natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den fordelingsnøgle, der benyttes for samtlige fællesskabsbevillinger i henhold til ordningen om gratis uddeling af levnedsmidler, bygger på fælles kriterier.
The method used for allocating Community resources for the free distribution of food is based on common criteria.
Medlemsstaternes brug af disse bevillinger afhænger af deres egen og af de pågældende velgørenhedsorganisationers vurdering med hensyn til den efter omstændighederne mest egnede form for fordeling af levnedsmidler.
The use of these funds by the Member States depends on how they and the appropriate charitable bodies see as the most appropriate way of distributing food under the different circumstances.
Årsagerne til subsidiaritetsprincippets anvendelse i det foreliggende tilfælde fremgår af den for nylig af Kommissionen for Rådet og Europa-Parlamentet forelagte rapport (dok. SEC(91) 1190 endel.).
The reasons for applying the subsidiarity principle in this case are set out in the report recently presented by the Commission to the Council and European Parliament (Doc.
Spørgsmål nr. 88 af Ford (H-1046/91)
Question No 88 by Mr Ford (H-1046/91)
Hvor mange medlemsstater udøver forskelsbehandling med hensyn til posttaksterne for indenlandsk post og forsendelser til de øvrige medlemsstater?
How many Member States discriminate in terms of postal charges between internal mail and mail for other Member States ?
Er Kommissionen ikke af den opfattelse, at dette er et klart brud på konkurrencedirektivet?
Does the Commission not feel that this is a clear breach of the competition directive ?
Hvad agter Kommissionen i bekræftende fald at foretage sig?
If so, what does the Commission plan to do ?
Alle tolv postforvaltninger har tariffer, der skelner mellem indenlandske posttakster og takster for forsendelser til andre medlemsstater.
Each of the 12 postal administrations has different charges for internal mail and mail to other Member States.
Det er kun for brevpost af første vægtklasse (indtil 20 g), at postforvaltningerne (med undtagelse af Grækenland, Spanien og Portugal) i henhold til en henstilling fra Kommissionen af 29. maj 1979 har ens takster for forsendelser til indlandet og til andre medlemsstater.
Following a Commission recommendation of 29 May 1979, the postal administrations of all the Member States except for Greece, Spain and Portugal have agreed to harmonize postal charges for domestic and Community post but only in respect of the first weight category (up to 20 grams).
Ikke desto mindre er det rejste spørgsmål (om Det Europæiske Fællesskabs postforvaltninger skal udstrække deres nationale tarif til at omfatte hele Fællesskabet?) meget betydningsfuldt.
The question raised is a very important one, namely : should postal administrations in the European Community harmonize postal charges both domestically and in respect of other Member States ?
På den ene side kan man konkludere, at en enhedstarif for hele Fællesskabet i hver enkelt medlemsstat vil give fællesskabsborgerne indtrykket af at tilhøre det samme fælles område, selv om det spanske eksempel (hvor der længe har været lokal- og landsporto) viser, at denne ensartede holdning ikke er strengt nødvendig.
A single Community charge applicable in all Member States would give Community citizens a feeling of belonging to a common area, although the case of Spain (where a local and national rate has been in existence for some time) shows that this is not strictly necessary.
Om: Tilskud til forarbejdning af svinekød i Irland
Subject : Grants for pig processing in Ireland
Kan Kommissionen oplyse, hvilke beløb der i de sidste ti år på årsbasis er givet i tilskud til forarbejdning af svinekød i Irland? Er Kommissionen klar over, at den pris, som svineproducenterne får for deres svin på trods af dette tilskud, ikke kan dække produktionsomkostningerne?
Can the Commission state what amount of grant aid has been given annually to pig processing in Ireland over the last ten years and is the Commission aware that in spite of this grant aid, pig farmers are being paid less than the cost of production for their stock.
Det er ikke muligt at specificere støttebeløbene til slagtning og forarbejdning for de forskelUge kødarter i den tiårs periode, for hvilken der ønskes oplysninger, men det vides, at der i de seks år, der er forløbet siden 1985, er bevilget en EUGFL-støtte på over 66 mio. ECU til svinesektoren.
It is not possible to state what amount of grant aid has been given in respect of each type of meat to the slaughtering and processing industry over the ten-year period in question: however, EAGGF aid of over ECU 66 million was granted to the pig sector for the six years since 1985.
Denne oplysning har det ærede medlem allerede fået som svar på et tidhgere spørgsmål.
This information has already been given to the honourable Member in reply to a previous question.
