natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Princippet var at nå frem til en ligelig repræsentation i Rådet og dernæst i det andet lovgivende kammer, Europa-Parlamentet. Vi bekræfter på ny princippet om, nødvendigheden af en proportionel repræsentation i Parlamentet i for hold til befolkningen.
I am referring to proportional representation, in terms of its general objective at least, which should apply as of the forthcoming European elections of 1994, in all countries and, I think, in the United Kingdom in particular.
Dette princip er desværre blevet trukket tilbage eller i hvert fald blevet anset for forhastet. Det beklager jeg dybt.
There may, of course, be different arrangements for bringing this objective into effect, but we should bear in mind the need for it.
Men hvad er den egentlige grund til denne betænkning?
What then is the real reason behind this report?
Grunden er, at antallet af tyske medlemmer skal øges.
The reason is that it is necessary to increase the number of German members.
Jeg kan ikke se noget problem. Europa-Parlamentet har allerede udtalt sig om dette emne.
I do not see the problem.
Det vedtog i oktober 1991 at gå ind for, at den tyske repræsentation øges med atten mandater. Den anden egentlige grund er, at hr. Kohl led skibbrud i Maastricht, og at det er os, som skal overtage stafetten fra hr. Kohl med henblik på, at de atten tyskere støbes i en slags reform, som vi ikke skulle udtale os om.
In October 1991, it decided that the number of German members should be increased by eighteen.
Det er lige netop her, jeg siger, der er noget galt.
That is why I am saying that there is something wrong.
Med en dagsorden, med alt det arbejde, der venter os, kommer vi til at spilde kostbar tid på en helt unyttig tekst.
With an agenda and all of the work we have to get through, we are going to be wasting valuable time on a completely useless text.
Jeg mener, at det er i orden at acceptere en forøgelse af antallet af pladser til et land som Tyskland, hvis befolkning er øget efter genforeningen, og at den skal gennemføres fra 1994.
As far the system of allocating seats in the House is concerned, I welcome the fact that the European Parliament is shouldering its responsibilities, that is to say observing the deadlines set by the final act of the intergovernmental conferences which, and this will do no harm for once, sets short deadlines.
Jeg tror, at Parlamentet har indset denne nødvendighed. I kraft af de nye udvidelser skal der vedtages en ordning, der omfatter en øvre grænse.
I should have liked to see that in regard to codecision, for instance, and in a number of democratic areas at least.
Det eneste påskud er en erklæring knyttet til Maastricht-Traktaten — jeg havde nær sagt den henfarne Maastricht-Traktat.
The only pretext is a declaration linked with the Maastricht treaty — it was on the tip of my tongue to say the late Maastricht treaty.
Hvad siger denne erklæring?
And what does that declaration say?
Den siger, at stats- og regeringscheferne vil mødes for at nå frem til en aftale, som vil gøre det muligt at etablere det juridiske grundlag, der er nødvendigt for fastsættelsen af antallet af medlemmer i Europa-Parlamentet.
It says that the heads of state and government are going to meet in order to reach an agreement which will make it possible to establish the legal base needed to fix the number of members of the European Parliament.
Vi skulle afvente det juridiske grundlag og så udtale os.
We needed to wait for the legal base before we could state a view.
Men der er ikke noget juridisk grundlag i dag, som gør det muligt for os at udarbejde en betænkning om det fremtidige antal medlemmer i Europa-Parlamentet, og der er endnu mindre et juridisk grundlag, som gør det muligt for os at sige, at det skal fastsættes inden 1994, jeg ser ikke klart af hvilken grund.
Currently there is no legal base which would enable us to draft a report on the future number of members of the European Parliament and still less is there a legal base which would enable us to claim that this must be done by
Endnu en gang: lad os ikke blande tingene sammen. Det er rigtigt, at Europa-Parlamentet er gået ind for, at der skal være atten tyske medlemmer mere.
Let me now turn to the substance of the report, an earlier version of which rightly started out from a sound principle, establishing an institutional system with two legislative chambers.
Vi har udtalt os om denne sag, og vi skal rette os efter denne udtalelse.
The principle was to achieve equal representation within the Council of Ministers and, then, within the second legislative chamber, the European Parliament.
Men jeg kan ikke se, for hvis skyld vi beskæftiger os med en betænkning, som var ganske unyttig, medens vi ifølge Traktaterne skulle udtale os om en ensartet valgprocedure, hvad vi ikke gør, med fare for igen at blive anklaget for forsømmelighed.
