natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det italien ske formandskab kan kun bære denne tunge ansvarsbyrde, hvis det forstår at sikre sig og benytte Europa-Parlamentets medvirken.
When I speak of disarmament, lam not referring only to military armaments but to other excesses particularly in the area of transport.
Vi kræver, at Par lamentet medvirker i væsentlig grad ved alle de kommende måneders afgørelser, således som det italienske folk og det italienske Parlament har krævet. vet.
We consider, for example, Mr President-in-Office, that some of your remarks on resolving transport problems are moving in quite the wrong direction.
Vi står derfor over for et tiår, hvor vi må sige stop, hvor vi må »nedruste« og nedbringe skadelige påvirkninger, hvor vi må rense og omlægge, naturligvis først de farligste erhvervsgrene, hvor jeg tror, at rustningsindustrien absolut set nok er den skade ligste.
We must, above all, 'disarm' in the field of energy, where we are witnessing a dangerous return to nuclear power, even on the pretext of avoiding the greenhouse effect; I am referring to the use of chemicals in agriculture; to atmospheric conditions; to excess construction, packaging and motorization, we could cite a mass of other examples, if we had time.
Når Europa i 1989 er blevet rystet af sådanne enestående omvæltninger, må årsagen hertil søges i den dristige omlægning, som Gorbatjov har gennem ført i den sovjetiske politik.
The extraordinary changes which shook Europe in 1989 can be traced back to the courageous change introduced
Occhetto afslutningen af en kongres, hvor de konservative kræfter på alle mulige måder har forsøgt at dreje historiens hjul tilbage.
We therefore today welcome the reelection of Gorbachev as Secretary General of the CPSU at the conclusion of a congress during which the conservative elements tried all ways to turn back the wheels of history.
Det siger sig selv, at der stadig er mange vanskeligheder tilbage på vejen mod perestrojka, men det må nu tilkomme Vesten, først og fremmest Europa, i fuldt omfang at bidrage sit med hensyn til økonomisk, politisk og militært samarbejde for derved fuldt og helt at fjerne det, der er blevet tilbage af den tidligere ideologiske modsætning mellem Øst og Vest.
Of course, the path of perestroika remains a difficult one, but it is now for the West, and Europe first and foremost, to play properly its part in economic, political and military cooperation, banishing in full all remaining traces of the old ideological differences between East and West.
Der står så meget på spil for hele verden, at der er behov for en væsentlig fremskyndelse af udviklingen hen imod en ny syns måde vedrørende den planetariske politik, hen imod et fælles ansvar over for de udfordringer, som ligger i den indbyrdes afhængighed.
What is at stake for the whole world is so great as to require substantially more rapid movement towards a new way of thinking in policy for the planet, a common shouldering of responsibilities faced with the challenges of interdependence.
Blandt disse udfordringer kan der ikke være tale om at sætte forholdet mellem Syd og Nord i anden række, og det samme gælder Middelhavspolitikken og navnlig behovet for at imødekomme de anmodninger, Arafat har rettet til os.
Woe betide us if, among those challenges, we push into the background that of North-South relations and indeed Mediterranean policy, and above all the need to meet the requests made to us by Arafat.
I denne forbindelse har vi påskønnet den faste tale fra hr. minister De Michelis' side.
On that point, I welcomed the firm words of Mr De Michelis.
Vi har alle brug for hinanden.
We all need each other.
Der er ikke tale om at give almisser, om at udmåle velgørenhed til Sovjetunionen med dråbetæller, men om at skabe et grundlag for en ny form for samarbejde i fælles interesse.
It is not a matter of alms-giving, of giving charitable aid in dribs and drabs to the Soviet Union, but of establishing the bases for new cooperation in the general interest.
Konklusionerne fra topmødet i Houston forekommer os ud fra dette synspunkt helt utilstrækkelige trods europæernes mere åbne standpunkt.
Viewed thus, the conclusions of the Houston summit seem to us to be completely inadequate, despite the more open position of the Europeans.
Hvor om alting er, er det nu Det Europæiske Fællesskab, der har ordet på grundlag af de forpligtelser, Det Europæiske Råd i Dublin påtog sig.
It is, at any rate, up to the European Community to take the initiative on the basis of the commitment entered into by the Dublin European Council.
Det er ikke blot et spørgsmål om nye initiativer og foranstaltninger med henblik på økonomisk samarbejde. Der er behov for i et hastigere tempo og mere energisk at tage fat på nedrustningen og omdannelsen og den gradvise opløsning af militærblokkene, på gennemførelsen af et europæisk sikkerhedssystem og på arbejdet med at få indført styreformer for hele verden, som også Sovjetunionen deltager fuldt ud i.
