natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det er da påfaldende, at det danske folk på trods af anbefaling fra alle politiske partier, som spiller en vigtig rolle i demokratiet, på trods af anbefaling fra fagforbundene og fra arbejdsgiverne, med flertal har sagt nej til en Traktat, som var indgået af disse politiske kræfter.
It is after all remarkable that, against the recommendations of all the political parties that play an important role in that democracy, against the recommendations of the trade unions and employers, a majority of the Danish people said no to a treaty concluded by these political forces.
Jeg tror, det er betegnende for den dybe mistillid, som hersker mellem borgerne og de politi ske institutioner, som repræsenterer disse borgere.
I believe that it typifies the deep distrust prevailing between the citizen and the political institutions that represent him.
Vi skal kunne og turde formulere et svar på dette på europæisk niveau, og det svar ligger i fremtiden måske ikke i en ny traktat på 200 sider.
We have to be able and to dare to formulate an answer to this at European level, and that answer, geared to the future, does not probably lie in a new treaty of 200 pages.
Svaret på denne udfordring ligger i stedet i en europæisk grundlov, hvori grundprincipperne — jeg siger ikke i et langt dokument, men i et klart og tydeligt dokument — for et europæisk demokrati sikres en gang for alle.
But the answer to this challenge lies in a European constitution — not in a long document but in a clear, intelligible document — where the basic principles of a European democracy are enshrined.
Med et Europa-Parlament og et Råd, som sammen udgør den lovgivende magt, og med en Kommission, som udvikler sig til en europæisk regering, som står til ansvar over for disse instanser: en europæisk konstruktion, hvor de europæiske bor gere, om de nu bor i Danmark, i Frankrig eller i Belgien, kan finde sig til rette.
With a European Parliament and a Council that together constitute the legislative power and with a Commission that is gradually evolving to become a European govern ment answerable to those bodies; a European construction with which the European citizen, whether he lives in Denmark, France or Belgium, can identify.
Det må vi anstrenge os for, og vi tror, vi må gøre det senest i forbindelse den kommende udvidelse af Det Europæiske Fælles skab.
That must be the goal for our endeavours and we believe we must do this, finally, with the forthcoming enlargement of the European Community.
På den anden side må Danmark ikke hindre, at de øvrige elleve går videre ad den vej, man er slået ind på, og det tjener danskerne til ære, at de deler dette udgangspunkt og også har delt det på rådsmødet i Oslo.
DE GUCHT (LDR). — (NL) Mr President, Mr Council President, Mr Commission President, we can do no more than take note of the result of the referendum in Denmark.
Stats- og regeringscheferne har med rette reageret hurtigt, da resultatet af den danske folkeafstemning blev kendt, og gjort klart, at den europæiske integration er og bliver en uafvendelig pro ces.
It is not for us to opine on the soundness or otherwise of the choice they have made. The Danes have expressed their wishes in accordance with their constitutional rules and customs, they have made a decision and we must respect it.
På den anden side håber Den Liberale og Demokratiske Gruppe, at Danmark hurtigst mulig kan hægte sig på processen igen.
The fact that Denmark is a small country alters this fact not at all; indeed, coming from a small country myself, I would almost say that the opposite is true.
Alligevel må vi nævne, at Rådet lader til at lukke øjnene for de juridiske vanskeligheder, der opstår på grund af, at Danmark ikke har ratificeret. Mens det
On the other hand, Denmark must not hinder the other eleven from proceeding further along the path they have taken, and it is to the Danes' credit that they share this principle and did so too at the Council meeting in Oslo.
Colajanni (GUE). — (IT) Hr. rådsformand, hr. kommissionsformand, jeg tror, at vi bør finde en udvej — som det allerede er blevet sagt af én: Hvis man bare vil, finder man den også — i fuld respekt for det danske afstemningsresultat, således at vi lader enhver dør stå åben for udviklingen i dette lands holdning med henblik på at redde det væsentlige i den aktuelle europæiske politik, nemlig proces sen hen imod Unionen.
That is an event of great historical importance which will undoubtedly provoke conflict, arguments, criticisms and disagreement in one way or another, but whose importance as a fundamental act cannot be underestimated. It is fundamental for Europe and for international relations, since I believe that the construction of a European union
Colajanni for at gøre det endnu bedre, og at man skal betragte dette grundlag som det givne; ellers indledes der en proces, hvori det — efter min mening — ikke er muligt at gå længere frem i retning af en genforhandling. handling.