We reaffirm the principle, the need for the number of members of the House to be proportionate to the population. That principle has, unfortunately been retracted or, at any rate, deemed premature.
Der er faktisk
I very much regret that.
Der er den yderligere urimelighed, at når folk ved, at en stemme for det parti, de går ind for, er spildt, stemmer de ofte ikke for dette parti.
Adding to this unfairness is the fact that when people know that a vote for the party of their choice is wasted they often do not cast it for the party of their choice.
I et land, hvor systemet er retfærdigt, stemmer alle for det parti, de kan lide og ikke det parti, de tror vil vinde.
In a country where the system is fair, everybody votes for the party they want, not the party they think will win.
Så det er den dobbelte urimelighed.
So that is the double unfairness.
Og jeg kunne fortsætte; men jeg vil ikke kede tilhørerne med for megen statistik.
And so I could go on but I do not want to bore you with too many statistics.
Femoghalvfjerds procent af befolkningen i Skotland stemte på partier, som straks ønskede et fuldt fungerende skotsk parlament oprettet.
Seventy-five percent of the people in Scotland voted for parties that wanted a full bodied Scottish Parliament to be set up immediately.
Og alligevel vandt et parti, som fik så få stemmer i Skotland, valget i England og sad 75% af den skotske befolknings ønske overhørig.
And yet a party that got so few votes in Scotland won the general election in England, and ignored the wishes of 75% of the Scottish people.
Dér er der noget helt forkert.
There you have something very wrong.
Til slut vil jeg bemærke, at jeg for et øjblik siden var lige ved at sige den henfarne Maastricht-Traktat, fordi vi alle befinder os i retsstater, fordi vi uophørligt fremmaner denne retsstat som grundlag for vort demokrati og fordi det i en retsstat er nødvendigt at overholde loven.
We have given our opinion on that and we should abide by it. But I fail to see why we are discussing a report in which there was no point when, according to the treaties, we should be expressing our view on the uniform electoral system, which we are not doing, risking criticism for failing to act.
Men som sagerne står i dag, eksisterer Maastricht-Traktaten i sin juridiske form — realiteten er noget andet — ikke mere og det af to grunde.
We are in fact failing to act on this uniform electoral system, and I have to tell my friend and colleague, Mr De Gucht, that the two issues are not related.
Jeg er glad for, at hr. De Gucht har været parat til at tackle problemet.
I welcome the fact that Mr De Gucht has been prepared to tackle this.
Jeg har fremført mit synspunkt i to ændringsforslag, hvor jeg også gør opmærksom på, at de britiske konservative har tilsluttet sig Det Europæiske Folkeparti, der altid — så vidt jeg forstår — har været tilhængere af et ensartet valgsystem.
I have mentioned this point in two amend ments, also calling attention to the fact that the British Conservatives have joined the European People's Party which has always — as I understand it — been commit ted to a single electoral system.
Så er det ikke lidt hyklerisk, at Nordirland — som er en del af Det Forenede Kongerige — har forholdstalsvalg, men Skotland, England og Wales ikke har det?
So is it not a bit hypocritical that Northern Ireland — which is part of the UK — has PR but Scotland, England and Wales do not?
Jeg synes, at resten af Parlamentet bør have ondt af denne meget besynderlige demokratiske sygdom.
I think the rest of the House should spare some sympathy for what is a very strange democratic disease.
De Gucht (LDR), ordfører. — (NL) Hr. formand, jeg vil også gerne sige til min ven og kollega hr. Musso, at ratifikationen og gyldigheden af Maastricht-Traktaten er to vidt forskellige ting.
That, Mr President, is what I have to say on this report — I voted against it in committee and I shall vote against it in plenary.
Pérez Royo (GUE). — (ES) Hr. formand, et kort indlæg for at tilkendegive GUE-Gruppens holdning til hr. De Guchts betænkning.
PEREZ ROYO (GUE). — (ES) Mr President, I want to speak very briefly, just to indicate our position on this report by Mr de Gucht.
Musso (RDE). — (FR) Hvis man ikke ønsker at gå ind i en diskussion, skal man ikke lade den begynde.
MUSSO (RDE). — (FR) If you do not want to open a debate, you should not allow it to start.
Jeg ville blot sige til min ven, hr. De Gucht, at min bemærkning var en bibemærkning, og han bør ikke bruge den som hovedargument.
I wished simply to point out to my friend, Mr De Gucht, that mine was a secondary point and that he should not use it as a main argument.
