natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Presset på de små og mellemstore virksomheder har nu mere at gøre med at overleve den konkurrencemæssige skævhed, der er resultatet af unormalt høje rentesatser, prisen på penge og virkningerne af konkurrencemæssige devalueringer på de internationale markeder.
The pressure on the SMEs has more to do now with overcoming competitive disadvantage arising from abnormally high interest rates, the price of money and the effects of competitive devaluations on the international markets.
Det Europæiske Fællesskab har været udsat for en række genvordigheder.
The construction of Europe has suffered a series of setbacks.
Den genvordighed, der vedrører valutaen, er ikke den mindste, eftersom man ganske ærligt kan tale om en sprængning af den valutakursmekanisme, som var det centrale i Det Europæiske Monetære System.
Not the least of these has been the monetary setback, since one can very frankly talk in terms of disintegration of the exchange rate mechanism that was at the heart of the EMS.
Jeg vil i den anledning straks sige, at jeg deler den politiske opfattelse, der er fremherskende i Europa-Parlamentet, men jeg vil ikke komme ind på de økonomi ske forklaringer igen, for dem har hr. Maystadt og hr. Christophersen givet med megen relevans.
Let me say straight away that I am in agreement with the prevailing political view in the House on this, but I do not wish to add anything to the economic explanations that have been given to you in such pertinent terms by Mr Maystadt and Mr Christophersen. phersen.
Jeg vil blot fremhæve to punkter: først idéernes udvikling, fordi dette tæller, og dernæst de internationale markeders funktion.
There are just two points to which I wish to draw attention: the shift in thinking, because that is important; and the operation of international markets.
Efter den første monetære krise kunne den europæiske bankverden ikke se nogle fejl i valutakursmekanismen. Ingen kunne se nogen fejl ved Maastricht-Traktatens konvergenskriterier eller det ønskelige i at have én fælles valuta.
After the first monetary crisis the European bankers could detect no fault lines in the ERM.
Alt var på det rigtige spor, alt var på plads undtagen den politiske vilje til at opnå nogle af disse mål.
Everything was on target, everything was in place except the political will to achieve any of those objectives.
Beslutningerne i dag afspejler efter min mening den samme mytologi.
Today's resolutions, in my view, reflect the same mythology.
Markederne så deres chance og greb den.
Markets saw their opportunity and they took it.
Det gør de fortsat, og finanseksperter noterer i dag i Financial Times, at amerikanske fondschefer fornøjede kastede sig ud i en mindre tidevandsbølge af internationale investeringer i årets første halvdel.
They continue to do so and analysts of the financial markets record in today's Financial Times that the US fund managers indulged in a minor tidal wave of international invest ment in the first half of this year.
De nyder det, de kalder helt enestående fortjenester, hvor bankerne, der handler med fremmed valuta, finder ud af, at de nu får større og større fortjenester ved at følge bevægelserne i de internationale valutakurser.
They are enjoying what they say is unprecedented returns, with the banks dealing in foreign exchange finding that they are now making increasingly large returns by following international exchange rate movements.
Over for dette massive demokratiske underskud inden for verdensøkonomien mangler der desværre helt et nationalt, europæisk eller globalt reguleringssystem. Vor adfærd har i stigende grad udartet til blind national chauvinisme.
Unfortunately, in the face of this massive democratic deficit in the global economy, there is a complete absence of any national, European or global regulatory system.
Tysklands genforening og den tyske Forbundsbank er blevet en passende undskyldning, og det vrimler med nationalistiske reaktioner overalt i Europa.
The unification of Germany and the German Bundesbank have become the convenient excuse, nationalistic responses abound all over Europe.
Når vi har behov for en fælles reaktion fra Fællesskabets side samt en global reaktion fra demokratiske regeringers side, forfalder vi til national chauvinisme.
When we need an EC-wide response and a global response by democratic governments, we degenerate into national chauvinism.
Modstanderne af relativt faste valutakurser har argumenter og får endog borgerne til at drømme, når de fortæller dem, at ved hjælp af et hurtigere rentefald vil væksten og beskæftigelsen komme tilbage som ved et trylleslag, idet de glemmer alle de foranstaltninger, som regeringerne træffer for at prøve at stimulere væksten.