Because in the Danish vote there is also the concern that this Europe that one wants to construct is not very democratic, and is not subject to control, and that both national parliaments and the European Parliament do not have a role to play.
Der er også dem, der drager fordel af det danske afstemningsresultat.
(Applause) is essential in order to create a multipolar system in a complex world.
Jeg er bekymret over den omstændighed, at den engelske premierminister foreslår et tillægsstykke med henblik på at begrænse kommissionsformandens beføjelser.
It is also the only way to achieve greater cooperation, more peace and perhaps — I wish to be cautious — a new world order which, at the moment, we are not seeing materialize.
Intet land alene, uanset hvor stort det er — heller ikke De Forenede Stater — kan alvorligt tænke på at løse denne opgave.
No country alone, however big — not even the United States of America — can dream of performing this task.
Derfor er det nødvendigt at gå videre sammen med den, der står rede, og lade døren stå åben for den, der vil og kan tilslutte sig under mere elastiske former.
So, one must go ahead with those who agree with us and leave the door open to those who will want and be able to join us, even in more flexible ways.
Der påhviler nu regeringerne et nyt ansvar, fordi de ikke har accepteret eller med større opmærksomhed overvejet Europa-Parlamentets forslag vedrørende det demokratiske underskud og andre punkter.
At a certain stage in the drawing up of the Maastricht Treaty, we discussed at length here a concentric conception of" European construction which I regard as even more valid today in the light of what has happened.
Boissiere (V). — (FR) Hr. formand, Maastricht-Traktaten har først og fremmest spillet fallit i den forstand, at den splitter den offentlige mening i vore lande i stedet for at samle den. Det er meget alvorligt i politisk henseende.
BOISSIERE (V). — (FR) Mr President, the main failing of the Maastricht Treaty is that it is dividing rather than rallying public opinion in our countries.
Ingen kan glæde sig over, at et land skæres midt over — mellem tilhængere af et »ja« og tilhængere af et »nej«.
No one can take any satisfaction from seeing a country split down the middle, between those in favour and those against.
Det er ikke sundt, at flertallet er svagt negativt som i Danmark — i øvrigt måske ikke blot i Danmark — eller svagt positivt i andre lande.
That is unhealthy, irrespective of whether there is a slender majority against, as in Denmark (but perhaps not only in Denmark), or a slender majority in favour in other countries.
Regeringskonferencerne og Rådet har kun prøvet at sammenslutte staterne.
The Intergovernmental Conferences and the Council sought only to establish a consensus among the States.
De har ikke søgt at forene folkeslagene. Ikke desto mindre bør den folkelige tilslutning, som folkeafstemningerne måler, til et projekt, der er så nødvendigt og ambitiøst, som Den Europæiske Union er, være så bred og begejstret som mulig.
They made no attempt to unite the peoples.
Vor kritik er præcis: det demokratiske underskud, mangelfuld samhørighed og mangelfuld socialpolitik, svaghed, når det gælder miljøet, usikkerhed med hensyn til Den Politiske Union og den omstændighed, at der ikke er truffet et klart valg i forhold til de elementer, der er af fundamental betydning for opbygningen af den europæiske sikkerhedsordning, som CSCE er. Vi kan imidlertid se, hvad der er gjort, og mener, at dette er grundlaget
We would not do this through a renegotiation which might lead to uncertain results, but through the initiation of a political process — for the creation of European union can only be a political process.
Det danske nej til Maastricht-Traktaten viser alle rede den kløft, der består mellem den offentlige mening og politikerne. Et juridisk arrangement er
The Danish rejection of the Maastricht Treaty is in itself proof of the gulf between public opinion and government.
ikke tilstrækkeligt til at løse denne krise.
A legal arrangement is not going to be enough to settle this crisis.
Alene et væsentligt politisk svar vil kunne genskabe chancerne for bred folkelig tilslutning.
Only a major political response can restore the chances of broad popular support.
Den første prompte og halsstarrige reaktion fra de elleve regeringers side og desværre fra Parlamentets Udvalg om Institutionelle Spørgsmål er uacceptabel.
The abrupt and obstinate first reaction from the eleven governments — and Parliament's Committee on Institutional Affairs as well, regrettably — is unacceptable.
Ganske vist forhindrer det ikke de elleve andre stater i at ratificere.
So let us assume our responsibility and take on specific political commitments.
