natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For det tredje indtægternes udformning og deres struktur. Der er et politisk problem og et teknisk problem.
Thirdly, the concept and structure of revenue.
Det politiske problem er, at indtægterne ikke opkræves direkte hos de europæiske borgere. De går via medlemsstaternes budgetter.
The political problem is that resources are not levied directly from the citizens of Europe.
Dette gælder såvel momsafgiften som BNP-bidraget, for når vore medlemsstater forelægger deres budget i de nationale parlamenter, trækker de i reglen fra de momsindtægter, de har fået, det, de giver til Fællesskabet.
That is true both of VAT and of the GNP contribution, for when our Member States present their budgets to the national parliaments they generally deduct what they give to the Community from the VAT revenue they have levied.
Politisk set er det altså det samme.
So in terms of political presentation, it comes to the same.
Hr. Cot, De har accepteret denne forskellige vægt ning mellem moms og BNP.
Mr Cot, you accepted the different weighting for VAT and GNP.
Jeg for min del har ledt efter en femte indtægt, og jeg tænkte et øjeblik, hvis Rådet havde truffet en beslutning om denne sag, på
For my part, I looked for a fifth resource and
C02-afgiften.
I fully support that.
Desværre venter vi stadig på en beslut ning i Rådet — jeg skal i øvrigt komme tilbage til
The quantity of legislation necessary to meet deadlines must not take priority over the quality.
Han talte om omfanget af den krævede indsats, om logikken i Padoa Schioppa-rapporten, der går ud fra en føderal tænkning med hensyn til fordeling af de finansielle ressourcer, og endelig om indtægternes udformning og deres struktur.
DELORS, President of the Commission. — (FR) Mr President, let me begin by thanking the various speakers and say, on behalf of the Commission, that I appreciate all the encouragement lavished on us.
det i forbindelse med hr. Lannoyes indlæg — men det, jeg gerne ville sige, er, at hverken provenuet fra de nationale afgifter eller de nationale afgifters struktur i dag gør det muligt at udlede en femte egen indtægt af et tilstrækkeligt omfang.
had taken a decision on the matter. Unfortunately we are still awaiting a decision from the Council — and I shall come back to this point with respect to what Mr Lannoye said — but what I wanted to say to you is that neither the national tax base nor the structure of national taxes make it possible to create a fifth own resource of any adequate size.
Hvad for det første angår omfanget af den krævede indsats, vil De som bilag til meddelelsen fra Kom missionen finde en tabel, der rekapitulerer budgettet i forpligtelsesbevillinger og i de samlede betalingsbevillinger for årene 1987, 1992 og 1997.
If we look at income tax, we find considerable divergences, and there is no point trying to impose excise duties, levies or taxes on consumer products because the revenue would not be high enough.
De vil i den forbindelse opdage, at størrelsen af de udnyttede
My hope for the future is the harmonization of company
Hvis man nemlig vender sig fra indkomstskatten, er forskellighederne betydelige, og hvis man ville lægge en skat eller en afgift på en forbrugsvare, ville provenuet være utilstrækkeligt.
He referred to the amount of funds required, to the logic of the Padoa Schioppa report which takes a federal approach to the allocation of financial resources and, finally, to the concept and structure of revenue.
Mit håb for fremtiden er en harmonisering af sel­skabsskatten, der ville medføre, at de europæiske virksomheder direkte til Fællesskabet betalte en nær­mere fastlagt procentdel af selskabsskatten.
DELORS taxation, which would enable European undertakings to pay a percentage, yet to be determined, of company taxes directly to the Community.
hensyn til, at man i flertallet af vore lande regner med en vækst i budgetudgifterne, der er mindre end økonomiens vækst.
the entire gamut of social security. Now, expenditure on sickness insurance is increasing by 5 to 7% a year in all our countries.
Er det fornuftig for disse lande?
But perhaps that is yet another reason why we should take a rigorous approach.
Nogle er tvunget til det for at nå op på konvergens­kriterierne for Den Økonomiske og Monetære Union, andre vil have store vanskeligheder med at nå det, for enten tager man budgetudgifterne stricto sensu, eller også tager man de samlede offentlige udgifter.
Mr Galland rightly emphasized the inadequacy of the measures taken by the Council and the Commission as regards freedom of movement of persons.
Hvis man tager de samlede offentlige udgif­ter, er der alt det, der har med socialsikringen at. gøre.
Mr Galland, here we came up against the intergovernmental aspect, the multiplicity of the structures in which these questions are discussed.
Men i alle vore lande stiger udgifterne til sygeforsikring med 5­7% om året.
From this point of view, the new Treaty offers some hope.