It is not just a question of new initiatives and measures for economic cooperation : we need to move more rapidly, more decisively towards disarment, towards the transformation and gradual dismantling of the military blocs; wee need to achieve a European security system and begin to establish forms of world government in which the Soviet Union also has a full part to play.
Der findes øjensynlig stadig en fristelse til at ændre så lidt som muligt.
there is clearly a temptation to change as little as possible.
Der er tale om spørgsmål, hvor også Det Europæiske Fælles skab og dermed dettes italienske formandskab må finde frem til en måde til at gøre en ansvarlig og konstruktiv holdning gældende.
These are questions on which the European Community, and on its behalf the Italian presidency, must also find a way of taking a responsible and constructive position.
Med hensyn til pro blemerne om enhedsmarkedet og Den Økonomiske og Monetære Union er vi kommet til det punkt, da der må ske en væsentlig omtænkning og et brud med den nyliberalistiske tankegang, der indtil nu har været lagt til grund herfor.
As far as the problems of the internal market and economic union are concerned, the time has come for a fundamental reversal in develop ments regarding taxation and the hitherto prevalent neo-liberalist tendencies.
Der er især behov for at nå frem til en reel, effektiv politik på miljøområdet — jeg kan erklære mig enig med hr. Langer i, hvad han har sagt herom — og på det sociale område, bl.a. ved ændringer i Traktaternes bestemmelser herom og i Fællesskabets beføjelser.
We have, in particular to adopt a serious and resolute policy on the environment — I agree with what was just said by Mr Langer — and on social affairs, and this may include appropriately adjusting the provisions of the Treaties and Community responsibilities.
Endnu i år -1990 — skal alle de direktivforslag udformes, der er forudset i socialpagten, lige fra problemet om ned sættelse og omlægning af arbejdstiden over bestemmelser om afskedigelser og spørgsmålet om arbejds tagernes deltagelse i beslutningsprocessen i virksom hederne til ligebehandling af europæiske arbejdstagere og arbejdstagere fra lande uden for Fællesskabet.
By 1990, all the directives provided for by the Social Charter arc to be established: from the problem of reducing and restructuring working hours to that of the rules of dismissal; from the question of worker participation in the decisions of undertakings to that of equal treatment for European and nonCommunity workers.
Vi står imidlertid her over for et demokratisk underskud, der både vedrører Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter. Begge parters stilling må styrkes.
We arc, however, confronted with a democratic deficit, I said that that concerned the European Parliament and also the national parliaments ; it is matter of strengthening both.
Hvad Europa-Parlamentet kræver er medbestemmelse ved Rådets lovgivningsvirksomhed.
What the European Parliament is asking for is the power to co-legislate with the Council.
Det kræver at stå over for en virkelig regering i Kommissionens skikkelse.
It is asking for a proper government with which to conduct business on the basis of the Commission.
Alt dette kan ikke gen nemføres på én dag, men det kan heller ikke komme som resultat af små skridt uden sammenhæng og uden forbindelse med nogen helhedsopfattelse.
That cannot be achieved in a day but nor can it be produced by taking small, unconnected and tottering steps towards an overall concept.
Af denne grund anser vi det for uomgængeligt nødvendigt, at der er en sammenhæng mellem den nødvendige traktatreform og spørgsmålet om Europa-Parlamentets forfatningsgivende beføjelser.
We take the view that, if that is to be achieve, the requisite reforms of the treaties must be consistent with the question of the constituent power of the European Parliament.
Derfor vil begyndelsesgrundlaget for de to regeringskonferencer være af afgørende betydning for den fremtidige udvikling, og det henhører under det italienske formandskabs ansvar.
In that respect, the initial approach of the two intergovernmental Conferences will have a decisive effect on futuredevelopments, and that is something which falls within the responsibility of the Italian presidency.
Det ville være uforståeligt, om den eneste valgte forsamling ikke blev sat i stand til at bestemme den fremtidige institutionelle ord ning og således resolut skride frem mod perspektivet, et stort fælles hus.
It would be beyond belief were the sole elected body not enabled to determine the future institutional system, moving thence resolutely towards the prospect of a largecommon home.
Derfor foreslår vi, at det italienske formandskab understreger vor europæismes føderalistiske baggrund, der bør få os til at tage de første skridt frem mod Europas Forenede Stater. ter.
