene.
It may be useful in these countries to use the stratification models developed in the Commission decision of 18/7/95 by the national accounts and to apply them to the micro-data.
Alle landene registererer bruttopræmierne.
All the countries record the gross premiums.
Men en række lande (Tyskland, Spanien, Frankrig, Irland, Italien og Luxembourg) medregner alle udgifter, også dem, der godtgøres på et senere tidspunkt af forsikringsselskaberne.
On the other hand a number of countries (Germany, Spain, France, Ireland, Italy, Luxembourg) take account of all expenditure, including those refunded a posteriori by the insurers.
For at undgå problemet med dobbelttælling kunne man af praktiske hensyn:
In order to avoid the problem of double accounting, it could be possible from a practical point of view:
• fjerne godtgørelsen af udgifterne, hvis beløbet kendes; • eller kun at tage den del af udgifterne med, som ikke vil blive godtgjort.
• to remove the refunding of expenditure if it is known; • or to take only the share of the expenditure which will not be refunded.
I begge tilfælde er det nettoudgiften, der beregnes. Meget ofte opfyldes et erstatningskrav 100%, og nettoudgiften vil derfor være lig med nul.
In both cases, it is the net expenditure which is calculated.
Gaver, overførsler:
Gifts, transfers:
Af praktiske årsager anbefaler Eurostat:
For practical reasons, Eurostat recommends:
• • at gaver (pengegaver) medregnes i den husstand, der afholder udgiften; at sådanne gaver ikke medregnes i de husstande, som modtager dem.
• • inclusion of gifts (monetary) in the household carrying out the expenditure; not taking into account of these same gifts in the households which receive them.
Denne praksis anvendes ikke i Tyskland, Grækenland, Portugal og Finland, hvad angår behandlingen af modtagne gaver.
This practice is not applied in Germany, in Greece, in Portugal and in Finland as regards the treatment of received gifts.
Overførsler mellem husstande eller overførsler til en institution medregnes i mange tilfælde i forbrugerudgifterne.
The transfers between households or to the benefit of an institution are in many cases included in the consumer expenditure.
Kun tre lande (Danmark, Luxembourg og Østrig) følger en praksis, der er i overensstemmelse med Eurostats anbefaling, dvs. at man:
Only three countries (Denmark, Luxembourg, Austria) have a practice in conformity with the recommendation of Eurostat, that is to say:
• • ikke betragter disse overførsler som forbrugsudgifter; bogfører sådanne overførsler negativt under indkomst.
• not to regard these transfers as a consumer expenditure; • to record them negatively in income.
Denne post er derfor ikke med i COlCOP-HBS-nomenklaturen.
This item is thus not included in the COICOP-HBS nomenclature.
Lommepenge bogføres ofte efter, hvad de nøjagtigt bruges til, hvilket svarer til den løsning, som Eurostat anbefaler.
Pocket money is often recorded according to the precise destination of expenditure, which corresponds to the solution recommended by Eurostat.
I den henseende vil det være nyttigt, hvis den franske og portugisiske undersøgelse, og i mindre omfang den belgiske, græske og spanske undersøgelse kunne anvende denne praksis.
In this respect, it would be useful if the French and Portuguese surveys and to a lesser extent the Belgian, Greek and Spanish surveys could adopt this practice.
I nogle undersøgelser (undersøgelserne i Belgien, Spanien (specifikke produkter), Irland, Det Forenede Kongerige) er det muligt på én og samme tid at beregne de samlede ratebeløb samt kontantprisen.
In some surveys (those in Belgium, Spain (specific products), Ireland, the United Kingdom) it is possible to evaluate at the same time the total of the instalments as well as the cash price.
Bogføringen af de betalte ratebeløb kan være af interesse i forbindelse med undersøgelser af husstandenes gæld, men på tidspunktet for indberetning af dataene vedrørende forbrugsudgifterne er det kontantprisen, Eurostat vælger som den praksis, der bedst opfylder vore behov.