But the people who subscribe to this view have really short memories, and to make this point I want to ask you a question: in the world as it is today, with the increasing interdependence of economies, with the rising power of many countries, and I am not only referring to the tigers of the South East (you have only to consider the structure of international trade, the growth rates in China, Asia and the Pacific, the awakening of Latin America), in the world as it is, what additional room for manoeuvre can be obtained by a country that takes the view that it can adjust its economy by manipulating its currency's exchange value, that each European country can solve its problems by means of exchange rates?
Vi bør heller ikke glemme den europæiske økonomis relative svaghed i henseende til strukturer - derfor hvidbogen, der skal afbøde den internationale krises virkninger.
Granted, there might be some semblance of improvement to give rise to optimism in the short term, but we all know that we have very little room for manoeuvre and that, with such an approach, not only would we fail to build Europe -indeed, we could forget about the construction of Europe - but there is every likelihood that we would see a return of situations in which each country had to pay a high price for such illusory independence and the illusory use of exchange rates as monetary instruments.
I øvrigt har en centralbank i en af sine månedsrapporter kaldt et af disse kapitler »Den bristede illusion om de faste kurser«.
I do not mean by this that we should take no account of how economies are performing or that nothing should be done to prevent excessive disparities between economic realities and
Der findes ingen nationalistisk eller monetær løsning på problemet.
There is no nationalistic or monetarist solution to the problem.
Det er et fundamentalt politisk problem, dvs. den voksende afmagt fra demokratiske politiske institutioners side på nationalt, europæisk og globalt plan.
It is fundamentally a political problem, that is the growing impotence of the democratic political institutions at national, European and global level.
Den europæiske integrationsproces kan kun fortsætte, hvis vi får et langt større politisk samarbejde: en reguleringsmekanisme på europæisk plan som f.eks. en beskatning af valutatransaktioner eller en valutakontrolmekanisme, som er tiltrådt af alle medlemsstater og betydelig større demokratisk ansvarlighed inden for pengesystemet.
The process of European integration can only proceed if we have far greater political cooperation: a Europe-wide regulatory mechanism, such as a transaction tax or an exchange control mechanism agreed by all Member States, far greater democratic accountability in the money systems.
Vi må alle vende tilbage til den egentlige økonomi og behovet for en egentlig økonomisk konvergens, en mere retfærdig fordeling af indkomster og ressourcer i Fælles skabet.
We will all have to revert to the real economy and the need for real economic convergence, a fairer redistribution of income and resources within our Com munity.
Der er behov for en ny tidshorisont for den monetære union, og frem for alt er der behov for at kæmpe imod det ikke-statslige dogme, mytologien om et frit marked og monetaristernes manipulation af folk.
We need a different time scale for the monetary union and above all we need to challenge the dogma of non-government, the mythology of a free market and the monetarist manipulation of people.
Vi må i stigende omfang bevæge os væk fra den ensporede logik, som følger med monetarismen, og igen lade den egentlige økonomis mangesidede natur være gældende, så der altid eksisterer en effektiv balance mellem de økonomiske, sociale, miljømæssige og politiske realiteter.
We must increasingly move away from that uni-dimensional logic which goes with monetarism and reassert the multi-dimensional nature of the real economy which must find an effective balance at all times between economic, social, environmental and political reality.
Vi har brug for en ny europæisk økonomisk model nu og i det næste århundrede, og den kan kun vokse frem på grundlag af en bedre og mere omfattende politisk debat og en større forståelse og ikke blot på grundlag af en teknisk ændring af margenerne i et monetært system.
We need a new European economic model for now and for the next century and that can only grow out of better and more extensive political debate and a greater understanding and not simply a technical manipulation of a monetary system on the margins.
Jeg vil tillade mig at henlede Deres opmærksomhed på flere punkter.
Allow me to draw your attention to a number of aspects.
enkelt har tænkt, og hvad han har foreslået - hvad der er blevet accepteret, og hvad der er blevet forkastet.
One day, incidentally, we are going to be able to write down what each of us has thought and proposed, what has been agreed to and rejected.
Men -og det har jeg altid sagt - er disse betingelser ikke opfyldt, bliver der ikke tale om nogen form for automatisk virkning ved gennemførelsen af Den Økonomiske og Monetære Union.
However, as I have always said, if these condi tions are not met, there will be no automatic progress towards achievement of economic and monetary union.
Det er indlysende.
That is self-evident.