Ewing (ARC). — (EN) Jeg vil tale om den klare urimelighed i et specifikt medlemslands demokrati ske underskud ved valgene: Det Forenede Kongerige.
EWING (ARC). — Mr President, I rise on the specific unfairness of one Member State's democratic deficit when it comes to elections: the United Kingdom.
Jeg plejede altid at vise dette ved henvisning til de liberale, for de havde millioner af stemmer i Storbritannien og ikke ét medlem her i Europa-Parlamentet; og også de grønne, for de havde mange stemmer og ikke ét medlem.
I always used to illustrate this by reference to the Liberals because they had millions of votes in Britain and not one European Member here; and the Greens too, because they had a lot of votes and not one Member.
Mit parti, Det Skotske Nationalparti, havde held til at få mig valgt; men jeg har altid brugt disse andre eksempler som illustration.
My party, the Scottish National Party, managed to get me elected but I have always used these other examples as an illustration.
Men nu må jeg illustrere urimeligheden ved at
But I now must illustrate the unfairness by reference to my own party.
Medmindre vort ændringsforslag vedtages, vil vi stemme imod denne betænkning.
VAN DER WAAL (NI). — (NL) Mr President, a parliament cannot function properly if it exceeds a certain maximum number of seats.
Gruppen ønsker at præcisere følgende i forbindelse med et af de centrale punkter — formodentlig det mest kildne spørgsmål — nemlig spørgsmålet om Den Tyske Forbundsrepubliks yderligere 18 mandater, den med et dårligt valgt udtryk såkaldte »tyske delegation«.
That undoubtedly applies to the European Parliament with representatives of twelve countries and nine different languages.
GUE-Gruppen stemte for, da problemet rejstes i form af en beslutning i Parlamentet.
Any increase in the number of members will therefore only be justified in extreme circumstances.
Så såre vi begynder at bruge indbyggerantallet som kriterium, vil dette sætte balancen mellem medlemsstaterne i alle EF-institutionerne til diskussion.
VAN DER WAAL the United States Senate all states are represented with the same number of representatives, namely two each, irrespective of demographic considerations.
En sådan situation vil forekomme i den nærmeste fremtid, når nye medlemmer tiltræder.
near future with the accession of new Member States.
Det antal medlemmer, der skal tilføjes, vil indgå i tiltrædelsesforhandlingerne.
The number of additional members will then be part of the accession negotiations.
Men med udgangspunkt i De Guchtbetænkningen kan man allerede nu antage, at dette for de tre EFTA-lande, som har ansøgt om tiltrædelse, vil dreje sig om ialt 60.
But on the basis of the De Gucht report it can be assumed that there will be a total increase of some 60 members for the three EFTA countries which have already applied for membership.
Parlamentet burde derfor tage dette spørgsmål, som er så vigtigt for Fællesskabets fremtid, op til behandling.
In the de Gucht report, voted for by the Committee on Institutional Affairs, this issue does seem to have been dealt with but not in a satisfactory way for the small countries.
Dette er et grundlæggende kriterium, som bør være fremherskende i det nye system.
The new system should also ensure efficiency.
Dette kriterium var også hovedhjørnestenen i Fællesskabets parlamentariske system, som Rom-Traktatens fædre indførte.
In this respect, increasing the number of MEPs to 700 would meet that need.
En tilfældig radikal ændring af denne balance, uden at Fællesskabet i forvejen har gennemført væsentlige institutionelle ændringer, især med hensyn til Rådets rolle, ændringer, som sikrer de små lande en tilfreds stillende repræsentation, kan forsinke udviklingen mod Den Europæiske Union.
In relation to the permanence which should govern the new system, I should say that this criterion is difficult to meet until the basic institution al changes leading the Community to federal-style European Union have been brought about.
Her vil jeg gerne gøre opmærksom på, at i USA's senat har alle stater det samme antal repræsentanter, nemlig 2, uden hensyn til demografiske kriterier.
Finally, in these discussions and the vote on this report, I hope we can avoid a clash between small and large Member States which would definitely not convey a very serious image of our Parliament.
Spørgsmålet er nu, om der er anledning til før valget i 1994 alligevel at foretage ændringer i de nuværende medlemsstaters mandattal.
The question is whether the number of seats ought to be adjusted now before the 1994 elections.
I den forbin delse fremsætter De Guchtbetænkningen et forslag, der går ud på en udvidelse på cirka 10% i forhold til de nuværende 518 medlemmer. Som minimum beholder en medlemsstat sine nuværende mandater, men de fleste lande får flere. Mit land ville endog gå fra 25 til 31 mandater.