Men det mener jeg er endnu en grund til at være rigoristisk.
For instance, I think we can already exercise more pressure on the Council's decisions on the right of asylum.
Men der er en fordel ved denne ordning, og det er, at de nationale parlamenter skal beslutte, hvad de vil gøre for Fællesskabet.
But one advantage of this system is that the national parliaments will have to decide definitely what they want to do for the Community.
De kan ikke samtidig ratifi­cere Maastricht og afvise konsekvenserne af det.
They cannot both ratify Maastricht and reject its consequences.
Man kan forelægge problematikken for dem på følgende måde: »Hvis jeg tager hensyn til væksten i landbrugsudgifterne under hensyntagen til reformen, og hvis jeg trækker de tilbagebetalinger til staterne fra, som der ikke er nogen grund til at have, så har vi et ekstra beløb på 22 mia. ECU.
The problem can be put before them as follows : 'If I take account of the rise in agricultural expenditure, following the reform, and if I deduct the refunds to Member States which should not be paid, we will have ECU 22 billion more.
Af disse 22 mia. ECU går halvdelen, 11 mia., til kohæsion.« Natur­ligvis er det ekstra udgifter, men det er, hvis man vil uundskylde mig udtrykket, den pris, man skal betale for at have et De Tolvs Fællesskab.
Of these ECU 22 billion, 11 billion, half, go to cohesion'. Of course this is extra expenditure, but, if I may say so, it is also the price to pay for having a Community of Twelve.
Hvad angår de andre 11 milliarder, vedrører de den fælles land­brugspolitik, udgifterne til konkurrencedygtighed og eksterne aktioner.
As for the other 11 billion, they relate to the common agricultural policy, expenditure on competitiveness and external activities.
Jeg vil påstå, at hvis Fællesskabet ikke fandtes, ville vore medlemsstater — og navnlig de største — være stillet over for de samme udgifter.
I maintain that if the Community did not exist the Member States — especially the larger ones — would find themselves facing the same expenditure.
Hr. Galland lagde igen med rette vægten på svaghe­den i Rådets og Kommissionens indsats, hvad angår fri bevægelighed for personer. Men her stødte vi, hr. Galland, på det interguvernementale, på mang­foldigheden af de strukturer hvorunder man drøfter disse problemer.
So in fact, of these ECU 22 billion, only 11 billion represents net expenditure for the Community, the other 11 billion is expenditure which would normally take the form of a transfer, a reduction of the national budgets and an increase in the Community budgets.
Under den synsvinkel åbner den nye traktat et perspektiv.
Or, if you prefer, a non­increase in the national budgets relating to external obligations.
I realiteten er det af 22 mia. ECU kun 11 mia., der er en nettoudgift for Fællesskabet, idet de andre II mia. er udgifter, der normalt ville give sig udslag i en overførsel, en lempelse af de nationale budgetter og en forøgelse af fællesskabsbudgettet.
To all those who have raised this question I want to express a profound conviction.
Eller, hvis man vil, en ikke­forhøjelse af de nationale budgetter for især at indfri eksterne forpligtelser.
There are two inter­national agreements that need signing on external frontiers and the right of asylum.
Jeg tror, at denne fremstilling udmærket viser, at Kommissionen ikke har været umådeholden.
But so long as the Council has not tackled the immigration question, it will be impossible to guarantee freedom of movement across frontiers.
1 øvrigt har vi stillet os det spørgsmål: »Skal vi foreslå x + y for at få x, eller skal vi foreslå χ for at få x?« Vi har valgt den anden metode, idet vi stolede på Det Europæiske Råds visdom. Hvis Det Europæiske Råd tror, at vi er gået ind i en forhandling med det, så har vi truffet det forkerte valg, så havde det været bedre at foreslå noget mere.
We in fact submitted a report to the Council six months ago, not because we hoped the countries would be 100% in agreement on their immigration policies but in the hope that they might at least come closer, so that a climate of confidence could be established and one could both control immigration flows and integrate immigrants.
Men sådan er den nuværende Kommis­sions tankegang ikke.
In my view — and this is my personal view only — failing that we cannot guarantee the people freedom of movement.
Til alle dem, der har talt om dette problem, vil jeg gerne fremlægge min inderlige overbevisning.
I believe this presentation makes it clear that the Commission has not gone too far.
Der er to internationale aftaler, der skal undertegnes: om de ydre grænser og om asylretten.
In any case, we asked ourselves that question: should we propose χ + y in order to get x, or propose χ to get x?