Man bør ikke vente for at se, hvad naboen gør, for at gøre, hvad man selv kan gøre, det er indlysende.
We must tackle what the Danish referendum exposed as regards positions.
Derimod vil jeg gerne med adresse til Rådets formand sige, hvis han da hører på mig, at han har begået en lille fejl — jeg skulle til at sige en grov fejl — når han hævder, at Traktaten, uanset hvad der sker og uanset antallet, vil træde i kraft den 1. januar 1993.
There are those who want something different from Maastricht and vote against. There are those who ask for more from Maastricht, like us, and vote in favour.
Han har glemt en af de afsluttende bestemmelser i Traktaten, artikel R, der siger: »forudsat at samtlige ratifikationsinstrumentet er deponeret«.
We have specific criticisms: the democratic deficit, the lack of cohesion and social policy and an unclear choice concerning the fundamental elements for the construction of European security, that is the CSCE.
Eller, hvis dette ikke er tilfældet, træder Traktaten i kraft den første dag i den måned, der følger efter deponeringen af det sidste ratifikationsdokument — i øvrigt uden andre præciseringer med hensyn til datoen. Det kan vare ad vitam aeternam, om jeg så må sige.
We can see, however, how much has been done and we think that this provides the basis to do better and that one should regard this basis as established; otherwise, a process will be begun where I do not think it is possible to go further than a renegotiation. tion.
Det politiske svar, der bør gives, er en forstærket demokratisk, miljømæssig og social indsats, som borgerne nødvendigvis må støtte.
The political response that is needed is a reaffirmation of democratic, environmental and social values which our fellow-citizens could not fail to support.
Det pres, der udøves med det danske »nej«, vil tvinge Det Europæiske Råd i Lissabon til at gennemføre en betydelig reduktion af det vedvarende demokratiske under skud i Maastricht-Traktaten.
The pressure brought to bear by the Danish rejection is going to oblige the European Council in Lisbon to make significant inroads into the democratic deficit left intact by the Maastricht Treaty.
Denne forstærkede demokratiske indsats vil åbenbart blive bestemmende for ratifikationen i alle Fællesskabets lande.
This boost to democracy will manifestly be a decisive factor in ratification in all the Community countries.
Det danske nej rejser ligeledes kravet om mere klarhed med hensyn til det virkelige politiske valg, dvs. med hensyn til typen af Den Europæiske Union — et stort marked eller en union med føderalt sigte?
The Danish rejection also compels greater clarity over the real political choice, which is about the type of European union we want: a single market or the federal option.
Det, der interesserer mig nu, er, hvad jeg har fået ud af kommissionsformandens indlæg, det er de fire punkter, som han understregede.
It only confuses the issues further to leave the door open to opting out on matters of such importance as the social chapter or the single currency.
Bestræbelsen for at forklare sig, gennemsigtighed, respekt for og hævdelse af den nationale suverænitet samt enkelhed. Det er faktisk på tide at gøre sig dette klart, og hvis den danske desavouering har tjent dette formål, har den gjort opbygningen af Fællesskabet en umådelig tjeneste.
For Denmark, as for the other countries, I am still convinced that what is needed is more federalism, not less, and stricter compliance with the principle of subsidiarity, with transfers of sovereignty to Europe restricted to what is absolutely essential.
Den omstændighed, at døren står åben for en opting out med hensyn til spørgsmål, der er så vigtige som den sociale dimension eller valutaen, forøger tvetydigheden.
There are also those who are taking advantage of the Danish vote.
For Danmarks såvel som for de andre landes vedkommende er jeg fortsat overbevist om, at der er behov for mere og ikke for mindre føderalisme, og at subsidiaritetsprincippet skal respekteres i højere grad, således at der kun foretages sådanne overførsler af suverænitet, som er nødvendige for Fællesskabet.
I am concerned that the British Prime Minister is proposing that a subparagraph be added to limit the powers of the President of the Commission.
Til slut vil jeg gerne sige, at vi ikke skal miste håbet, for vi har igennem mere end tredive år lært, at de største fremskridt i retning af opbygningen af Det Europæiske Fællesskab altid er blevet gjort i forbin delse med kriser.
This is a renegotiation and I think that it is absurd to renegotiate, to worsen, reduce, dilute and somehow get rid of political Union.
Tillad mig til sidst at konstatere, at metoden med forhandlinger på en regeringskonference endnu en gang er slået fejl, og at vi derfor bør opgive denne uhensigtsmæssige metode og indlede en grundlovgivende proces for virkelig at bringe Fællesskabets demokratiske og føderale aspirationer til udtryk.