The De Gucht report makes a proposal, which boils down to a 10% increase in the present figure of 518 members.
Hr. formand, alene af praktiske årsager har dette forslag ikke kunnet overbevise mig, det forekommer mig ulogisk ved tærsklen til EF's udvidelse med nye medlemsstater at foretage en forhøjelse af det nuværende antal man dater.
Mr President, if only for practical reasons this proposal has failed to convince me; I think it illogical to augment the present number of seats on the eve of the expansion of the EEC.
Dertil kommer, at hvorfor skulle vi nu øge antallet af mandater pr. land, medens, således som forslaget også angiver, der på længere sigt alligevel skal ske en reduktion, når EF udvides så meget, at det tal på cirka 700, som er det antal, man maksimalt kan forsvare, bliver overskredet?
Furthermore, why should we now think of increasing the number of seats per country while the report says that in the long run there must be a reduction if the Community expands so much that the number of members exceeds the maximum acceptable figure of around 700.
Kun for Tysk land vil jeg gøre en undtagelse, det er det eneste land, som har oplevet både en befolknings- og en territorialudvidelse.
I am only prepared to make an exception for Germany; it is the only country where there has been an increase of both the population and territory.
Der kan også anføres andre betænkeligheder mod den foreslåede udvidelse.
BOURLANGES (PPE). — (FR) Mr President, I would say that the House is keen to arrive as soon as possible at a fair system of representation.
Betænkningen vil tage hen syn til EF's institutionelle udvikling og den demo grafiske realitet.
At present, seats are distributed among the states on the basis of bargaining, diplomatic scheming and the concern to ensure a balance.
I betænkningen af hr. de Gucht, som den er vedtaget i Udvalget om Institutionelle Spørgsmål, behandles problemet tilsyneladende, men ikke tilfredsstillende for de små lande.
Underlying the proposals made is therefore the concept of providing the House with a stable, fair and balanced system of representation.
Europa-Parlamentets forhandlinger
There are other objections to the planned expansion.
Roumeliotis lægger de grundlæggende institutionelle ændringer, som vil gøre Fællesskabet til en europæisk union af føderal karakter.
The report wants to do justice to the institutional development of the EEC and the demographic reality.
største befolkningstal i Fællesskabet.
But there are all kind of deficiencies there.
Det var lidt vaklende.
It also looks as if a European federation is slipping farther away into the horizon.
Dernæst kom den tyske genforening, som skabte en ny situation, der kunne medføre et alvor ligt demokratisk underskud i Tyskland, hvis vi ikke tog os i agt. Endelig har vi de situationer, vi har arvet fra historien, som f.eks.
The Members of this Parliament in its present form do not represent European citizens, but citizens of national states which elect their representatives on a national list.
Nederlandenes relative underrepræsentation i forhold til de tre lande Bel gien, Portugal og Grækenland, situationer, som der skal findes en løsning på.
As soon as we start taking the population figure as a criterion the balance between Member States in all the Community institutions will be up for discussion.
Til sidst vil jeg håbe, at vi i forbindelse med denne forhandling og afstemningen om betænkningen und går en strid mellem store og små medlemsstater, da dette ikke ville give et seriøst billede af Parlamentet. tet.
So my view is that I agree with increasing the number of German Members by 18 but otherwise I am for the status quo, as Parliament decided on an earlier occasion.
Det var derfor, hr. formand, på én gang umuligt for os at finde frem til en endelig ordning og at bevare den eksisterende ordning, fordi den var ulige, og vi mente i Det Institutionelle Udvalg, at vi nåede frem til noget, der var tilfredsstillende: en balance, som betyder et vigtigt skridt ad vejen mod en større demografisk lighed, uden at vi dog foregiver at have løst problemet definitivt.
Had we followed that approach to its logical conclusion, we should have ended up with a fully proportional system in which each Member State would have been represented according to population.
Bourlanges (PPE). — (FR) Hr. formand, jeg vil sige, at Europa-Parlamentet er opfyldt af ønsket om så hurtigt som muligt at nå frem til en ordning med en ligelig repræsentation.
We are not able immediately to move towards that system.
For øjeblikket foregår fordelingen af pladser mellem staterne ved hjælp af studehandeler og diplomatiske forbindelser samt ud fra et ønske om ligevægt.