Men så længe Rådet ikke har behandlet indvandringsproblemet, vil det ikke være muligt at garantere den frie bevægelig­hed over grænserne. Vi har for et halvt år siden imidlertid forelagt Rådet en rapport, ikke i håbet om at landene ville være 100% enige om deres indvandringspolitik, men at de i det mindste kunne tilnærme sig hinanden, sådan at der opstod et tillids­klima og man på samme tid kunne få hånd i hanke med indvandringsstrømmen og virkeliggøre de ind­vandredes integration.
We chose the second method, relying on the wisdom of the European Council.
Hr. Tindemans tog også disse forhold og og sagde — ligesom hr. Galland — nej til tanken om en nettosaldo.
Mr Tindemans has also gone into these points and — like Mr Galland — has rejected the net balance approach.
Jeg talte kun om det for at sammenligne med en føderal struktur, men jeg kan kun meget bifalde det, hr. Tindemans sagde om sagen.
I only brought it up to compare it with a federal structure, but I can only warmly approve what Mr Tindemans said on the subject.
Natur­ligvis er drøftelserne altid vanskelige under forbere­delsen af denne pakke sammen med regeringerne, der alt for tit ræsonnerer ud fra nettosaldobegre­bet.
Of course it takes difficult discussions to prepare for this package given governments which all too often argue on the basis of the net balance concept.
Hvad angår de institutionelle aspekter, ved De, hr. Galland, at jeg er enig med Dem.
On institutional aspects, you know, Mr Galland, that I agree with you.
Jeg mener, at man vil kunne gå længere, at man med andre ord kan være både mere ambitiøs og mere enkel.
I think one could have gone further, that is to say been more ambitious and also more simple.
Men vi har at gøre med institutionerne, med det institutio­nelle mønster vi har arvet. De talte også om Kom­missionens ansvar med hensyn til Lomé IV.
But we are dealing with inherited institutions and insti­tutional patterns.
Jeg vil gerne understrege, at den ansvarlige kommissær, næstformand Marin, i flere konkrete tilfælde har enten suspenderet denne hjælp eller gjort den betin­get af respekt for menneskerettighederne og, når det var muligt, af gennemførelse af demokratisk praksis.
Let me stress that in several concrete cases the Commissioner responsible, Vice­President Marin, has either suspended the aid or made it conditional on respect for human rights and, where possible, on respect for and mainten­ance of democratic practices.
Selvfølgelig ved vi, at overgangen vil blive vanskelig i Afrika, men her er der tale om et nytilkommet forhold, som vi arbejder med uden særlig iøjnefal­dende virkning.
Of course you know the transition will be difficult in Africa, but a new factor has arisen there and we are not achieving very spectacular results.
Jeg kan i øvrigt, hvis det interesserer Dem, sende Dem en liste over, hvad hr. Marin under
If you like I could always send you the list of measures taken by Mr Marin under the Council's supervision to try to ensure that human rights are respected in Africa as elsewhere and that the values of freedom, exchanges of information and understanding of others gradually predominate.
Hr. Tindemans spurgte os: »Har De været ambitiøse nok?« Her har vi taget hensyn til et element, der ikke er til at komme udenom.
Mr Tindemans asked us: 'Have you been ambitious enough ?' Here we looked at one unchangeable factor.
Vi har som udgangs­punkt taget en moderat vækstfaktor: 2,5% om året, hvor vi fra 1987 til 1992 har set 3,1%, hvilket i øvrigt var en glædelig overraskelse, der lettede gen­nemførelsen af pakke 1.
We assumed a moderate growth rate, 2.5% a year, even though between 1987 and 1992 we achieved 3.1% a year, which incidentally was a nice surprise and helped us implement Package I. But we also had to consider the fact that most of our countries are expecting budgetary expenditure to grow less than the growth rate of the economy. Is that a reasonable thing for those countries to expect ?
Men vi har også skullet tage
But it is necessary.
Rådets kontrol har foretaget sig for at prøve på, i Afrika og andre steder, at få menneskerettighederne respekteret, og for at de værdier, der ligger i frihed, udveksling og forståelse for hinanden, lidt efter lidt kan blive dominerende.
This must not happen again and that is why we have created this agency and proposed a special reserve to enable us rapidly to mobilize the resources needed to deal with this kind of human distress.
Og endelig det sidste element: Hvorfor er verdens økonomien ramt af afmatning? Hvorfor er vi så stærkt afhængige af den amerikanske finansielle og økonomiske sfære?
proposing — once again I will give you figures — is a twothirds increase for Objective 1 regions and a 50% increase for the other objectives, in constant ECU.
Af en ganske simpel grund: hele vor tænkning er med grundlag i en planet, der kun er beboet af 800 millioner indbyggere, dem der udgør G7-landene.