Hvad svineproduktionens rentabiUtet angår, giver de forhåndenværende oplysninger anledning til at antage, at de irske svineproducenter har haft bruttofortjeneste i den pågældende periode, og at denne fortjeneste oven i købet hele tiden er vokset.
As regards the profitability of pig production, the available data indicate that the Irish pig breeders achieved gross profits and, indeed, that the profit margins grew steadily in the period under review.
Det fremgår af den irske bruttoindlandsproduktion af svinekød, som i 1990 sætter rekord med 167 000 tons eUer 10% mere end i 1980.
Gross domestic production in pigmeat in Ireland reached record levels in 1990 with 167,000 tonnes, i.e. 10% more than in 1980.
Sportsfiskerforeninger i forskellige dele af EF er i gang med at undersøge mulighederne for at opkøbe tiUadelser til drivgarnsfiskeri fra erhvervsfiskere for at begrænse omfanget af denne form for fiskeri.
Sea angling groups in various parts of the Community are investigating the possibility of 'buying-out' the drift-netting licences held by commercial fishermen with a view to reducing the size of this fishery.
Har Kommissionen undersøgt, om det vil være muligt at anvende opkøb af fiskekvoter til at bevare bestandene af vilde laks?
Has the Commission undertaken any research into the feasibility of using 'buy-outs' of fish quotas as a method of conserving stocks of wild salmon ?
Kommissionen har ikke foretaget nogen undersøgelse som omtalt i det ærede medlems spørgsmål.
The Commission has not undertaken research such as referred to in the honourable Member's question.
Jeg vil imidlertid gerne påpege, at der bør sondres mellem tildeling af tilladelser og fastsættelse af kvoter: Den eneste kvote for laks, der i øjebUkket er fastsat af Fællesskabet, vedrører fangster i Østersøen.
I would, however, point out that a distinction should be drawn between the granting of licences and the fixing of quotas: the only quota for salmon at present fixed by the Community applies to catches in the Baltic Sea.
Under disse omstændigheder er det alene op til de nationale myndigheder at kontrollere laksebestandene i farvande, der hører ind under deres jurisdiktion, på en hvilken som helst måde der er i overensstemmelse med Fællesskabets principper.
That being so, national authorities are at liberty to manage salmon stocks in waters within their jurisdiction in any manner consonant with Community principles.
Kommissionen var aUerede informeret ved et brev af 9.9.1991 fra hr. Stephen Hughes om, at private britiske organisationer eUer de kompetente myndigheder i Det Forenede Kongerige kan være i gang med et opkøb af tilladelser til off-shore drivgarnsfiskeri af laks.
The Commission had already been informed by a letter from Mr Stephen Hughes, MEP, of 9.9.1991 of a possible buying-out of drift-netting licences for offshore salmon fishing by private British organizations or by the competent authorities of the United Kingdom.
Desuden har Kommissionen for nylig gennem pressen erfaret om den engelske regerings plan om at træffe forskelUge foranstaltninger for at begrænse virkningen af drivgarnsfiskeri af laks.
Moreover, the Commission has recently learned from the press of the UK Government's plan to take various measures to reduce the impact of drift-net fishing for salmon.
Ikke desto mindre har Kommissionen endnu ikke modtaget nogen officiel meddelelse fra de engelske myndigheder om de skridt, de har taget i denne sag.
Nevertheless, until now, the Commission has not yet received any official communication from the UK authorities of the measures taken by them on this subject.
Om: EF-studerendes ret til at studere i Det Forenede Kongerige
Subject : The right of EC students to study in Britain
Den britiske undervisnings- og forskningsminister meddelte for nyligt, at han var ved at undersøge mulighederne for at forhøje studieafgifterne for EF-studerende, der studerer ved britiske højere læreanstalter.
The British Secretary of State for Education and Science recently stated that he is looking for ways of increasing fees for EC students studying at Higher Education Institutions in Britain.
Er Kommissionen enig i, at en sådan foranstaltning vil være i strid med både ånd og bogstav i EØF-Traktaten?
Does the Commission agree that such an action would be contrary to both the spirit and the content of the Treaty of Rome ?
Kommissionen er ikke vidende om noget initiativ af den af det ærede medlem nævnte art.
The Commission is not aware of any action similar to that mentioned by the honourable Member.
Under alle omstændigheder vil en hvilken som helst diskriminerende foranstaltning over for EF-studerende ikke være foreneljg med princippet om lige behandUng mellem de studerende, der er statsborgere i værtslandet, og dem der er statsborgere i en anden medlemsstat, for så vidt angår betingelserne for adgang til uddannelseskurser i Det Forenede Kongerige, som det er fastsat i EØF-Traktatens artikel 7 og 128, og som fortolket ved EF-Domstolens dom i sag 293/83 Gravier.