Finally, I make the point that the logic of intergovernmental negotiations has once again broken down and that this inappropriate method should therefore be dropped in favour of starting a constituent process which would genuinely reflect Europe's democratic and federal destiny. ny.
Vandemeulebroucke (ARC). — (NL) Hr. formand, kære kolleger, den danske folkeafstemning bør være et demokratisk signal for os. Det er et signal, som består i større eller mindre grad i alle tolv medlems stater.
There are those who think, legitimately, that Europe should be a large market.
Det drejer sig om følelsen af ikke at være involveret.
This can be remedied now and it must be done if one wants to gain a consensus.
Det er den helt tydelige kløft mellem på den ene side den europæiske konstruktion og på den anden side borgerne, som ikke længere kan finde vej i det, der kaldes den europæiske labyrint.
It is the first thing that should be done by the other eleven parliaments and by the countries where there will be a referendum. This is a serious political objective and it can also be achieved through significant measures: for example, by allowing the European Parliament to really
Musso (RDE). — (FR) Det er allerede blevet sagt af andre: Vi kan kun tage den beslutning til efterretning, der er truffet af et frit og suverænt folk. Det er ligegyldigt, om dette flertal er på 1% eller på 0,7%. De kender det gamle ordsprog, og De respekterer det, vi respekterer det alle, vox populi, vox Dei.
MUSSO (RDE). — (FR) As others before me have said, we can only acknowledge the decision of a free and sovereign people.
I dag viser det sig at være skræk.
Today, as it turns out, there is instead apprehension.
For det andet har reaktionen på den danske folkeafstemning gjort mig målløs.
The lesson of this vote — the lesson that I personally along with a number of others see in it — is that the Danish people have delivered a categorical repudiation to practically the entire Danish political establishment.
Det er en reaktion, som efter min mening er grundlæggende udemokratisk.
Everyone had recommended a 'yes' vote.
Demokrati har spilleregler, Et flertal, hvor lille det end er, er og bliver et flertal.
Everyone had campaigned on that side, but a majority of Danes said no.
Spilleregler, som man havde fælles aftaler om, også når de kræver enstemmighed, kan ikke ændres à la carte.
They did not say no to any specific feature in the Treaty, they said no to the lot.
Går vi nu videre med elleve?
Shall we go ahead with eleven?
Efter den danske folkeafstemning er kun Rom-Traktaten tilbage.
After the Danish referendum, only the Treaty of Rome remains.
Juridisk findes Maastricht ikke længere, og jeg henviser til kommissær Van Mierts redegørelse i plenum i maj på Kommissionens vegne.
Legally speaking, Maastricht is no more and I would refer to the statement made by Commissioner Van Miert on behalf of the Commission during the May part-sitting.
Hvorfor gå videre med Maastricht med elleve, når vi i mellemtiden har accepteret, at Storbritannien ikke leger med i spørgsmålet om den sociale dimension?
Why go ahead with Maastricht when we have in the, meantime accepted the UK's non-participation in the social progress?
Hvordan i himlens navn er det muligt?
How on earth is that possible?
Mit spørgsmål er: Kan vi ikke gå tilbage til Europa-Parlamentets Spinelli-tekst og se, hvordan vi kan fortsætte enstemmigt og demokratisk?
My question is: can we not with the European Parliament go back to the Spinelli texts and see how we can proceed in a unanimous and democratic manner?
Derfor min konklusion: Det danske nej er ikke enden.
Hence my conclusion: the Danish no is not the end of the line.
Det bør være begyndelsen til et ægte demokratisk Europa.
It could be the beginning of a truly democratic Europe.
Mindre teknokrati, mindre oligarki, mere engagement, mere demokrati.
Less technocracy, less oligarchy, more involvement, more democracy. cy.
Det er nødvendigt, at borgerne i vore stater i fuldt omfang informeres om Traktatens reelle indhold og konsekvenser.
Obviously, there is no need to wait and see what the next man is doing before doing what you can do yourself.
Med sine 17 protokoller fremtræder Traktaten, hvoraf alene artikel G i afsnit II tæller 79 sider og føjer mere end 162 artikler til Rom-Traktaten, enten som et sjusket dokument eller som et røgtæppe, der camouflerer lønlige hensigter, som man i hvert fald ikke tør vedkende sig over for de folkeslag, som man ønsker at påtvinge den.