Jeg håber, at hvidbogen, hvori vi skal forsøge at analysere de strukturelle årsager til vore mangler i henseende til konkurrenceevne og beskæftigelse, vil kunne hjælpe hvert enkelt land. Det skal give det stof til eftertanke.
I hope the white paper that will be analysing the structural causes of our shortcomings in terms of competitiveness and employment will be of assistance to each of our countries, providing it with food for thought.
På det monetære plan vil jeg gerne fremhæve de tre betingelser, uden hvilke det ikke er muligt at komme videre.
On the monetary side, I wish to draw your attention to the three conditions on which we are unable to make pro gress.
For det første: når en valuta blev angrebet for ti år siden, ræsonnerede centralbankerne - lad os sige på niveau 10 -og markederne handlede på niveau 10.
First, ten years ago, when a currency came under attack, the central banks thought in terms of a given level, say 10, and the markets acted at the same level.
Når der spekuleres i dag, ræsonnerer centralbankerne fortsat på niveau 10, men markederne handler på niveau 100.
Today, when there is speculation, the central banks still think in terms of 10, but the markets act at 100.
Spørgsmålet er, om en national centralbank eller Den Europæiske Centralbank i morgen vil have midler til at bremse en spekulation, uanset om motiverne hertil er respektable eller ej.
The question therefore arises as to whether, in future, a national central bank or the European Central Bank is going to have the means to curb speculation, regardless of whether the motivations are good or bad.
For det første: de monetære pariteter skal fastsættes ved en fælles beslutning, der træffes på økonomi- og finansministerniveau. Det bør derfor være alles ansvar.
First, the setting of parities must be ajoint decision of the ministers for economic affairs and finance; it must be a collective responsibility, therefore.
For det andet: disse pariteter skal nyde godt af et fælles forsvar, selv om det forudsætter, at byrden fordeles retfærdigt mellem alle lande. For det tredje: en samordning af de nationale monetære politikker er, som det blev sagt af minister Maystadt, bydende nødvendig.
Secondly, there must be common measures for defending parities, or at least the burden must be fairly shared among all Member States.
Er disse tre betingelser ikke opfyldt, laver man de smukkeste traktater i verden og de smukkeste resolutioner til ingen nytte, og vi vil alligevel ikke få Den Økonomiske og Monetære Union.
Unless these three conditions are met, all the most perfectly drafted treaties and resolutions in the world will not bring economic and monetary union.
For det andet: for de frie transaktioner, der kritiseres af nogle, kan der ikke gælde hundrede spilleregler. F.eks. overholder vore banker visse spilleregler.
Secondly, freedom of transactions, which is criticized in some quarters, does require some degree of coordination of rules.
Nationale spil leregler, internationale spilleregler.
National rules, international rules.
For at tage et eksempel fra trafikkens verden: køretøjer kan bevæge sig frit, men der er alligevel begrænsninger for trafikken.
To take the example of road traffic, cars are free to use the roads, but there still have to be limits on traffic.
Derfor kan jeg ikke se, hvorfor man ikke på internationalt plan skulle overveje midler til at begrænse valutabevægelserne.
I therefore do not see why consideration should not be given at international level to means of limiting capital movements.
Jeg siger end ikke spekulationen.
I am not even talking about speculation.
Har vi ikke brug for at finde løsninger, en minimal dækning eller andet?
Do we not need to find solutions, minimum cover requirements or suchlike?
Der kan uden tvivl findes en løsning på internationalt niveau.
A solution can presumably be found at international level.
Jeg gentager, at vi bør gøre os overvejelserne, ikke på det moralske, men på det tekniske plan.
The problem should not be approached in moral terms, I repeat, but in technical terms.
Bankmændene kan ikke gøre hvad som helst i deres metier.
Bankers cannot do as they choose in their profession.
Pengehåndværket eren kompleks metier, men penge har stor betydning i økonomien. Hvorfor skulle vi ikke kunne nå frem til visse spilleregler?
Dealing with money is a complex matter, but money is of great economic impor tance.
Hvorfor skulle Fællesskabet ikke tage initiativet til det?
Why should not the Community take the initiative?
Vi føres således tilbage til politikken, som det blev sagt af hr. Cot og andre.
This brings us back to the politics, as Mr Cot and others have said.
Var det nødvendigt at sætte tempoet ned? Har regeringerne lagt en overdreven viljesanspændelse for dagen, da de opstillede denne kalender for Den Økonomiske og Monetære Union?