Why?Basically, because we are more or less moving in the direction of a two-chamber decision-making system in which legislative authority will be exercised on the one hand by the House and, on the other, by the Council of Members required to become a chamber of state representatives.
Som hele Parlamentet bestræber vi os på at nå frem til en ligelig repræsentation af hele Fællesskabets befolkning.
It is impossible to provide a lasting solution in relation to the system of representing the people of each of the states within the House without reference to the system of weighted votes in the other chamber, namely the chamber of state representatives.
Tanken om at give Europa-Parlamentet en ordning med en stabil, retfærdig og afbalanceret repræsentation danner derfor grundlaget for de fremsatte for slag.
ROUMELIOTIS (S). — (GR) Mr President, the unification of the two Germanies and the future accession of new Member States mean that we must urgently tackle the problem of fixing the number and distribution of seats in Parliament.
Derfor har vi i Det Institutionelle Udvalg valgt en løsning, lad den være foreløbig, lad den være blot et første skridt i den rigtige retning, blot den er præget af fællesskabsideen, og efter min mening har vi gjort fremskridt i den rigtige retning.
But our first aim must be to fix the number of German seats and seats in the whole parliament on the basis of certain basic objective criteria, on which there should be the widest possible consensus.
Hvis vi havde gennemført denne tanke konsekvent, var vi nået frem til en helt igennem proportionel ordning, i hvilken hver medlemsstat ville have haft en repræsentation svarende til befolkningstallet. Vi kunne ikke straks gå over til denne ordning.
We cannot therefore move immediately from a system of diplomatic bargaining to a fair and proportional system based on the principle of one man one vote, on absolute respect for equal votes.
Men det er umuligt at lave en varig ordning for den repræsentation, befolkningen i hver enkelt medlemsstat skal have i Parlamentet uden at skele til ordningen med vægtning af stemmerne i det andet lovgivende organ, som er staternes kammer.
To begin with, we had welcomed into the House some years ago Spain, a very important power within the Community but one whose population was not comparable to that of the four other powers.
Vi kan derfor ikke straks gå fra en ordning med diplomatiske studehandeler til en ligelig proportionel ordning baseret på princippet om én mand, én stemme og på nøje overholdelse af stemmernes lighed.
Spain was therefore represented by two members on the Commission, its representation being out of line with the four most densely populated countries of the Community.
Først modtog vi i Parlamentet for nogle år siden Spanien, som er en betydningsfuld magt i Fællesskabet, men en magt, hvis indbyggertal ikke kan sammenlignes med de fire øvrige magters.
We then had German unification which resulted in a situation likely to result in a serious democratic deficit in Germany, if we were not careful.
Spa nien blev så repræsenteret med to medlemmer i Kommissionen samtidig med, at dets repræsentation blev koblet fra i forhold til de fire lande med det
Then we had situations we had inherited from the past,
Barrera i Costa (ARC). — (EN) Hr. formand, vedtagelsen af De Guchtbetænkningen, som den er godkendt i udvalget, ville betyde endnu engang, at vi ikke er i stand til at definere en logisk model af vort Parlament, som alle i dag har erkendt.
The first criterion should be to link demographic reality to ensuring effective representation of smaller States. This is the basic criterion for any new system.
Hvis vi ønsker Europas befolknings tiltro, må vi gøre det klart, at fordelingen af pladser i Parlamentet ikke er fastlagt ved en handel, men er resultatet af en objektiv beregning.
This criterion was the cornerstone of the Community's parliamentary system, laid by the founding fathers in the Treaty of Rome.
Det i betænkningen foreslåede fordelingssystem er ikke objektivt, som det fremgår af, at der i de tre forskellige udkast har været foreslået tre forskellige fordelinger.
Any radical change to this equilibrium, without first making substantial institutional changes in the Community, especially in respect of the Council's role, changes which would give the smaller countries satisfactory representation, might delay progress towards European Union.
Den eneste måde at sikre objektivitet på er at fordele pladser efter en beregning, som kunne anvendes uændret for nuvæ-
On this score, I should like to stress that in
Vi mener, at et sådant system burde omfatte: for det første at fastlægge den afvigelse, man søger fra proportional repræsentation; for det andet at indføre befolkningen i med lemslandene som den eneste variabel.
We were therefore at one and the same time, Mr President, unable to establish a final system and unable to continue with the existing system because it was unfair, and the Committee on Institutional Affairs felt it had achieved something satisfactory: a balance representing a significant step forward on the way to greater fairness in terms of population distribution without, however, claim ing to resolve the problem once and for all.