For that reason, we propose that the Italian presidency should stress the federalist basis of our Europeanism, a basis which should lead us to take the first steps towards a United States of Europe.
Som en sidste bemærkning vil jeg sige til hr. minister De Michelis, at det er at håbe, at det italienske formandskab vil tilskynde vor regering til at rette sig efter fællesskabsdirektiverne, hvilket den ikke gør for tiden.
A final comment : I wish to say to Mr De Michelis that it is to be hoped that the Italian presidency will urge our own government to respect the directives of the EEC, something which it is currently failing to do.
Lad det være os tilladt i første række at rette en opfordring til de europæiske venstregrupper.
We may thus appeal in the first instance to the forces on the European left.
Også spørgsmålet om det forenede Tysklands politiske, militære og internationale status kan kun løses på en måde, der er fuldt ud antagelig for alle interesserede parter, såfremt der påbegyndes en konkret opbygning af et fælles paneuropæisk sikkerhedssystem inden for rammerne af Konferencen om Sikkerhed og Samarbejde i Europa, dvs. en anden, og jeg vil sige mere avanceret, organisationsform snarere end Atlantpagten, som hr. De Michelis nævnte.
The issue of the political, military and international status of the united Germany will also be able to be resolved in a manner fully acceptable to all concerned only if we genuinely embark upon the construction of a common, paneuropean security system within the CSCE, in a different and, I should say, more advanced key, with reference to what was stated here by De Michelis about the Atlantic Alliance.
Vi kan ikke støtte en udvidelse af NATO i dens nuværende form og optagelse af det forenede Tyskland i en Atlantpagt, der bibeholder sin fortidige struktur og strategi uden at gå i gang med en omdannelsesproces mod en nytænkning angående et fælles sikkerhedssystems grundlag og struktur.
We cannot support an extension of NATO in its present form, nor the inclusion of a united Germany in an Atlantic Alliance which retains the structures and strategies of the past without embarking upon a process of transition towards new concepts and structures of common security.
For det første socialpagten. Et første spørgsmål af altoverskyggende betydning: Fagforeningerne i Europa ønsker harmonisering på højeste niveau af de sociale rettigheder, og de ønsker tillige sikkerhed for, at de gunstigste nationale bestemmelser bevarer deres gyldighed.
DILLEN immediately as the only one that truly serves the interests of the nonEuropean foreigners themselves.
Dillen (DR). — (NL) Hr. formand, jeg håber, at det italienske formandskab, i det mindste for ét emnes vedkommende, bringer nye toner med sig, fordi også Italien har i den seneste tid måttet gøre op med et problem, der bliver en truende fare.
I call for the vast majority of the non-Europeans in Europa to be repatriated.
Italien bliver også hjemsøgt af invasionen af ikkeeuropæiske fremmede.
Obviously, this repatriation must be carried out humanely and with material assistance.
Derfor må vi bede det italienske for mandskab om omsider at få roret lagt om og bringe politikken i samklang med vore folks og Europas interesser.
The experience these people have gained in Europe will benefit their countries.
En politik om hvilken man engang, når den bliver gennemført, vil erkende, at det er den eneste, som også virkelig er i de ikkeeuropæiske fremmedes interesse.
That is realism ! It is the only way to halt the spread of animosity against these foreigners.
Vort næste problem er beskæftigelsesusikkerheden.
of euro-racism with regard to third-country migrants.
Overalt i Europa breder usikre ansættelsesvilkår sig til skade for fast beskæftigelse.
We as a parliament have expressed our total disagree ment.
Hvad agter Rådet at gøre i så henseende?
What is the Italian presidency now intending to do in this regard ?
Jeg plæderer for, at størsteparten af de ikkeeuropæiske udlændinge i Europa skal vende tilbage til deres fædreland.
We are asking you for a commitment to equality of treatment for migrants, whether from inside or outside the Community.
Selvfølgelig må denne tilbage venden støttes menneskeligt og materielt. Så kom mer den i Europa erhvervede erfaring deres fædreland til gode.
But to achieve that, the workers must be consulted, and not just on social or trade union matters, but on all matters relating to the enlarged market, starting with free circulation of capital and its social consequences.
Dette er virkelighedssans! Alene denne politik vil forhindre gensidigt fremmedhad.
These, Mr President, are the questions we are asking with regard to your intentions.
