natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Efter det første forsøg kom hr. Chirac, der var under pres fra resten af verden, med den fantastiske udtalelse, at han havde udført forsøget for Europa for at sikre os alle og sikre Europa en atomslagstyrke. Min gruppe afviser totalt dette hykleri.
After the first test, under pressure from the rest of the world, Mr Chirac made the incredible announcement that he had carried out the test for Europe, to assure us and to assure Europe that we had a nuclear capability.
Lad os huske på, at hele Europa ved slutningen af firserne og begyndelsen af halvfemserne glædede sig over afslutningen på den kolde krig, afslutningen på polariseringen af verdenen i to aggressive atombevæbnede blokke, der stod fjendtligt over for hinanden.
Let us remind ourselves that, at the end of the 1980s and the beginning of the 1990s, the whole of Europe rejoiced at the ending of the Cold War, the end of the polarization of the world into two aggressive, antagonistic nuclear blocs.
Jeg vil gerne nu gøre det klart, at min gruppe ikke vil have nogen lod eller del i
I wish to make it clear now that my group will have no part of any attempt to persuade the European Union that it needs a European nuclear umbrella.
Men i vort program udtalte vi os lige så klart om atomprø vesprængningerne.
We have been just as outspoken about nuclear testing.
Vi sagde også i dette program fra 1993, at vi er tilhængere af en intensiv fortsættelse af processen med international våbenkontrol, hvilket skal ske gennem en forlængelse og styrkelse af ikke-spredningstraktaten, en styrkelse af Det Internationale Atomagentur, en styrkelse af De Forenede Nationers rolle og bidrag og støtte til andre kontrolaftaler,
Even in our 1993 manifesto, we said that we were in favour of stepping up international arms control by extending and consolidating the Non-Proliferation Treaty, strengthening the International Atomic Energy Agency, giving the United Nations a stronger role and cooperating in and supporting other control agree ments, including a nuclear test ban.
Dette forekommer mig at være en fornuftig opfattelse.
so many unjust criticisms, so many dogmatic statements, often false, been targeted on France.
Nu vel, vi gør os til talsmænd for en grundig overvejelse og diskussion af det samlede problemkompleks.
What is more, the world is becoming more complex and the threats are more widespread and difficult to identify.
Men vi må sondre mellem diskussionen om den fælles sikkerhedspolitik og diskussionen om atomprøvesprængningerne.
We cannot shut our eyes to the fact that more and more countries possess weapons of mass destruction and that some of them are not democratic and reject all international agreements and regulations.
Vi beder regeringerne om at afstå fra yderligere prøvesprængninger, om at udsætte dem.
There are also organized groups which are making a fortune out of trading in nuclear components.
Men dette kan ikke forhindre, at vi også påtager os ansvaret for, at vi sammen gør os tanker om den fælles sikkerhedspolitik.
If the European Union wishes to take joint action, whether it be humanitarian intervention or containing or resolving conflicts, it must pool all its resources, including its military resources.
Vi beklager ligeledes, at Frankrig har genoptaget sine atomprøvesprængninger, selv om dette skete i et klima, der er mere åbent og gennemskueligt end tidligere.
So it would be easy to come to the conclusion that giving out too much information is damaging and France should have copied other countries, and not announced its plans in advance.
Vi forventer af de øvrige atommagter, at de fortsat efterlever det oprindeligt aftalte moratorium, og vi sætter vor lid til, at forhandlingerne om the comprehensive testband treaty, den såkaldte nulløsning, vil blive ført til en heldig afslutning i 1996.
But President Chirac chose to act in the full light of day and complete the final series of tests, which had been prematurely interrupted, limiting them in number and duration in order to be ready in 1996 to sign the treaty to ban any further nuclear testing utterly and completely.
Carrère d'Encausse (UPE). — (FR) Hr. formand, kære kolleger, når jeg tager ordet her i dag, er det frem for alt, fordi jeg gerne vil bringe debatten ned på jorden, en debat, som ofte savner enkle og fornuftige argumenter.
But before that it is necessary, and I think everyone can understand this, to ensure that our armaments are reliable. This is not a question of producing new weapons, but of ensuring that those we already have continue to provide complete security.
Een ting står fast i den forbindelse, en sikkerhedspolitik kan ingensinde være troværdig uden egne militære midler.
In addition the last three or four nuclear tests should allow us to develop the simulation technique in total security.
Ydermere bliver verden, kære kolleger, stadig mere og mere kompleks og truslerne mere og mere spredte og vanskeligere at identificere.