At all events, any discriminatory measure in this field against EC students would not be compatible with the principle of equal treatment between students who are nationals of the host Member State and those who are nationals of another Member State in respect of conditions of access to vocational training courses in the United Kingdom, as laid down by Articles 7 and 128 of the EEC Treaty and as interpreted by the European Court of Justice in Case 293/83 Gravier.
Kommissionen er af den opfattelse, at dette ligebehandlingsprincip finder anvendelse på alle former for bindende stipendier eUer tilfældigt tildelte legater.
The Commission takes the view that this principle of equal treatment applies to all aspects of eligibility for mandatory awards or other grants paid on a discretionary basis.
Kommissionen har til stadighed tilsikret, at FæUesskabets lovgivning overholdes, og at EF-studerendes rettigheder, for så vidt de studerer i udlandet, respekteres.
The Commission has always ensured that Community law is complied with and that the rights of EC students studying in another Member State are respected.
De engelske myndigheder har aUerede samarbejdet med Kommissionen ved tidligere lejligheder i forbindelse med at undersøge og få løst de problemer, der opstår i relation til forskellige aspekter ved den engelske lovgivning på dette område (bekendtgørelser om uddannelse (bindende stipendier)) eller diskriminerende praksis i enkeltstående tilfælde.
The British authorities have already cooperated with the Commission in the past in examining and solving problems raised in relation to different aspects of the British legislation in this field (Education (Mandatory Awards) Regulations) or discriminatory practices in individual
Om: Beskyttelse af vilde fugle
Subject : Conservation of wild birds
Kan Kommissionen bekræfte, at den udelukkende indhenter sagkyndig bistand vedrørende fugle fra Det Kongelige Naturvidenskabelige Institut i Belgien? Har den særlige grunde til at udelukke andre institutter i andre medlemsstater?
Can the Commission confirm that it has all expert reports on birdlife drawn up by the Royal Belgian Institute of Natural Sciences ?
Kommissionen står i forbindelse med en lang række institutter og organisationer. Det er imidlertid Det Kongelige Naturvidenskabelige Institut i Belgien, der forvalter databanken ORNIS om vilde fugles beskyttelse og forvaltning.
The Commission is in contact with a large number of institutes and organizations.
Følgelig deltager dette institut hyppigt i bedømmelser af artssituationen.
As a result, this institute is often called upon to provide assessments of the situation of certain species.
Spørgsmål nr. 95 af David Martin
Question No 95 by Mr David Martin
Om: Retsgrundlaget for ophævelsen af sanktionerne mod Sydafrika
Subject : Legal nature of the suspension of sanctions against South Africa
Kommissionen bedes forklare, hvorfor afgørelse nr. 86/4591/EKSF ') ikke er en EF-retsakt (Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel nr. 941/91)2), selv om:
Can the Commission please explain why Decision No 86/4591 ECSClis not a Community Act. (Commission answer to Written Parliamentary Question 941/91 2although:
— den er offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidendes L-serie — den har et EKSF-afgørelsesnummer — der er tale om en afgørelse truffet af medlemsstaternes repræsentanter på et rådsmøde.
— it has an ECSC Decision No. — it is a decision of the representatives of the Member States meeting within the Council ?
Som Kommissionen forklarede i sit svar på hr. Martins skriftlige forespørgsel (nr. 941/91, EFT 1991, C 261/20) er en såkaldt »Afgørelse truffet af medlemsstaternes repræsentanter på et rådsmøde«
As the Commission explained in its reply to Mr Martin's written question (No 941/91, OJ No C 261, 7.10.1991, p.
Nr. 3-412/231 ikke en afgørelse eUer nogen anden form for fæUesskabsakt, men en aftale i forenklet form (»accord en forme simplifiée«), der er indgået inden for rammerne af Rådet mellem ministre, der fungerer som repræsentanter for deres regeringer og ikke som medlemmer af Rådet.
20), a so-called 'Decision of the Representatives of the Governments of the Member States meeting within the Council' is not a Council decision or a Community act of any other nature, but an agreement in simplified form ('accord en forme simplifiée') concluded within the framework of the Council between Ministers which act as representatives of their governments and not as Members of the Council.
Denne type afgørelse (der på fransk kort kaldes »decisions cadre«) benyttes, når der skal findes en ordning på spørgsmål, der ikke falder ind under Fællesskabets kompetence, men som hænger nøje sammen med gennemførelsen eUer anvendelsen af Fællesskabets Traktater.