Vi nægter at bøje knæ for en såkaldt, og jeg understreger såkaldt, anti-racismes totempæl. Denne anti-racismes ideologister kender ikke længere det ægte menneske, forbundet med sin familie, landsby eller by, egn og folk, med sit folks og Europas traditioner.
We refuse to bow before the totem pole of so-called, I stress so-called, anti-racism.
De kender kun den hjemløse, den der er fremmedgjort over for sin fortid, den rodløse, den intetsteds hjemmehørende.
They care only for the displaced, for those who are alienated from their past, for the rootless and for those who are at home nowhere.
Vi kræver en forpligtelse til lige behandling af indvandrere, uanset om de er fra Fællesskabet eller ej.
However, we cannot avoid taking notice of the presidency's origin and political references.
Det er det, der bekymrer os, hr. formand, i forbindelse med Deres hensigter.
That therefore raises grave doubts as to the credibility of the programmes announced.
Vi afviser den milliontallige produktion af sjælløse Frankensteins à la Boris Karloff, følgen af en uansvarlig immigration.
We reject the million-fold production of soulless Frankensteins à la Boris Karloff, the consequence of unwarranted immigration.
Vi afviser denne følge, og derfor også immigrationen selv.
We reject this consequence and thus immigration itself.
Europa og de europæiske folk er for rig på værdier og traditioner til at blive overskyllet. Europa må forblive Europa.
Europe and its peoples are too rich in values and traditions to be overrun.
Det er klokketårnenes og katedralernes Europa, folkesprogenes og kulturernes.
The Europe of belfries and of cathedrals, of national languages and cultures.
Den århundredegamle tradition må forblive evindeligt ung.
Never must the age-old traditions be allowed to wither.
Vi respekterer islam inden for islams kulturområde, men ikke hos os.
We respect Islam in its own cultural home but not in ours.
Derfor gentager jeg endnu engang: vort Europa er ikke moskeernes, minareternes og kasbahernes Europa, men et klokketårnenes og katedralernes Europa, og sådan skal det forblive endnu i århundreder, skal forblive sig selv og ikke med digterens ord blive et pulterkammer med et eneste resultat til følge: enden på Europas befolkningers kultur og på Europa selv.
So I repeat: our Europe is not a Europe of mosques, casbahs and minarets, but one of belfries and cathedrals, and so it must remain in the centuries to come. It must remain itself and not become, to use the poet's term, a mixing pot, because that can have only one outcome : the death of the cultures of the peoples of Europe and of Europe itself.
Det ligner åbenbart skizofreni, når den, der fremstiller sig som en, der vil sætte gang i Fællesskabet, samtidig er repræsentant for den klasse af politikere, der har ansvaret for Italiens negative førsteplads med hensyn til ikke at gennemføre Fællesskabets bestemmelser.
There is a clear case of schizophrenia where someone presents himselfs as the driving force behind the Community when, at the same time, representing the political class responsible for Italy's negative preeminence in failing to meet Community standards.
Og hvordan kan man tro på, at en, der ser mere mod Afrika end mod vor verdensdel, kan sætte gang i Europa?
And how are we to believe in the European attitudes of someone who looks more to Africa than to our continent?
Hvordan vil Fællesskabets Europa kunne gøre fremskridt mod en demokratisk forbundsstat, når forbilledet for den, der midlertidigt har forsædet, er en centralistisk stat, der ikke respekterer landsdelenes og folkenes selvstyre, demokrati og frihed?
How is Community Europe to move forwards in democratic and federalist terms, when the example of the country currently holding the presidency is that of a centralist state, which is no respecter of autonomy, democracy or the freedom of territories and peoples.
Det er ej heller tænkeligt over for problemet med indvandringen i Europa, som rådsformanden selv har nævnt, at antage som løsning en sådan laden-stå-til med så omvæltende følger, som er blevet pålagt Italien af den regering, for hvilken han er en fremtrædende talsmand.
It is unthinkable then that we should accept in Europe, in defining the problem of immigration referred to by the President himself, the laxist and muddled solution imposed in Italy by the government of which he is the authoritative representative.
Ej heller kan man tro, at den ønskede tilnærmelse på skatteområdet kan
This is an essential point, on which we seek a formal commitment by the Council.
Mayer (CG). — (FR) Hr. formand, De sagde netop i Deres erklæring, at de sociale spørgsmål var af stor betydning for det italienske formandskab.
MAZZONE (NI). — (IT) Mr President, the members of the European Parliament of the MSI-DN are expecting a great deal from the period in office of the Italian presidency.