For the other four countries whose per capita GNP is lower than 90% of the average per capita GNP in the Community, there is the cohesion fund.
Men man kan sige, at de godt og vel fire milliarder andre indbyggere ikke deltager i verdens økonomiske liv. De nyeste tal viser dette.
It will enable all the regions of those four countries to be allocated double resources, from the structural funds and from the cohesion fund.
Skyldnerlandene overførte sidste år til kreditorlandene 50 mia. dollars.
Very simply and unbureaucratically.
Der er noget, der ikke stemmer i verdensøkonomien.
There are two keys which open the cohesion fund door.
Hr. Spencer understregede med rette den omlægningsindsats, Kommissionen bør udfolde for at leve op til nye forpligtelser.
One is legislation on the environment, which is very costly.
Det vil blive smerteligt.
The other is infrastructure projects of European interest.
Det vil ske enten i andet halvår i år eller i form at et testamente til den nye Kommission, der begynder den 1. januar 1993.
The portion of this expenditure tied either to the environment or to infrastructure that will be paid to the cohesion fund countries can be financed up to a limit of 90% by the cohesion fund, while the countries themselves pay the 10% balance.
Men det er nødvendigt.
That is the first key.
Dernæst samhørighedsfonden.
There will be no other conditions.
Jeg vil gerne sige et ord om den for at gøre det en smule klarere.
And I will reject any interference by the Commission.
Det, vi foreslår, er i virkeligheden — jeg bruger stadig tal — en forhøjelse på to tredjedele for regionerne under mål 1 og en forhøjelser på 50% for de andre mål. I faste ecu'er.
If, at the end of two years, we find that the country concerned is not following its convergence plan, we will consider what to do.
Den gør det muligt for samt lige regioner i disse fire lande at få en fordobling af de midler, der er afsat til dem, dels ved strukturfon dene, dels ved samhørighedsfonden.
But these will be the only two keys for opening the cohesion fund door.
Hvad nærhedsprincippet angår — jeg tror, at flere andre ansvarlige i grupperne har nævnt dette spørgsmål — vil jeg være aldeles tydelig.
On the question of subsidiarity — which I believe has been raised by members of several groups — I want to speak quite plainly.
Kommissionen skal selv stadig udfolde bestræbelser for at anvende nærhedsprincippet.
The Commission itself still needs to make some effort to apply subsidiarity.
Jeg siger dette, især for så vidt angår struktur- og miljøfondene.
This is true in particular of the structural funds and the environment.
Men man skal også vide, at nærhedsprincippets utilstrækkelig heds hænger sammen med Rådets forordninger.
But we must also recognize that the Council's regulations are to blame for the inadequate level of subsidiarity.
Dette spørgsmål blev også rejst af andre medlem mer.
Other Members have also raised this matter.
Når jeg for eksempel besøger et land, stiller man mig det spørgsmål: »Hr. Delors, hvorfor er der tilskud til hård hvede dér og 15 km væk ingenting?« Jeg svarer: »På grund af statistikken, eller rettere på grund af Rådet.« For Rådet nærer i den grad mistillid til Kommissionen, at det lukker os inde med statistiske og dermed automatiske regler.
For example, when I visit a country, people ask me : 'Mr Delors, why is a subsidy being paid for durum wheat in one place, while none is paid at another place 15 km away ?'
Jeg skal komme tilbage til det om lidt, når jeg især kommer ind på strukturpolitikken.
I reply : 'Because of statistics, or rather because of the Council'.
Der er to nøgler, der kan åbne døren til samhørighedsfonden. Enten en lovgivning om miljøet, der medfører betydelige udgifter.
All this discourages initiative and that is why we ask for the necessary margin for manoeuvre in Package II, which is not a financial package, to enable us to adjust to the various situations.
Eller projekter af europæisk interesse på infrastrukturområdet. Den del af de udgifter, der er knyttet enten til miljøet eller knyttet til infrastrukturen, og som gives til samhørighedslandene, vil kunne finansieres af fonden op til 90%, mens landene betaler en andel på 10%.
I will come back to this in a minute when I discuss structural policies.
Det er den første nøgle.
I shall not dwell on this point but it is an important one.
Men det er de to eneste nøgler til åbning af samhørighedsfondens dør.
But that means the Council must adopt the regulation this year.
Hr. Raggio talte om kampen mod arbejdsløsheden.
Mr Raggio spoke of combatting unemployment.
Jeg tror, der er tre elementer, der er vigtige, og som man skal tænke over.
Here I think there are three aspects which are important and deserve reflection.
For det første er Fællesskabet, som jeg har sagt, ikke blevet en tilstrækkelig autonom pol til at skabe vækst.