Should the pace have been slowed down?
Jeg vil ikke igen komme ind på de forskellige elementer i beslutningen, men jeg vil minde om, at alle overbeviste europæere dengang glædede sig over, at De Tolv havde indgået forpligtelser i fællesskab og med nærmere angivne frister.
I do not propose to go back over the various aspects of the decision, but I would make the point that, at the time, all convinced Europeans were delighted the Twelve had made joint commitments, with deadlines.
Disse frister er bindende for os, men de er ikke uigenkaldelige.
These deadlines are binding on us, but they are not irrevocable.
Hvis man blot havde sagt: »En dag vil vi lave Den Økonomiske og Monetære Union«, hvem ville så have været tilfreds med det?
If we had just said we were going to enter economic and monetary union one day, who would have been satisfied?
Nej, regeringerne gjorde det af hensyn til et velovervejet projekt, der stadig er det samme: Enighed gør stærk.
No, the governments took a decision on a reasoned objective, strength through union, and that has not changed.
Derfor mener vi, at vore lande i fremtiden bør arbejde i fællesskab - i deres velforståede nationale interesse.
For the future, therefore, we believe our countries should work together, in their true national interests.
Det er grundlaget.
That is the basis.
Det tredje vigtige element i situationen: Hidtil har markederne interesseret sig for økonomiens fundamentals på mellemlang sigt og for forskellene i den korte rente.
A third important aspect of the situation is that, hitherto, markets have looked at the fundamentals of an economy for the medium term and at differences in interest rates for the short term.
Det træffer sig, at centralbankcheferne under den seneste valutastorm viste mig de papirer, som finansverdenens aktører uddelte til deres kunder. De havde taget højde for arbejdsløsheden.
During the recent monetary turmoil, however, central bank governors showed me documents that brokers were distributing to their clients, in which they had included information about unemployment.
Jeg var meget tilfreds med at se, at de såkaldte golden boys for første gang var bekymrede over arbejdsløsheden.
I was very pleased to see that the 'golden boys' were taking an interest in unemployment for the first time.
Men i virkeligheden var det ikke tilfældet.
But that was not the point at all.
Det skyldtes, at de sagde til hinanden: »Arbejdsløshedsniveauet er så højt, at det pågældende land ikke vil kunne fortsætte denne politik, men vil blive tvunget til at skifte politik«.
It was that they were reasoning along the lines: 'the level of unemployment in such and such a country is so high that its policy is unsustainable and it is going to have to change'.
Det er derfor, de havde medregnet dette element.
That is why they had incorporated the unemployment factor.
Lad os se bort fra idealerne og skænderierne mellem føderalister og konføderalister.
Let us leave ideals, disputes between federalists and confederalists, on one side.
Dér findes grundlaget. De erfaringer, der er indhøstet af vore regeringer, viser, at hver iblandt dem - selv den stærkeste - ikke kan betrygge fremtiden uden denne europæiske enhed.
The basis is there.
Lad os i dag passe på, når nogen rakker ned på traktaten, eller når nogen siger, at der er udvist en overdreven viljesanspændelse.
So we should beware today when people decry the Treaty or make accusations of over-zealousness.
Hvis alle var fornuftige, hvis verden var befolket med engle, kunne man måske have lavet denne nye traktat to-tre år senere.
In a perfect world, in which everyone was reasonable, we might perhaps have been able to produce the new Treaty two or three years later.
Men De kender grundene til, at den blev lavet netop dengang.
But you know the reasons why this was done when it was done.
Som afslutning på dette punkt vil jeg endelig erindre om, at der i direktivet om frie kapitalbevægelser er en artikel 3, der siger, at et land i tilfælde af en alvorlig trussel kan anmode om en beskyttelsesklausul.
Lastly on this point, I would mention that the directive on free movement of capital contains an Article 3 which provides that, in the event of a grave threat, a country may request a safeguard clause.
Det er blevet svaret, at et land vel kunne anmode om det, men at De Tolv i fællesskab ikke kunne.
It has been argued that this could be done by one country but not by all twelve together.
Da jeg sammen med andre, deriblandt hr. Christophersen, havde været ophavsmand til dette direktiv, havde jeg kraftigt insisteret på, at denne beskyttelsesklausul skulle med.