The common foreign and security policy is, in our opinion, no substitute for NATO, but nevertheless Europe simply has to assume more responsibility.
Man kan dog ikke være blind for den kendsgerning, at et stigende antal lande er i besiddelse af massetilintetgørelsesvåben, og at en del af disse lande er uden demokratisk styre og blæser på alle internationale aftaler og regler.
Two of the Member States of the Union, the United Kingdom and France, have atomic weapons. Under these circumstances, does it make sense to reject out of hand the French Government's proposal that its nuclear deterrent could in the long term form part of a European defence policy?
Dertil kommer, at organiserede bander beriger sig ved at drive handel med nukleare komponenter.
This is a serious question which we in Parliament must examine in a responsible manner.
Hvis Den Europæiske Union vil nå frem til fælles aktioner, lige fra humanitær intervention til kontrol af konfliktløsning, må Unionen bundte sine midler, også sine militære midler.
We are told that the British Government has details of the simulation techniques used by the United States, which eliminate the need for further nuclear tests.
Efter at have rådført sig med talrige eksperter besluttede den franske præsident i juni d.å. at foretage en sidste række atomprøvesprængninger, og under udvisning af et hidtil enes tående hensyn til åbenheden og gennemsigtigheden bekendt gjorde han planen for disse forsøg to måneder i forvejen.
Is this not also something to be discussed before we try to establish a proper common foreign and security policy in 1996?
Den franske og den internationale presse blev i sommer inviteret til området på Mururoa, og de franske myndigheder videregav alle mulige oplysninger.
I am not calling for Europe to go nuclear, I am simply saying that we must accept our responsibilities.
Ingen af verdens fem atommagter har på noget tidspunkt i løbet af de sidste årtier af atomalderens historie praktiseret en lignende åbenhed, og alligevel er der aldrig blevet rettet så megen kritik, så mange kategoriske påstande, ofte falske, mod Frankrig. Herefter ville det letteste være at slutte, at for megen information ikke betaler sig, og at Frankrig burde have fulgt de andre staters eksempel og undladt at udsende meddelelse om sine planer på forhånd. Det kunne det sagtens have gjort.
Are we just going to let all these elements of our more complex world pass us by, without having the courage to discuss them here in Parliament and in the run-up to the iCC in 1996?
Dette er nemlig en sag, der hører under den nationale suverænitet, og hverken Euratomtraktaten, som vedrører civil anvendelse af kerneenergi, eller Parlamentet har kompetence til at dømme om hensigtsmæssigheden af denne beslutning.
Surely the best proof that our tests are harmless is the presence, peaceful enough, of a considerable number of observers and sightseers at the site who do not seem to be suffering too much.
Ikke desto mindre har præsident Chirac foretrukket at handle i fuld åbenhed og gennemføre den sidste serie prøvesprængninger, dog afbrudt før tiden og begrænset i antal og varighed, for at Frankrig kunne være parat til i 1996 at underskrive traktaten om et totalt og fuldstændigt forbud mod alle nye atomprøvesprængninger.
Mr President of the Commission, I have read that you recently told AFP that European defence is to be one of the main concerns over the next few years, including the question of the nuclear deterrent, and that the 1GC in 1996 is to discuss the whole concept of common defence, bearing in mind that the Treaty on European Union expires in 1998.
Det drejer sig ingenlunde om frem stilling af nye våben, men om at garantere en sikker udvikling af dem, vi har, som — og det bør vi ikke glemme — har bidraget til at sikre freden på vort kontinent det sidste halve århundrede.
A corollary of technological progress has always been more sophisticated weapons, and if nuclear power brought an end to a world war and guaranteed half a century of peace on our continent, why deprive Europe of this guarantee of peace for the future?
Dertil kommer, at det er nødvendigt at fastslå pålideligheden af det eksisterende materiel.
If we had shirked our responsibility, we would not now be in a situation where the use of the nuclear deterrent has resulted in vital agreements on the destruction of huge quantities of nuclear weapons, including intermediate-range cruise missiles in Europe.
For øvrigt vil de sidste 3—4 forsøg, under fuld sikkerhed, give os den tekniske kunnen, der er nødvendig til simuleringsforsøg.
What we would now urge is that we have detailed discussions on the whole issue, though we must make a clear distinction between discussions on the common security policy and discussions on nuclear testing.
Den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik er for os ikke nogen erstatning for Atlantpagten, men alligevel må Europa påtage sig et større ansvar.