This kind of decision (called for short 'décisions cadre' in French) is resorted to in order to regulate subjects for which there is no Community competence, but which are closely linked to the implementation or application of the Community treaties.
Velkendte historiske eksempler i EF-regi er de såkaldte fremskyndelsesafgørelser fra maj 1960 og maj 1962, hvor repræsentanter for medlemsstaterne besluttede at fremskynde de tempi, hvorefter Toldunionen har udviklet sig i den retning, at der benyttes denne type afgørelser truffet af medlemsstaternes repræsentanter i de tilfælde, hvor en konventionel eller selvstændig handelspolitisk lovgivning skal gennemføres paraUelt med EF-Traktaterne eUer uafhængige retsregler på dette område.
Well-known historical examples in the EEC domain are the so-called acceleration decisions of May 1960 and May 1962, by which the representatives of the Member States decided to accelerate the stages according to which the customs union has developed to resort to such decisions by representatives of the governments of the Member States in cases where conventional or autonomous commercial policy acts must be taken in parallel to EEC treaties or autonomous acts in this domain.
Eftersom EKSF på det. handelspolitiske område har en meget begrænset kompetence, er det helt nødvendigt, at der træffes en afgørelse af medlemsstaternes repræsentanter på et rådsmøde, således at det kan sikres, at Fællesskabet kan dække aUe industrisektorer, der indgår handelsmæssige aftaler eller træffer uafhængige handelspolitiske foranstaltninger.
Since the competences of the ECSC in the field of commercial policy are very restricted, a decision of the representatives of the governments of the Member States meeting within the Council is indispensable in order to ensure that the Communities can cover all industrial sectors in concluding commercial treaties or taking autonomous measures of commercial policy.
Denne type afgørelse offentliggøres ganske rigtigt i De Europæiske Fællesskabers Tidendes L-serie, men i afsnittet for lovgivning, hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk.
This kind of decision is indeed published in the L series of the Official Journal, but in the section for acts for which publication is not obligatory.
En sådan offentliggørelse skal betragtes som en service, der har til formål at fremme retssikkerheden, idet der ikke er nogen garanti for, at sådanne afgørelser — selv om de er aftaler i forenklet form, der er bindende for hver enkelt medlemsstat — vil büve offentUggjort i medlemsstaternes respektive lovtidender.
Such publication should be regarded as a courtesy with a view to enhancing legal certainty, since there is no guarantee that such decisions — even though they are agreements in simplified form which bind each Member State — will be published in the Official Journal of the Member States.
En sådan offentlig gørelse, samt det forhold at sådanne afgørelser tildeles et EKSF-afgørelsesnummer, sker af administrative nemhedshensyn og ændrer ikke ved disse afgørelsers lovmæssige karakter som ikke-fællesskabsrets-akter.
Such publication, as well as the fact that an ECSC decision number is given to such decisions, is a matter of administrative convenience and does not change the legal nature of these decisions as non-Community acts.
Som forklaret i Kommissionens skriftlige svar er disse afgørelser (»decisions cadre«), der jo ikke er fællesskabsretsakter, ikke omfattet af Kommissionens eller Domstolens tilsyn inden for rammerne af FæUesskabets overtrædelsesprocedure.
As was explained in the Commission's written reply, these decisions ('décisions cadre'), not being Community acts, are not subject to the scrutiny of the Commission or of the Court in the framework of the Community infringement procedure.
Det er medlemsstaternes opgave at føre gensidigt tilsyn med den ordentUge gennemførelse af disse aftaler i forenklet form.
It is the task of the Member States to supervise reciprocally the proper implementation of these agreements in simplified form.
Spørgsmål nr. 96 af Ruiz-Giménez Aquilar (H-l 100/91) ')
Debates of the European Parliament
Om: Harmonisering af lovgivningen om brug af narkotiske stoffer
Question No 96 by Mrs Ruiz-Giménez Aguilar (H-1100/91)Subject: Harmonization of policies and legislation relating to drug-taking
På hvilken måde agter Kommissionen på baggrund af fremskridtene hen mod Den Europæiske Union at indlede harmoniseringen af EF-landenes forskellige politikker og lovgivning med hensyn til brug af narkotiske stoffer?
In view of the progress made towards European Union, how does the Commission intend to tackle the process of harmonizing the various policies and legislation relating to drug-taking in individual Community countries ?
Er der foretaget undersøgelser af følgerne af en større eller mindre liberalisering af brugen af narkotiske stoffer?