Det ville vi have glædet os over, hvis Deres forslag havde frembudt præcise og konkrete forpligtelser på områder af umiddelbar interesse for arbejderne.
What we are secretly hoping, inter alia, is that the Europeanist enthusiasm of the Italian govern ment will set in motion binding Community rules which will place it under an obligation, in the administration of internal policy, to act in a manner which more closely reflects European standards.
Vi er der imod bekymret over en vis provinsialisme og over den manglende evne til at gribe lejligheden over for de historiske omvæltninger, der er ved at overflødiggøre de modsætninger og den begrebsverden, der gjaldt indtil for nogle få måneder siden.
MAZZONE matter of concern to us, on the other hand, is a certain form of provincialism and the lack of a sense of timing in the face of historical changes which render the differences and ways of thinking of just a few months past quite out of date.
Der er mere enhed og naboskab mellem Øst- og Vesteuropas folk end blandt deres regeringer. De sidstnævnte er ikke i stand til reelt at tilpasse den europæiske politik til det nye behov for solidaritet og samarbejde.
The peoples of Eastern and Western Europe, Mr President-in-Office, are more united and closer to each other than are their governments, the latter being incapable of truly adjusting European policy to bring it into line with the new requirements of solidarity and cooperation.
Men jeg må spørge mig selv, om det er så vanskeligt at gennemføre en fælles forsvarspolitik, der kobler os af fra strategiske interesser, der reelt ikke er europæiske?
But can it be so difficult — I wonder — to effect a common defence policy which distances us from strategic interests which are not strictly speaking European ?
Eller at kræve, at de ikkeeuropæiske styrker, der er stationeret i Europa, som en begyndelse fjerner deres atomarsenal?
And what about the request that nonEuropean forces stationed in Europe should get rid completely, to begin with, of their nuclear arsenals ?
Vi håber på mere mod, hr. minister, til at give det sidste puf til den vederstyggelige opdeling af Europa, der blev konstrueret i Yalta.
We hope you have courage, Mr President-in-Office, to deal the final blow to the hateful division of Europe devised at Yalta.
Europa-Parlamentet kan imidlertid ikke i dag sige til minister De Michelis: bravo, på gensyn til december.
Mr President-in-Office, this Parliament cannot, how ever, say today: well done and see you in December!
Parlamentet vil være opmærksomt og krævende hele halvåret igennem. Vi vil nok give vor støtte, men stadig kun, hvis det italienske formandskab på vejen gennem de forskellige genvordigheder holder fast ved sine første planer.
This Parliament will be vigilant and demanding throughout the whole six months; we shall, of courselend our support, but always provided that, gradually, in the various stages, the Italian presidency fulfils its initial intentions.
Ved et møde i Rom sidste måned med den socialistiske bestyrelse sagde hr. minister De Michelis: »Jeg går oprigtigt ind for politisk enhed, og jeg er beredt til at udfordre modstanderne deraf og de alt for lunkne tilhængere«.
Last month in Rome, you, Mr De Michelis, stated, during a meeting with the socialist bureau: 'I genuinely wish for political unity and am prepared to challenge those who are opposed to it or who are lukewarm about it.'
I dag har De to gange tilføjet, at De vil gå ud over den nationale suverænitets horisont og ud over slutdokumentet fra Dublin.
Well, today you twicestated in addition that you wanted to go beyond the horizon of national sovereignty, beyond the Dublin document.
Det er tanker, der tiltaler os.
That is a view that appeals to us.
De kan være sikker på, at vi vil tage Dem på ordet.
We arcreassured by you, we take you at your word.
Vi er enige i, at det første mål for dette halvår, at nå til vejs ende med udformningen af Den Økonomiske og Monetære Union, er af væsentlig betydning.
We agree that the first objective of these six months, that is completing the process of economic and monetary union is of prime importance.
Som rådsformanden siger, vil dette føre andet med sig. Det er rigtigt, men der er aldrig noget, der er helt automatisk.
It will bring other things in its wake, as the President-in-Office mentioned.
Lagorio ikke, uden at det ind imellem viser sig, at der er en vilje til at holde det i gang.
That is true, but nothing is automatic : even that driving force needs an effort of will to stimulate it from time to time.
Netop det andet mål for dette halvår, nemlig en slags Fælles Akt nr. II angående de institutionelle spørgsmål, er den vilje indsats, der er nødvendig mod slutningen af dette år.
Well, the other objective for these six months, namely a type of Single Act II for institutional questions, represents just the extra effort of will needed as the year draws to a close.