(Applause) de Vries (ELDR). — (NL) Mr President, the basic question in this debate is the credibility of Europe's foreign policy.
To af Unionens medlemsstater, Storbritannien og Frankrig, råder over atomvåben.
What hypocrisy we have seen, and what equivocation in this debate!
Skal man i denne kontekst afvise forslaget fra den franske regering om, at den franske atomafskrækkelse på sigt vil kunne spille en rolle i en europæisk sikkerhedspolitik, skal man afvise dette uden yder ligere diskussion? Dette er dog et alvorligt spørgsmål, som vi også må kunne behandle alvorligt her i Parlamentet.
Hypocrisy from the French politicians who on Sunday were all in favour of a common defence policy, but on Monday insisted on keeping their own sovereign defence policy.
Vi får at vide, at den britiske regering er i besiddelse af data fra den simulationsteknik, som anvendes af USA, hvorfor briterne ikke behøver at gennemføre yderligere atomprøvesprængninger.
Carrère d'Encausse (UPE). — (FR) Mr President, ladies and gentlemen, my main aim in speaking here this morning is to take the heat out of a debate which often seems to lack simple and rational arguments.
Skal dette element ikke også med ind i diskussionen, når vi om kort tid i 1996 skal forsøge at etablere en ægte fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik?
After consulting numerous experts, the President of the French Republic decided last June to proceed with the final series of nuclear tests.
Jeg gør mig ikke her til talsmand for et nukleart Europa, jeg gør mig her til talsmand for, at vi påtager os vort ansvar.
With unprecedented concern for openness and transparency, he announced the timetable two months in advance.
Skal vi lade alle disse elementer i en mere kompleks verden passere os forbi uden at have modet til at tale om det her i Parlamentet og ved forberedelsen af regeringskonferencen af 1996?
The national and international press have been invited to the Mururoa site this summer, and the French government has provided maximum information.
Da jeg ikke ønsker at være polemisk i min tale, vil jeg ikke komme nærmere ind på den kendsgerning, at vort forsøgsområde i Stillehavet er det område, der har været genstand for de mest omfattende uafhængige videnskabelige undersøgelser, som alle er gennemført uden at medføre nogen forurening eller andre strålingsvirkninger på lagunens fauna eller flora.
The basic question for Europe is how to respond to the French Government's offer of dissuasion concertée, to which the other Member States have failed to react adequately.
Jeg læser, hr. kommissionsformand, at De for nylig skulle have udtalt følgende til AFP: Det europæiske forsvar er en af de kommende års store udfordringer, og atomafskrækkelsen er del heraf.
Has France, which has always insisted on national sovereignty in defence, suddenly undergone a fundamental change of heart?
I øvrigt skal regeringskonferencen i 1996 diskutere et udkast til fælles forsvar med henblik på Unionstraktatens udløb i 1998.
Has the Saul of intergovernmentalism been converted to the Paul of a common foreign policy?
Carrère d'Encausse reise i området og den kendsgerning at de efter alt at dømme ikke lider nogen synderlig skade?
Parliament should call on France and the institutions of the European Union to become the dynamic factor in a massive movement to outlaw nuclear weapons.
og nukleare magtdemonstrationer ikke længere hører vor tid til.
It will take time, patience and lots of determination.
Det er ikke for morskabs skyld, ej heller af arrogance, at vi til stadighed er nødt til at være parate til at forsvare os og vore allierede, men af nødvendighed, sådan som vi har lært det af historien.
But it is the only way forward to prevent risk and conflict, and, in my view, in our view, there is nothing less at stake than civilization itself.
Vi tror, det er nødvendigt at give en klar melding om, at vi befinder os ved slutningen af den epoke, hvor nogle få supermagter alene kunne træffe beslutninger for hele verden.
France's proposal fills me with a mixture of hope and doubt. Hope because it is perfectly clear that countries sharing a single currency and a single market can no longer refuse a single foreign and security policy.
Og det er godt.
Who are they?
Det faktum, at befolkningerne kræver indflydelse, når der skal træffes valg af global rækkevidde, er en garanti for, at der sker en historisk udvikling.
Only Germany and the United Kingdom, or is there still room for smaller countries in Europe?
Vi får at vide, at der ikke er nogen risiko.
We have to have an answer to these questions.
Men hvem kan give fuld garanti for, at der ikke eksisterer nogen risiko i dag, for ikke at tale om i morgen? Hvis dette i øvrigt var tilfældet, vil det være en yderligere grund til, at de franske myndigheder kunne give tilladelse til alle de ønskede undersø gelser, også dem Europa-Parlamentet beder om.