As one of the instigators of this directive, along with Mr Christophersen, among others, I remember having pressed very hard for the inclusion of the safeguard clause.
Her har vi det hele: viljen til at iværksætte Traktaten, institutionernes beskaffenhed og Fællesskabets tilstedeværelse i verden.
It all comes down to this: the will to implement the Treaty, the quality of the institutions, and the Community's presence in the world.
Tro mig, i dette øjeblik yder vi ikke nogen stor præstation på noget af disse punkter.
Believe me, we are not performing well on any of these scores right now.
Vi skal nøje overveje alle disse punkter, herunder institutionerne. Jeg tillader mig at dvæle ved dette.
Serious consideration needs to be given to all these aspects, including the institutions.
Se på de forskellige internationale institutioner!
Consider the various international organizations.
Se på deres manglende evne til at træffe beslutninger eller deres manglende handle kraft eller deres bureaukratisering!
Consider their inability to take decisions or action, consider their bureaucratization.
I dette øjeblik har institutionerne ikke den nødvendige kvalitet, når det gælder om at beslutte eller handle.
The institutions are not currently showing the calibre needed to take decisions and action.
Thi hvis Fællesskabet gør krav på at have en fælles politik, skal det også kunne forsvare sig på en fælles måde, om jeg må udtrykke mig på den måde.
Because if the Community purports to have a common policy, it must be able to mount common defences, if I may put it that way.
For så vidt angår fremtiden, tror jeg, at visse betingelser skal være opfyldt.
For the future, I think conditions will have to be met.
Så længe disse betingelser ikke er opfyldt, står vi over for en art frygtelig mekanik, en art mekanisk appelsin.
Until such time as these conditions are met, we are going to be up against a kind of infernal
En dag vil man i øvrigt kunne skrive, hvad hver
It is on these three points that we must concentrate our efforts.
Men når man står over for denne lumske modstander, som manglen på selvtillid er, når man står over for skepsisen med hensyn til fremtiden og borgernes afstandtagen, så har det mening at tale om politisk vilje.
But when you are facing that insidious enemy, lack of self-confidence, when you are facing disbelief in the future and disaffection on the part of citizens, it means something to talk of political will.
Det er derfor, det glæder mig at se, at De i Europa-Parlamentet har lagt hovedvægten på dette punkt.
That is why I am delighted that you in this House have chosen to emphasize that point.
MAYSTADT, formand for Rådet. - (FR) Hr. formand, mine damer og herrer, jeg vil gerne på dette stadium af forhandlingen pege på nogle punkter, der i særlig grad har gjort indtryk på mig i indlæggene fra de forskellige gruppers ordførere - punkter, som vi i øvrigt vil tage hensyn til under de videre drøftelser i Rådet, og jeg vil gerne fremhæve specielt fem punkter.
MAYSTADT, President-in-Office of the Council. - (FR) Mr President, ladies and gentlemen, at this stage of the debate I should like to indicate a number of points which particularly caught my attention in the speeches from the spokesmen for the various groups, which we shall not fail to bear in mind in the Council's further deliberations. I wish to concentrate on five points in particular.
Tredje punkt: Flere iblandt Dem har omtalt nødvendigheden af at forbedre de finansielle markeders gennemsigtighed, visse har i øvrigt udtalt sig langt mere tydeligt, de har understreget nødvendigheden af at bekæmpe spekulanterne mere effektivt.
To the third point. Several of you referred to the need to improve the transparency of financial markets, with some going a great deal further, arguing that it was necessary to take more effective measures against speculators.
Når der tales om spekulation, tror jeg, at vi bør undgå visse forenklinger og undgå at placere ansvaret for alle systemets onder hos finansverdenens aktører, der trods alt arbejder på markeder, som vi har ønsket at liberalisere.
On the subject of speculation, I think it necessary to avoid oversimplification, attributing all the system's troubles to financial operators, since they after all operate in markets that we chose to liberalize.
Men samtidig tror jeg, at vi bør undgå englekult.
At the same time, though, I think we have to be careful not to be naive.
Det er klart, at massen af yderst mobile kapitaler er ti-doblet i kraft af den vægtstangseffekt, der udøves af de afledte markeder, som er praktisk talt ukontrollerede.
It is clear that the mass of extremely mobile capital is increased tenfold by the leverage exerted by volatile markets that are subject to virtually no controls.