Have any studies been conducted on the large or smallscale liberalization of drug use ?
Findes der et koordineringsorgan mellem FæUesskabet og de respektive organer i EF-landene?
Has any coordinating body been set up between the European Community and relevant departments and organizations in the Member States ?
Som følge af FæUesskabets begrænsede kompetence med hensyn til narkotikabekæmpelse, som bekræftet i den europæiske plan mod narkotika vedtaget af Det Europæiske Råd i december 1990, er Kommissionen ikke i gang med at forberede en harmonisering af de forskelUge poUtikker og lovgivninger i medlemsstaterne.
Due to limited Community legal competence in the field of drug demand reduction, as confirmed by the European Plan against drugs adopted by the Europen Council of December 1990, the Commission is not preparing a harmonization of various policies and legislative provisions in Member States.
Kommissionen fremsendte i november 1990 en meddelelse til Rådet vedrørende de nationale program mer til bekæmpelse af narkotikamisbrug i Det Europæiske Fællesskab.
The Commission transmitted in November 1990 a communication to the Council regarding national programmes on drug demand reduction in the European Community.
Dette dokument indeholder også de retlige aspekter for og en gennemgang af de nationale og lokale narkotikapolitikker baseret på tilgængeUge oplysninger i medlemsstaterne.
This document includes legal aspects as well as a summary of national and local drug policies on the basis of available information in Member States.
Ikke desto mindre gøres der en indsats med hensyn til koordinering og udveksling af information og erfaringer, navnlig for så vidt angår forebyggelse og uddannelse.
Nevertheless, an effort is made on coordination and exchanges of information and experience, in particular with regard to prevention and training.
Dette vil blive fremlagt i den næste rapport om narkotikabekæmpelse.
This will be outlined in the next report on drug demand reduction.
Kommissionen offentliggjorde i 1991 en sammenlignende undersøgelse af lovgivningen og retspraksis vedrørende narkotikabekæmpelse i Det Europæiske Fællesskab, men den har ikke undersøgt de mulige følger af eventuelle ændringer i medlemsstaternes lovgivning om brugen af narkotika.
The Commission published in 1991 a comparative study of legislation and judicial practice concerning drug demand in the European Community, but has not examined the possible impact of potential changes of policies in Member States with respect to drug consumption.
Det Europæiske Råd nedsatte i december 1990 et europæisk udvalg til bekæmpelse af narkotika (CELAD), der skal koordinere aktiviteten mellem medlemsstaterne på narkotikaområdet.
A European Committee to combat drugs (CELAD) has been set up by the European Council of December 1990 to coordinate activities between Member States in the field of drugs.
Spørgsmål nr. 97 af Blaney (H­l 106/91)
Question No 97 by Mr Blaney Subject : Waste incinerator and proximity principle
Er Kommissionen enig i, at en bemyndigelse til opførelse af et farligt forbrændingsanlæg flere hundrede km fra det sted, hvor det pågældende affald produceres, er i modstrid med ånden i det »nærhedsprin­cip«, der er fastlagt i direktiv 91/156/EF '), og ifølge hvilket bortskaffelse af affald skal finde sted så tæt som muligt på det sted, hvor det produceres, og hvilke konsekvenser agter den konkret at drage med hensyn til det planlagte Dupontforbrændingsanlæg ved Maydown i County Derry?
Does the Commission agree that authorization to build a hazardous waste incinerator several hundred miles from the area in which the waste to be treated originates is contrary to the spirit of the 'proximity principle' laid down in Directive 91/156/EEC2 which requires the disposal of waste to take place as near as possible to where it is produced, and what consequences does it intend to draw in the specific case of the Dupont incinerator project at Maydown in County Derry?
Ifølge »nærhedsprincippet«, fastsat i artikel 5 i direktiv 91/156/EØF til ændring af direktiv 75/442/EØF om affald, skal medlemsstaterne drage omsorg for, om nødvendigt i samarbejde, at der tilvejebringes en tilstrækkelig infrastruktur til bortskaffelse af affald, således at bortskaffelse kan finde sted tæt ved det sted, hvor det produceres, og i et passende anlæg, der sikrer en høj grad af beskyttelse af miljøet.
The 'proximity principle' laid down in Article 5 of Directive 91/156/EEC amending Directive 75/442/EEC on waste says that Member States must ensure, where necessary in collaboration, a sufficient infrastructure for the disposal of waste so that waste can be disposed of near to the place where it is generated in an adequate facility ensuring a high level of protection of the environment.