Not at the Intergovernmental Conference, but before it.
Det er også godt, at befolkningerne giver deres mening til kende om freden og sikkerheden i verden.
It is a decision which goes against the trend of world history and the history of Europe.
Disse to ting kan kun sikres gennem alle landes afskaffelse af kernevåben og gennem en progressiv, samtidig og kontrolleret nedrustning.
It may be said that the letter of the Non-Proliferation Treaty is not being broken, but the spirit is.
Vi bør forbyde disse forsøg overalt i verden: i Polynesien såvel som i Nevada, i Rusland såvel som i Kina.
Articles 34 and 35 of the Euratom Treaty remove absolute sovereignty from Member States in the nuclear domain.
De Vries (ELDR). — (NL) Hr. formand, kerneproblemet i denne forhandling er spørgsmålets om den europæiske uden rigspolitiks troværdighed.
Piquet (GUE/NGL). - (FR) Mr president, personally I hope our Parliament will once again express its opinion on the tests with absolute clarity but also in a spirit of great responsibility.
Hvilken tvetydighed. Hvilken ambiguitet, ja, selv hvilket hykleri præger ikke denne forhandling.
This debate is too important for there to be any ambiguity or any demagoguery whatsoever.
Ambiguitet på den ene side hos de franske politikere, der om søndagen ivrer for en fælles udenrigspolitik men om mandagen holder fast ved en suveræn forsvarspolitik.
People are firmly condemning nuclear testing but they are also expressing a determination to get involved in major issues affecting the future of humanity — and that is important.
Men også tvetydighed på Europa-Parlamentets venstrefløj, der ganske vist plæderer for en europæisk sikkerhedspolitik, men som på den anden side ikke er parat til at overveje de militære midler, ved hjælp af hvilke denne sikkerhedspolitik kan gennemføres.
It is clear to everyone today that isolated decision-making, the language of force and nuclear power are no longer appropriate in our time.
Og det er godt, at befolkningerne omsider tilkendegiver, at de ikke ønsker at blive holdt hen i uvidenhed, eller endnu værre, at blive behandlet med en sådan ringeagt, når det drejer sig om så alvorlige spørgsmål.
Not only was the Commission not consulted under Article 34 before the first test on 5 September, but it was also denied access to the radioactivity control installations to check their effectiveness, in the broad sense, I mean.
De andre medlemsstaters reaktion på dette tilbud har været utilstrækkelig.
We think it needs to be clearly stated that the time when a few superpowers could make the decisions on their own for the whole world is coming to an end.
Naturligvis afføder det franske tilbud vigtige og vanskelige spørgsmål.
And that is a good thing: the involvement of the people in choices of global significance is a guarantee of historic progress.
Har Frankrig, der altid har holdt fast ved den nationale suverænitet på forsvarsområdet, pludselig totalt ændret mening?
It is a good thing people are making their views known on the dangers represented by these tests.
Er det mellemstatsliges Saulus blevet omvendt til den fælles udenrigspolitiks Paulus?
We are told there are no dangers.
Tilbage er at sige, at det bekymrer mig meget, at mit land, Frankrig, i den grad taber politisk autoritet, og endnu mere, at det taber moralsk autoritet.
But who can claim with certainty that there are no risks today and, a fortiori, that there are none for tomorrow?
Det skal yderligere siges, at min gruppe er klar over, at truslerne mod freden og sikkerheden i vort land stadig eksisterer, og at intet nogen sinde kan regnes for sikkert.
Besides, if it were so, that would be another reason for the French government to authorize all the checks that have been demanded, including those demanded by the European Parliament.
Dette, og lad det være min konklusion, er grunden til, at min gruppe mener, at Parlamentet samtidig med en kategorisk fordømmelse af prøvesprængningerne bør opfordre Frankrig og Den Europæiske Unions institutioner til at være drivkraften i et omfattende initiativ med det formål at få atomvåben erklæret for fredløse.
We are also astonished at the Council's total silence ever since this issue began to be discussed, and I want to deplore Mr Santer's remark that the Commission notes Mr Chirac's comments with interest.
Det kræver tid, tålmodighed og stor beslutsomhed, ingen tvivl om det.
The European Union might want the French deterrent to play a part in its security.
Men det er den eneste vej til at afværge risikoen og konflikterne, og i mine og vores øjne er dette intet mindre end en kolossal indsats for civilisationen.