First, as I said, the Community has not become a sufficiently autonomous pole of growth.
Dette viser godt grænserne for det, vi har gjort i fem år.
That clearly shows the limitations of what we have been doing for five years.
For det andet er vi på vej gennem en skrækkelig forandringens fase. Der er titusinder af afskedigelser i de store euro
Secondly, we are passing through a phase of terrible upheaval, with tens of thousands of redundancies in the large European firms.
Jeg skal ikke opholde mig ved det, men det er et vigtigt punkt.
That explains why we have laid stress on competitiveness.
Hr. Lannoye, jeg personlig vil tøve med at rejse til Rio, hvis det bare er for at føje en hyklerisk tale til de andre hykleriske taler.
Mr Lannoye, I, personally, would hesitate to go to Rio if I was merely going to add one more hypocritical speech to the other hypocritical speeches.
Men hvis Det Europæiske Fælles skab til gengæld træffer en beslutning om at begrænse udledningen af C02, så vil jeg kunne rejse derover med en halvvejs rolig samvittighed.
But if the European Community takes a decision to restrict the diffusion of then I could at least go there with a half-clear
Hvad angår strukturfondene, gentager jeg, må vi have større manøvremargen, mere fleksibilitet.
The third point is why is the world economy languish ing?
Det vil sige mulighed for at reagere på påtrængende behov, der ikke er forudset i forordningen. Hvordan kan man for eksempel gøre det lettere for et land, der har mangelfulde strukturer på uddannelses- og sundhedsområdet, at hale ind på de andre?
Why do we depend so heavily on the American financial and economic situation ?
Skal vi, fordi sundhed og uddannelse er nationale områder, forbyde finansieringen af uddannelses- og sundheds programmer, der figurerer i disse strukturelle pro grammer?
But one could say that the other 4 billion or more inhabitants are not involved in world economic life.
Graduering er det samme.
The latest available figures show that.
Skal man give alle den samme støttesats, eller skal man tilpasse den , efter det, der ligger i programmerne, og landenes situation?
Just imagine what would happen if your country had a regional planning policy under which the weakest regions transfer money to the richest.
Giv os denne manøvremargen.
There is something amiss with the world economy.
Hvis Rådet ikke giver os den, vil en stor del af det, jeg har sagt til Dem her i formiddag, især vedrørende kohæsion, miste sin værdi.
And until we have remedied it, until we have relaunched the North-South dialogue with something more substantial than words, there will a lot of unemployed people around!
tror, at der nu skal træffes en beslutning.
conscience. For I think we need a decision now.
Hvis derfor denne sag trækker i langdrag, mener jeg, at jeg personlig ikke har noget at gøre i Rio.
So if this matter is left pending, I personally think I have no business in Rio.
Der vil være regeringschefer nok til at holde store generelle taler, ligesom de mennesker der, når de går fra kirke efter at have begrædt verdens elendighed, rundhåndet giver den tigger, der står udenfor, fem francs.
There will be enough heads of government there making grand and generous speeches, like the people who go to mass and weep over the troubles of the world and then generously give 50p to the beggar outside the door.
Hvad angår strukturpolitikken og Revisionsrettens bemærkninger, vil jeg gerne sige, at Revisionsretten ikke er der for at vurdere det opportune i foranstaltningerne, men om de er ført regulært ud i livet.
With regard to the structural policies and the remarks made by the Court of Auditors, let me tell you that it is not the Court of Auditors' job to judge the usefulness of measures but only to judge whether they have been implemented properly.
Hver har sine pligter, hver sine opgaver.
To each his task, to each his trade.
Men, hr. Lannoye, hvis dette er for bureaukratisk, henviser jeg Dem til det, jeg sagde før om Rådets forordning: vi skal have en større manøvremargen, hvis det ikke skal gå ud over Kommissionen.
But Mr Lannoye, if that is too bureaucratic for you, let me refer you back to what I said earlier about the Council regulation ; we need more room for manoeuvre, even if that means that the Commission can be penalized.
Men hvis man holder sig til tallene, er det ikke muligt.
But if we have to keep to the statistics, then that is not possible.
Udviklingen er et levende fænomen, der for at nyde støtte har brug for en tilstrækkelig manøvremargen.
Development is a living phenomenon which
Hr. Dillen sagde, at Kommissionen var et beslut ningsorgan.
Secondly, the cohesion fund.
Det må være nok at læse Traktaten igen.
Mr Raggio questioned me on the subject as did Mr Lannoye.
Jeg sagde før, at vi søger ikke at fremsætte forslag, der får nærhedsprincippet til et strande.
I would like to say a few words of clarification.