The registration of the instalments paid can be interesting within the framework of studying the debt of the households but at the time of the transmission of the data on the consumer expenditure, it is the cash price which is retained by Eurostat as the practice most adapted to our needs.
Dette kan medføre problemer i forbindelse med den kontinuerlige undersøgelse i Spanien samt i den finske undersøgelse, hvor kun de rater, der er indbetalt i løbet af referenceperioden.
This can cause problems for the continuous survey in Spain as well as for the Finnish survey which only collect the payments paid for the cash price of a good bought during the reference period.
HBU'er og nationalregnskaber.
Household Budget surveys and national accounts.
Et af de vigtigste formål med HBU'erne er at levere et vigtigt input til nationalregnskabet, nærmere bestemt at gøre det muligt at beregne husholdningernes konsum.
One of the major objectives of the Household Budget surveys is to provide an important input to national accounts, more precisely to allow for the calculation of the final consumption of households.
I hvilket omfang der gøres brug af husstandsbudgetundersøgelsen med henblik på nationalregnskabet varierer fra land til land. Det afhænger dels af dataenes kvalitet og dels af forskelle i definitioner.
Depending on the country, the use made of the Household Budget survey for national accounts varies in intensity depending partly on the perceived quality of the data and on differences in definitions.
Der anvendes også hyppigt andre statistiske kilder som f.eks. oplysninger om detailhandelen.
Other statistical sources, such as those on retail trade, are also frequently used.
Når HBU'erne bruges til nationalregnskabet er det som regel nødvendigt at foretage visse justeringer.
Generally, when Household Budget surveys are used for national accounts, it is necessary to make certain adjustments.
Der er to væsentlige forskelle, der skal tages hensyn til:
There are two principal differences to take into account:
For det første er HBU'ernes dækning ikke fuldt ud kompatibel med nationalregnskabets begreb "forbrug inden for det økonomiske område".
Initially, the coverage of the Household Budget surveys is not fully compatible with the national accounts' concept of consumption on the economic territory.
Det er kun private husstande, der indgår i undersøgelsen, hvorimod det i nationalregnskabssystemet er således, at kollektive (eller institutionelle) husholdningers udgifter, såvel som udenlandske turisters udgifter inden for det nationale område, udgør en del af husholdningernes konsum.
First, only private households are surveyed whereas in the national accounts' system, the expenditure of collective (or institutional) households, as well as that of foreign tourists on the national territory, forms part of the final consumption of households.
For det andet er der forskel på nogle af begreberne, når man sammenligner de to kilder, hvilket skyldes hensynet til at kunne gennemføre dataindsamlingen.
In the second place, for reasons of feasibility in data collection, certain concepts differ between the two sources.
F.eks. behandles forsikringspræmier, forbrug af sundheds- og uddannelsestjenester samt brugte varer ikke på nøjagtig samme måde.
For example, insurance premiums, consumption of health and education services and second hand goods are not treated in exactly the same way.
Inden for de seneste år har der imidlertid kunnet noteres stor fremgang i retning af større sammenlignelighed mellem de to datakilder, navnlig hvad angår behandlingen af ejerboliger, intern produktion og naturalydelser.
Nevertheless much progress in the direction of greater compatibility between the two sources of data has been noted in recent years, in particular in the treatment of owneroccupied housing, internal production and benefits in kind.
OPGØRELSE AF HUSSTANDSINDKOMSTER
MEASURING THE INCOME OF HOUSEHOLDS
Som det fremgår af den mængde data, der mangler fra 1988­undersøgelseme, rejser indsamlingen af data om husstandsindkomster i forbindelse med HBU'erne en række problemer.
As can be seen by the volume of data missing from the 1988 surveys, the collection of data on household income for the Household Budget surveys poses a certain number of problems.