When someone says 'we note with interest' that is taking a position, and I think that is dangerous in the current state of Europe's development.
Det franske tilbud fylder mig med en blanding af håb og tvivl.
In addition, we expect the Commission, as guardian of the treaties, to ensure that the Euratom Treaty is fully respected.
Håb, fordi det naturligvis er krystalklart, at lande, der deler een mønt og eet marked, ikke længere kan vægre sig ved også at føre een udenrigs- og sikkerhedspolitik.
In our view there should be no question of another test taking place in the absence of a clear decision from the Commission on this subject.
Er det kun Tyskland, er det kun England, eller er der i Europa stadig plads også til de mindre lande?
We must condemn these tests wherever they occur: Polynesia or Nevada, Russia or China.
Lannoye (V). — (FR) Hr. formand, præsident Chirac har ikke enerådigt, men ensidigt besluttet at foretage en ny serie atomprøvesprængninger.
It is a good thing people are finally expressing their views about the ignorance or, worse still, the contempt in which they are held on such serious subjects.
Den krænkes, fordi denne ikke-spredningsaftale på lang sigt foreskriver afskaffelsen af kernevåben.
The current approach of waiting for the French government to justify its actions is unacceptable and inadequate.
Men her går man den helt modsatte vej.
The Com mission itself should be the judge.
Denne vigtige debat bør ikke give plads til tvetydighed og heller ikke til nogen former for demagogi. Vores gruppe deler den bekymring, som den franske offentlighed og størstedelen af alle verdens befolkninger giver udtryk for.
However, I am not unaware that in the midst of this extraordinary public outcry which people are trying not to hear, political leaders and heads of government are often indignant for reasons very different from the stated ones.
Befolkningerne udtrykker kraftig fordømmelse af atomprøvesprængningerne, men — og dette er vigtigt — de udtrykker også et klart ønske om, at der gribes ind i spørgsmål, der har betydning for menneskehedens fremtid.
Mr President, I can assure you that I am deeply concerned about the fate of my country, France, which is losing its political authority, and to a greater extent its moral authority through this action.
I dag er det klart for alle, at ensidige beslutninger, voldens sprog
I can also assure you that my group is aware that the threat to the peace
I artiklerne 34 og 35 fratager Euratomtraktaten medlemslandene deres absolutte suverænitet på det nukleare område.
Our President has taken a negative attitude to this committee of inquiry, and I would like to know how he justifies this
Lannoye befolkninger, der i dag protesterer mod den foragt, de mener, man udviser over for dem.
Lannoye decision, as it is apparently based on legal arguments which, personally, I consider slight.
De udtalelser, hr. Santer netop er kommet med, som er en gentagelse af det, han sagde for lidt over en uge siden, bestyrker os i vores vurdering. Ikke blot er Kommissionen ikke blevet hørt inden den første prøvesprængning den 5. september i henhold til artikel 34, men den har heller ikke fået adgang til de anlæg, der kontrollerer radioaktivitetsmængden, så den kan foretage omfattende undersøgelser af disses effektivitet.
So under the circumstances, I would like to conclude by saying that Mr Chirac's decision and the absence of any strong reaction from the Commission and the Council, unfortunately makes us look negative in the eyes of the world.
Det er en beslutning, der er truffet af en svag præsident som uden tvivl tilmed er blevet snøret af de to pressionsgrupper, atomindustrien og militæret.
The French deterrent made an essential contribution to the maintenance of peace in Europe during the period of confrontation with the former Soviet Union.
Faktisk har den franske præsident først og fremmest optrådt som general, derefter som præsident.
In an unstable world with structures crumbling, the deterrent still forms the foundation of French independence and sovereignty.
Han er imidlertid valgt til »præsident« og ikke »general«.
I think Mr Martens and Mr de Vries in particular have wrongly interpreted certain recent state ments.
Efter min gruppes mening er den franske regerings optræden fuldstændig uacceptabel, og selv om Kommissionen markerer en begyndende interesse for sagen, finder vi dens reaktioner for svage.
How can we maintain our credibility in urging China to change its policy, if one of our own Member States behaves with the same lack of consideration and the same lack of concern for the future of humanity?
Når man — undskyld mig udtrykket — har den frækhed at foreslå de andre lande at stille vore nukleare afskrækkelsesvåben til deres rådighed, hvordan skulle disse lande kunne tro på vore gode hensigter, når vi har taget en ensidig beslutning uden at rådspørge dem?
In my humble opinion, any attempt to create an integrated European defence involving the French nuclear deterrent would be still-born.