Nevertheless, I would point out to the President-in-Office, if he is listening, that he made a little mistake — I was going to say a big mistake — when he stated that the Treaty would enter into force on 1 January 1993 come what may, regardless of the number of States.
Le Pen (DR). — (FR) Hr. formand, mine damer og herrer, under alle forhold og med hensyn til alle emner klager medlemmerne af Europa-Parlamentet over EF-institutionernes demokratiske underskud.
LE PEN (DR). — (FR) Mr President, ladies and gentlemen, Members of this House lose no opportunity, what ever the subject of debate, to complain about the democratic deficit in the European institutions.
Men når folket endelig en sjælden gang skal udtale sig, gør man indsigelse mod det.
But when, for once, the people are given an opportunity to state their opinion, they are ruled out of order.
I denne henseende er det interessant at notere, at det meget konformistiske dagblad »Le Monde« betegner det som et dansk fejlgreb, at man har gjort de danske vælgere bekendte med Maastricht-Traktaten og således givet dem mulighed for, om jeg så må sige, at dømme uden om medierne.
It is instructive to note in this connection that Le Monde, that most conformist of newspapers, has written of the Danish blunder of providing the Danish voters with copies of the Maastricht Treaty, thereby giving them the opportunity to judge for themselves on the evidence.
Disse pseudodemokrater er i virkeligheden ægte oligarker.
These pseudo-democrats are in fact nothing but oligarchs.
Det er sandsynligvis i det monetære Europa, at den nye gordiske knude, som man vil binde de europæiske lande med, befinder sig.
Quite right, it is high time these points were taken on board, and if the Danish rejection has brought them to the fore, it will have done an immense service to the construction of Europe.
Der er tale om et ægte oligargisk penge diktatur, der endog kan skride ind over for staterne.
It is time it was realized that these four points are essential.
Teksten siger ikke, om det i tilfælde af ulydighed er det fransk-tyske korps, der vil få til opgave at genoprette ordenen, ligesom den jugoslaviske for bundshær gør det i Bosnien-Hercegovina — men eurokraterne har lov til at drømme.
In conclusion, it would be wrong to lose hope because the past thirty years and more have taught us that develop ments in the construction of Europe, the very best of them, have always been brought about by crisis.
Trods det vældige pres, der blev udøvet af de politiske partier, af fagforeningerne, af kirken og af medierne, og trods det danske establishments enstemmige holdning sagde det danske folk nej til det føderale eventyr, som eurokraterne ville lokke det med på.
Despite the massive pressure from the political parties, the unions, the churches and the media, despite the unanimity of the establishment, the Danish people said no to the federal adventure into which the Eurocrats wanted to lure them.
Det forstod, at Maastricht betød mere indvandring, flere skatter, mere arbejdsløshed, mere usikkerhed.
They realized that Maastricht meant more immigration, more taxes, more unemployment, more insecurity.
Det nægtede at sætte sin skæbne, sin uafhængighed og sin identitet på spil ved et terningekast.
They refused to play poker with their destiny, their independence, their identity.
Det sagde ikke nej til Europa, eftersom det forbliver medlem af det Fællesskab, som er stipuleret i Rom-Traktaten, men det sagde nej til Bruxelleseurokraternes og deres internationalistisk indstillede inspiratorers kunstigt opbyggede Europa.
They did not say no to Europe, since Denmark is still a member of the Community governed by the Treaty of Rome, but they did say no to the constructivist Europe of the technocrats in Brussels and the advocates of world government who are their mentors.
Også det nederlandske folk vågner op og stiller spørgsmål.
The people of the Netherlands are in turn waking up and asking themselves questions.
Flere og flere røster hæver sig i Tyskland og England for at kræve, at folket får mulighed for at tage stilling til sin fremtid ved en folkeafstemning.
More and more voices are being heard in Germany and the United Kingdom calling for the people to be given a say on their future in a referendum.
Lad os endvidere notere, at debatten nu i formiddag om Delors Ilpakken har vist, at meromkostningerne i forbindelse med Maastricht-Traktaten, der bringer det europæiske bidrag op på 1,4% af BNP,
Defence and neutrality remain unresolved questions. The further democratic details for the European Parliament have not been filled in, but, above all, there is the absence of the small national groups and regions.
Le Pen berøver de nationale parlamenter enhver aktionsmargen på budgetområdet.
Super states are the dinosaurs of the modern era and they too are destined for extinction.