Sådanne oplysninger er meget vigtige, selv om formålet med undersøgelsen af indkomsten primært er at få etableret et klassificeringsværktøj til at studere forbrugsmønstre og ikke indkomst i sig selv.
Such information is vital even if the study of income aims primarily to construct a classification tool to study consumption patterns and not income perse.
Ved at klassificere husstandene (f.eks. i deciler) afspejler indkomstvariablen rent faktisk den økonomiske situation (fra den fattigste til den rigeste).
In classifying households (for example in deciles), the income variable does indeed reflect the economic situation (from the poorest to the richest).
Derfor giver den i mange tilfælde en bedre præsentation af resultater i denne type undersøgelser end en klassificering af husstande baseret på data vedrørende en referenceperson.
Accordingly, in many cases it gives a better presentation of results in this type of survey than does a classification of households based on data for a reference person.
I sidstnævnte tilfælde betragtes en enkelt person som repræsenterende hele husstandens levestandard, hvilket sommetider kan være temmelig vilkårligt.
In the latter case a single person is regarded as representing the standard of living of the entire household, which can sometimes be rather arbitrary.
Der er delte meninger om, hvad HBU'erne som en selvstændig analysevariabel skal bruges til.
As an autonomous variable for analysis, opinions are divided regarding the use which should be made of Household Budget surveys.
De udgør ikke desto mindre den vigtigste harmoniserede tværsnitsundersøgelse, hvor der indsamles data om indkomst i alle EU­landene.
It is nonetheless the principal harmonised cross-sectional survey collecting data on income in all European Union countries.
Tabel 20 viser i en oversigt over de enkelte lande, at mere end halvdelen af landene bruger denne type oplysninger til vigtige formål.
At national level, table 20 shows that more than half of the countries use this type of information in important ways.
Tabel 20: anvendelse af data om indkomst
Table 20: use of data on income
"Indkomst­data" bruges:
Eurostat recommendat
' χ tii at studere indkomstfordeling χ» c) bruges ikke på grund af dataenes ringe kvalitet
Are "lncome"data used as: a) a means of classifying households b) an independent variable to study income distribution c) not used owinq !o the poor quality of the data
Oplysningerne om indkomst indsamles for størstedelen af husstandenes vedkommende ved at anvende Indkomstgrupper. Som følge heraf bruges denne variabel ikke til at studere indkomstfordelingen.
(2) The information on income is for the major part of households collected using income brackets.
Som middel til at klassificere husstandene (pr. decil) foretrækker STATEC (Luxembourgs statistiske kontor) at bruge forbrugsniveauet.
As a mean of classifying households (per decile), STATEC prefers to use the level of consumption.
For i fremtiden at prøve at forbedre kvaliteten af denne type data og således gøre det muligt at sikre en bredere anvendelse af dem, er dette kapitel opdelt i fire dele:
In order to try in the future to improve the quality of this type of data to allow broader use of it, this chapter is divided into 4 parts:
Først fokuseres der på at levere et rent metodologisk bidrag uden at analysere de praktiske konsekvenser; Derefter gøres der forsøg på at definere nettoindkomsten med henblik på anvendelse i HBU'erne ved at udarbejde præcise regler og opstille en liste over indkomstkomponenter; I den tredje del gennemgås de forskellige muligheder med hensyn til referenceperioder; Og endelig omtales dels Det Europæiske Fællesskabs husstandspanel, som er en undersøgelse, der specielt fokuserer på at opgøre indkomsten, dels De Forenede Nationers fremtidige anbefalinger vedrørende spørgsmålet.
Firstly, the focus is on providing a purely methodological contribution without analysing the practical consequences; Subsequently, an attempt is made to define the net income for the purpose of the Household Budget surveys by drawing up precise rules and by proposing a list of the components of the income; In the third part, the various possibilities with regard to the reference periods are looked at; Finally, the experience of the European Community Household Panel which is a survey specifically focused on measuring income as well as the future recommendations of the United Nations on the matter are mentioned.
Begrebet disponibel indkomst'
The concept of disposable income5
Husholdningernes disponible indkomst beskrives som regel som den indkomst, der anvendes til konsum eller til opsparing.
Primary income is the income that accrues to households as a consequence of their involvement in the process of production or ownership of assets. This category includes
Den består dels af indkomst fra erhvervsaktivitet (primær indkomst) og dels af indkomst fra omfordeling (sekundær omfordeling).
- Compensation of employees; - Entrepreneurial income; - Property income.
(1)De definitioner, der er anvendt i dette afsnit, er taget fra det nye nationalregnskabssystem fra 1993 (kapitel VII og VIII).
''The definitions used in this section are taken from the new System of National Accounts 1993 (Chapters VII and VIII).
Nogle definitioner, som ikke er relevante for HBU'erne (dvs. de definitioner, som vedrører en anden institutionel sektor end husstandssektoren), er ikke medtaget i dette kapitel.
Some definitions which are not relevant to the Household Budget surveys (i.e. they relate to an institutional sector other than that of households) are not included in this chapter.
Primær indkomst er den indkomst, som husstandene modtager i kraft af deres direkte deltagelse i produktionsprocessen eller som følge af, at de ejer aktiver. Denne kategori omfatter:
(i) Compensation of employees is defined as the total remuneration (cash or in kind) payable by an employer to an employee in return for work done by the latter.
Lønninger og supplerende tillæg som f.eks. boligtilskud eller godtgørelser for transport til og fra arbejdsplads, ad hoc-løntillæg samt provisioner og drikkepenge udbetalt til de ansatte.
Wages and salaries and supplementary allowances such as housing allowances, or allowances to cover the costs of travel to and from work, ad hoc bonuses and also commission, gratuities and tips received by employees.
Sociale ydelser til de ansatte betalt direkte af arbejdsgiverne (f.eks. uddannelsestillæg) registreres ikke under primær indkomst, men under sekundær indkomst.
Employee social benefits paid directly by the employers (e.g. education allowances) are not recorded under primary income but under secondary income.
Naturalydelser (eller indkomst i naturalier), som leveres af arbejdsgiverne til de ansatte, lægges også til aflønning af ansatte.
Benefits (or income) in kind provided by employers to employees are also added to the compensation of employees.
Definitionerne af og beregningsmetoderne for disse indkomster i andet end penge findes i kapitel 5.
The definitions and the methods of calculating these nonmonetary components of income are given in chapter 5.
Værdierne skal selvfølgelig være identiske, for at forbrugsudgifterne og indkomsten kan stemme overens.
Indeed, the values must be identical in order for consumption expenditure and income to tally.
Arbejdsgiverbidrag til sociale ordninger til fordel for de ansatte medregnes også under primær indkomst. Da disse registreres på anvendelsessiden af sekundærindkomstfordelingskontoen, er saldoen lig med nul, når den disponible indkomst beregnes.
Employers' social contributions for the benefit of the employee are also included under primary income.
(ii) Virksomhedsindkomst er vanskelig at opgøre i en husstandsundersøgelse, for det første på grund af dens uregelmæssige karakter og for det andet på grund af den aktuelle definition af denne type indkomst.
(ii) Entrepreneurial income is difficult to measure in a household survey owing firstly to its irregular nature and secondly to the actual definition of this type of income.
Det er meget vigtigt, at personer, der modtager denne form for indkomst, klart skelner mellem, hvad der skal henføres til virksomhedens regnskab, og hvad der skal medregnes i husstandens private regnskab.
It is vital for persons receiving this kind of income to make a clear distinction between what is attributable to the enterprise's accounts and what is included in the household's private accounts.
I nationalregnskabet er selvstændige erhvervsdrivendes indkomst (hidrørende fra blandet indkomst eller overskud af produktionen) lig med nettoværditilvæksten (produktion - forbrug i produktionen - forbrug af fast realkapital), hvorfra fratrækkes aflønning af ansatte (som skal betales) og produktionsskatter.
In national accounts, the income of selfemployed persons (derived from mixed income or operating surplus) is equal to the net value added (production - intermediate consumption - consumption of fixed capital) from which is deducted compensation of employees (payable) and taxes on production.
Eventuelle subsidier (som modtages) lægges til.
Any subsidies (receivable) are added.
I forbindelse med HBU-erne er det nødvendigt at identificere andelen af dette overskud af produktionen, som implicit kunne betragtes som den løn, som den selvstændige erhvervsdrivende betaler til sig selv.
In the context of the Household Budget surveys, it is necessary to identify the share of this operating surplus which could implicitly be regarded as the wage which the selfemployed person pays himself.
Ud fra et praktisk synspunkt kan det være lettere at tage virksomhedsejerens fortjeneste (efter skat), da denne er defineret i virksomhedens private regnskaber, og at bestemme den andel af denne fortjeneste, der er bestemt til forbrug og husstandsopsparing.
From a practical point of view, it may be easier to take the profit of the entrepreneur (after tax) as this is defined in the enterprise's private accounts and to determine the proportion of this profit intended for consumption and household savings.
(iii) Formueindkomst er den indkomst, som ejeren af et finansielt aktiv eller et materielt, ikke-produceret aktiv modtager for at stille finansielle midler eller andre aktiver til rådighed for andre sektorer.
(iii) Property income is the income receivable by the owner of a financial asset or intangible asset in return for putting funds or other assets at the disposal of other sectors.
I HBU'erne kunne man f.eks. medtage følgende indkomstkomponenter:
In the household surveys the following income components might be included:
• rente i form af indkomst modtaget for bestemte typer finansielle aktiver som f.eks. indskud, værdipapirer undtagen aktier, lån og andre forfaldne ikke-betalte mellemværender; udbytter, som modtages af aktieejere, og udloddet selskabsudbytte;
• interest in the form of income receivable for certain kinds of financial assets such as deposits, securities other than shares, loans and other accounts receivable; dividends receivable by shareholders and distributed income of corporations;
Nationalregnskabet medregner også i denne kategori visse typer indkomst, som ikke specielt vedrører husstande, men som kan være vanskelige at opgøre:
The national accounts also include in this category certain kinds of income which do not greatly concern households or which can be difficult to estimate:
• reinvesteret indtjening på direkte udenlandske investeringer; • formueindkomst henført til forsikringstagere; • jordrente og lignende (f.eks. royalties på aktiver i undergrunden).
• • • reinvested earnings on direct foreign investment; investment attributed to insurance policy holders; rents on land and on other assets (e.g. royalties on sub-soil assets).
Husleje, som ejerne modtager for udlejning af bygninger, medregnes ikke under formueindkomst.
Rents received by owners for the rental of buildings are not included under property income.
Ejere af boliger, yder en tjeneste, mens de beløb, som lejerne betaler, registreres som konsum.
The owners of dwellings provide a service while the sums paid by tenants are recorded as final consumption.
Senere vises, at den foreslåede behandling af formueindkomst i HBU'erne, er forskellig herfra.
Later, it is shown that the proposed treatment for property income in the Household Budget surveys is different.
Sekundær indkomstfordeling omfatter løbende overførsler, som er "en transaktion, hvori en institutionel enhed (f.eks. en husholdning eller en offentlig myndighed) leverer en vare, en tjeneste eller et aktiv til en anden enhed uden fra denne at modtage nogen form for vare, tjeneste eller aktiv som modydelse".
The secondary distribution of income includes current transfers which are "a transaction in which one institutional unit (e.g. household or government authority) provides a good, service or asset to another unit without receiving from the latter any good, service or asset in return as counterpart".
Mere præcist omfatter løbende overførsler:
More precisely, current transfers include: