natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det er Parlamentets opfattelse, at en af de største hindringer for importen af europæiske produkter er det japanske distributionssystem, og at en ændring af dette system derfor bør topprioriteres af Fæl­lesskabet.
In the view of the Parliament, one of the most important barriers to European imports is the Japanese distribution system and a reform of this system should therefore be a top priority for the Community.
Japanske industriledere har ved gentagne lejligheder stærkt kritiseret denne ændring, som de hævder vil have en negativ virkning på japanske investeringer i Europa.
In March 1990 a GATT Panel, which had been set up at Japan's request, declared the antidumping duties levied on Japanese products manufactured in the Community to
EF eksporterer overvejende specialudstyr og transportmateriel til Australien.
The Community's main exports to Australia are specialized machinery and transport equipment.
RETSGRUNDLAG: I henhold til art. 113 i EØF-Traktaten er Fællesskabet ansvarligt for handelspolitikken over for tred­jelande.
LEGAL BASIS: Under Article 113 of the EEC Treaty, the Community is responsible for trade policy in relation to third countries.
Selv om der ikke eksisterer formelle handelsaftaler med Australien og New Zealand, fastsættes handelspoli­tikken over for disse to lande således på fællesskabsplan.
Thus, although there are no formal trade agreements, trade policy in relation to Australia and New Zealand is operated at Community level.
Med en andel på henved 1,2% af EF's samlede import i 1989 har Australien bevaret den position, landet i de seneste år har indtaget på det europæiske marked, mens landet aftager 2% af Fællesskabets samlede eksport.
With approximately 1,2% of Community imports in 1989, Australia has retained the place it has occupied in the Community market for the last few years; it accounts for 2% of total Community exports.
I 1989 androg Fællesskabets import 5,3 mia ecu, mens dets eksport var på 8,1 mia, hvormed EF er den vigtigste leve­randør til Australien med en markedsandel på 24%.
In 1989 the total value of imports reached ECU 5,3 billion and that · of exports ECU 8,1 billion, putting the Community among Australia's main suppliers with 24% of the market.
MÅL: Da Det Forenede Kongerige tiltrådte Fællesskabet, gik det ind på at indføre den fælles landbrugspolitik og anvende Den Fælles Toldtarif for import fra tredjelande efter en overgangsperiode.
OBJECTIVES: When the UK acceded to the EC, it agreed over a transitional period to adopt the common agricultural policy and to apply the Common Customs Tariff (CCT) to its imports from third countries.
Som følge heraf indførtes der væsentlige ændringer i de Commonwealth-præferen-ceordninger, der hidtil havde været gældende for Storbri­tanniens samhandel med Australien og New Zealand.
Consequently, the Com monwealth preferential arrangements which hitherto applied to Britain's trade with Australia and New Zealand were considerably modified.
EF's politik over for disse to lande har sigtet mod at tilpasse handelsforbindelserne efter ovennævnte ændringer, især gennem de multilaterale forhandlinger inden for GATT (* ll/A/6), og viser, at EF ønsker en tilstedeværelse i Asien og Stillehavsområdet.
EC policy towards the two latter countries has aimed at adjusting trade relations con sequent on these changes, mainly through multilateral negotiations within GATT (*ll/A/6). It is indicative of the Community's desire for a presence in the Asian-Pacific area.
Strukturen af samhandelen mellem EF og Australien giver anledning til bekymring hos begge parter.
The pattern of trade between the Community and Australia determines the respective concerns of the two parties.
Fællesskabet har ved flere lejligheder givet udtryk for sit ønske om, at de australske toldsatser måtte blive sænket, idet de er bety­deligt højere end EF's toldsatser.
The Community has repeatedly expressed its desire for a reduction in Australian customs tariffs, which on average remain significantly higher than the Community's.
I en rapport fra GATT's sekretariat (december 1989) fremhæves den australske regerings vilje til at sænke en lang række toldsatser i 1992 og 1995, idet målsætningen er at reducere disse til 15% for de fleste sektorers vedkommende.
A report of December 1989 by the GATT secretariat highlights the Australian Government's willingness to reduce many of its customs tariffs by 1992 and 1995, the aim being to bring them down to 15% in most sectors.
Således skal tolden på motorkøretøjer i 1992 nedsættes fra de nuværende 75% til 57%.
Australian duties on automobiles, for example, will drop from their present level of 75% to 57% in 1992.
Australien er økonomisk set langt stærkere end New Zea­land, men begge lande er dog lige afhængige af EF-mar-kederne (som aftog hhv. 15,7% og 16,4% af deres eksport i 1989); de har imidlertid gradvis ændret deres handels­strukturer og udvidet navnlig deres indbyrdes samhandel og handelen med Japan, som er ved at udvikle sig til de to landes vigtigste samhandelspartner.
Although Australia is very much more powerful economically than New Zealand, they depend to a comparable degree on Community markets (15,7% and 16,4% of their respective exports in 1989). However, the two countries have been progressively modifying their trading patterns and developing their trade, particularly with Japan, which seems likely to become their main trading partner.
Da Australien var foruroliget over nedgangen i landbrugs­eksporten til Det Forenede Kongerige efter 1973, har det indgået en aftale med EF om åbning af et årligt toldkontin­gent for alle leverandører af oksekød, og der er indgået tosidede aftaler om ost og forarbejdede fødevarer.
Australia, which was concerned by the decline in its agri cultural exports to the United Kingdom after 1973, reached an agreement with the Community whereby the EC would introduce an annual tariff quota for all suppliers of beef and veal, and bilateral agreements were concluded in respect of cheese and processed foodstuffs.
Siden indgåelsen af aftalen i 1983 om et nærmere økono­misk samarbejde, som indførte frihandel mellem de to lan­de, er New Zealands eksport til Australien steget med mere end 100%, og den udgjorde i 1989 18,9% af den samlede eksport.
Since the entry into force in 1983 of the agreement esta blishing closer economic relations and a system of free trade between the two countries, New Zealand's exports to Australia have increased by more than 100%, represent ing 18,9% of its total exports in 1989.
UDVIKLING: Forum for de internationale forhandlinger om de nødvendige handelstilpasninger som følge af EF's udvi­delse i 1973 har været GATT, hvor der i 1974-75 fandt drøftelser sted mellem Fællesskabet og 17 lande, heri­blandt Australien og New Zealand.
DEVELOPMENTS: The forum for international discussions on trade adjustments consequent to the 1973 EC enlargement was GATT, where negotiations took place in 1974/75 between the EC and 17 countries including Australia and New Zealand.
Som kompensation for de tre nye medlemsstaters indførelse af Den Fælles Told­tarif gik EF ind på at nedsætte tolden på en lang række varer fra og med 1975.
To compensate for the adoption of the CCT by the three new Member States the EC agreed to reduce its tariffs on a wide range of products from 1975.
Yderligere toldnedsættelser og regulering af den internationale handel med landbrugspro­dukter indgår i handelsforhandlingerne under Uruguay-Runden (GATT).
Further tariff reductions and the regulation of international trade in agricultural products are included in the Uruguay Round of GATT trade negotiations.
GATT-forhandlingerne under Uruguay-Runden har vist, at der er forskelligartede synspunkter med hensyn til proble­met vedrørende den eksportstøtte, der ydes i den interna­tionale handel.
The Uruguay Round of GATT negotiations has thrown up divergent standpoints on the problem of worldwide export subsidies.
Australien betoner nødvendigheden af en langsigtet aftale, der skal sikre frihandelen med landbrugs­produkter.
Australia is in favour of a longterm agreement ensuring free trade in agricultural products.
Australien indtager næsten den samme hold­ning som USA, nemlig at der er behov for en afskaffelse af alle eksisterende eksportstøtteordninger for landbrugspro­dukter.
The Australians take almost the same view as the Americans, that what is needed is the elimination of all existing subsidies.
Fællesskabet ønsker ikke at sætte spørgsmålstegn ved de grundlæg­gende principper og mekanismer inden for den fælles land­brugspolitik. Ydermere vil Fællesskabet ikke acceptere, at spørgsmålet om landbruget adskilles fra andre varegrup­per f.eks. industrivarer.
The Community would prefer shortterm market agree ments to longterm arrangements; it does not intend to call into question the basic principles and mechanisms of the CAP, neither will it allow the question of agriculture to be considered separately from other commercial sectors such as manufactured goods.
Om Uruguay-Runden vil få et hel­digt udfald afhænger tilsyneladende nu af parternes evne til at nå til enighed under landbrugsforhandlingerne, hvor der fortsat er fundamentale meningsforskelle.
The success of the Uruguay Round now seems to depend on the ability of the contract ing parties to reach agreement in the negotiations on agri culture, where there are still fundamental disagreements.
Tiltrædelsesakten fra 1972 indeholdt en særlig protokol vedrørende import til Det Forenede Kongerige af newzea­landsk smør og ost indtil udgangen af 1977.
The 1972 Accession Treaty contained a special Protocol governing imports to the UK of New Zealand butter and cheese up to the end of 1977.
I henhold til denne protokol kunne Det Forenede Kongerige importere årligt aftagende mængder af disse produkter, forudsat at New Zealand overholdt minimumsimportpriser og betalte en særlig afgift, der var sat så højt, at de newzealandske produkter kunne sælges på det britiske marked uden at skade afsætningen af fællesskabsprodukter.
The UK could import annual ly decreasing quantities of these products provided New Zealand respected minimum import prices and paid a spe cial levy fixed at a level such as to allow them to be sold on the UK market without prejudice to the marketing of Com munity products.
Fællesskabet har planer om at indgå en rammeaftale for samarbejde med Australien om videnskab, teknologi og industri som en udvidelse af aftalen fra 1986, der kun omfattede udveksling af informationer.
The Community plans to conclude a framework agreement with Australia on cooperation in the fields of science, tech nology and industry, which will widen the scope of the agreement of 1986, which covered only the exchange of information.
På foranledning af New Zealand undersøger Kommissionen for øjeblikket muligheden for at indgå en tilsvarende aftale med dette land.
The Commission is currently considering the possibility of concluding a similar draft agreement with New Zealand, at the letter's suggestion.
Yderligere har der siden 1980 fundet årlige inter-ministe-rielle møder mellem EF og Australien sted, hvorved der foregår et snævert samarbejde mellem de to parter.
Since 1980 annual ministerial meetings between Australia and the Community have ensured their close collaboration.
FORBINDELSERNE MED AUSTRALIEN: Ud over opret­holdelsen af de historiske bånd, der knytter både New Zealand og Australien til Fællesskabet, forklarer Austra­liens rolle i Asien og Stillehavsområdet, hvorfor de to parter ønsker at styrke deres forbindelser.
RELATIONS WITH AUSTRALIA: Apart from the desire to maintain the historic links which bind Australia, like New Zealand, to the Community, Australia's role in the Asian-Pacific area explains the wish of the two parties to strengthen their ties.
Desuden er Austra­liens rige mineralforekomster af særlig interesse for Fæl­lesskabet.
Australia's large mineral deposits are also of particular interest to the Community.
En aftale med Australien, der blev underskrevet i 1981, vedrører uran og overførsel af nukleare stoffer til EF på betingelser, der er i overensstemmelse med traktaten om ikke-spredning af kernevåben fra 1968.
In 1981 an agreement was signed on Uranium and the transfer of nuclear material to the EC in accordance with the 1968 Non-Proliferation Treaty.
Siden har New Zealands vigtigste målsætning været at holde fællesskabsmarkedet åbent for sine produkter og undgå konkurrence på tredjelandes mar­keder, der ville være skadelige for begge parter.
The Community's main exports are motor vehicles and industrial machinery.
Fra New Zealand indfører Fællesskabet hovedsagelig basisprodukter, hvoraf kød, uld, frugt og smør udgør 70% af den samlede mængde.
EC trade with New Zealand runs a permanent, relatively stable deficit (ECU 285 million in 1989).
EF udfører hovedsagelig motor­køretøjer og maskiner til industrien.
The volume of trade remains fairly small: in 1989 Community imports totalled ECU 1,5 billion, with exports amounting to ECU 1,3 billion.
Også importen af fårekød er blevet begrænset som led i en omfattende omstrukturering af EF-markedet for dette pro­dukt.
Sheepmeat imports have also been restricted against the background of a general restructuring of the Community sheepmeat market.
I 1989 blev importen fra New Zealand fastsat til 205.000 tons årligt uden afgifter for en fireårig periode.
Total annual imports from New Zealand were fixed for four years at 205 000 untaxed tonnes in 1989.
Denne foranstaltning medførte fastfrysning eller begræns­ning af indførslen fra andre eksportlande, navnlig Austra­lien og Argentina.
This presupposed that supplies from other sources, notably Australia and Argentina, would remain static or be reduced.
Mens parterne har kunnet nå til enighed om disse indrømmelser, er der stadig ikke opnået væsent­lige fremskridt hen imod en løsning af problemet vedrøren­de niveauet for afgifter på færdigvarer, som indføres i New Zealand.
These concessions raise the question of the level of tax on New Zealand's imports of manufactured goods; no significant progress has yet been made on this ques tion.
Handelsbalancen med New Zealand udviser et permanent og ret stabilt underskud (285 mio ecu i 1989). Samhande­lens omfang er fortsat ret begrænset: i 1989 androg Fæl­lesskabets import 1,5 mia ecu mod en eksport på 1,3 mia ecu.
Trade in agricultural products with New Zealand is problematic in that the Community has to reconcile its political commitments to New Zealand with the economic interests of its own farmers.
Delegationerne mødes normalt en gang om året, skiftevis i Australien/New Zealand og i Europa.
The delegations normally meet once a year, alternating between Australia/New Zealand and Europe.
Der gælder derfor fortsat en præferenceordning for indfør­sel af newzealandsk smør, omend de årlige kontingenter er faldende.
A preferential arrangement for butter imports from New Zealand has continued to apply, although with decreasing annual quotas.
I perioden 1973-1988 blev kontingenterne be­grænset med 55,1% og fastsattes i 1988 til 74.500 tons.
These quotas fell by 55,1% between 1973 and 1988, reaching a level of 74 500 tonnes in 1988.
I september 1989 vedtog Rådet kontingenterne for de næs­
In September 1989 the Council fixed the quotas for the next four years (64 000 tonnes for 1989 and 55 000 tonnes for the following three years).
I en beslutning af 17. marts 1989 fremhævede Europa-Parlamentet den voksende betydning af landene i Stille­havsområdet samt Australiens og New Zealands vigtige rolle i bestræbelserne på at øge den økonomiske integra­tion i dette område.
In a resolution of 17 March 1989 the EP stressed the growing importance of the Pacific basin countries and the special role of Australia and New Zealand in the economic integration of this area.
EP har ofret menneskerettighederne i Tyrkiet og landets tilbagevenden til demokrati særlig opmærksomhed.
attention to human rights and the restoration of democracy in Turkey.
MÅL: Skabelse af en effektiv samlet politik over for tred­jelande ved Middelhavet i overensstemmelse med det ønske, stats- og regeringscheferne gav udtryk for på deres møde i Paris i oktober 1972.
OBJECTIVES: Establishment of an effective overall policy as regards third countries bordering the Mediterranean, in accordance with the wishes expressed by the Heads of State or Government meeting in Paris in October 1972.
Den 14. april 1987 indgav Tyrkiet ansøgning om medlem­skab af Fællesskabet.
On 14 April 1987 Turkey formally applied for membership of the Community.
Den 20. december 1989 offentlig­gjorde Kommissionen sin udtalelse om ansøgningen, hvori den konkluderede, at det af forskellige økonomiske og politiske grunde endnu var for tidligt at indlede tiltrædelses­forhandlinger.
On 20 December 1989 the Commission published its opinion on the request for accession. The Commission concluded that, for various economic and political reasons, time was not yet ripe to open accession negotiations.
Indtil videre må EF og Tyrkiet styrke og udvide deres indbyrdes forbindelser på en lang række områder; bl.a. bør der inden udgangen af 1995 oprettes en toldunion mellem de to parter.
In the meantime the Community and Turkey should intensify and deepen relations in a large number of fields; inter alia a Customs Union should be established between the two parties by 1995.
HISTORISK TILBAGEBLIK: De første aftaler blev indgået med Grækenland (1962) og Tyrkiet (1963), medens hoved­parten af de øvrige lande først fulgte i løbet af 70'erne.
BACKGROUND: The first agreements were made with Greece (1962) and Turkey (1963), while most of the other countries only followed during the seventies.
De indeholdt bestemmelser om præferencestilling på fælles­skabsmarkedet og dannede rammen om en harmonisering af disse landes og Fællesskabets politik med henblik på eventuel senere tiltrædelse.
They pro vided preferential access to Community markets and also a framework in which their policies could be harmonized with those of the Community in order to prepare them for the possibility of full membership of the Community at a later stage.
Senere er disse aftaler blev suppleret med tillægsprotokoller angående navnlig økono­misk bistand.
These agreements have been amplified by additional protocols in particular offering financial aid.
RESULTATER: En række hindringer af politisk og økono­misk art har forsinket gennemførelsen af EF's politik for dette område væsentligt.
PROGRESS TO DATE: A number of obstacles, political and economic, considerably delayed the implementation of the new Community policy for this region.
Det viste sig vanskeligt at anven­de en generel politik over for en række lande med forskel­lige politiske systemer, lande, der ikke befandt sig på sam­me økonomiske udviklingsstade, og som havde afvigende økonomiske interesser; hertil kom, at nogle af landene tidligere havde indtaget en særlig begunstiget stilling.
It proved difficult to apply a standard policy to a group of countries at differ ent stages of political development and with divergent economic interests, some of which had been specially favoured at an earlier stage.
De konkurrerende interesser, som landbrugsproducenter i Middelhavslandene inden og uden for Fællesskabet har, gjorde det endvidere vanskeligt at formulere adgangsbe­tingelser for landbrugsprodukter til fællesskabsmarkederne, der kunne accepteres af begge parter, hvilket igen blev tydeligt i forbindelse med de forskellige tilpasninger af Traktaterne som følge af EF's seneste udvidelse med Spa­nien og Portugal.
Moreover, the competing interests of agricultural producers in Mediterranean coun tries inside and outside the Community made it difficult to formulate terms of entry to EEC markets for agricultural produce acceptable to both sides; this problem was high lighted again with the various changes to the Treaties following the accession of Spain and Portugal to the Com munity.
I juni 1990 fremsatte Kommissionen for­slag, der tilsigtede en væsentlig styrkelse af EF's politik for Middelhavsområdet hvad angår omfanget af såvel samar­bejdet som den finansielle støtte.
In June 1990 the Commission presented proposals aimed at strengthening the EC's Mediterranean policy con siderably both in terms of the scope of cooperation and of financial support.
MALTA OG CYPERN: Associeringsaftalerne, der blev undertegnet i december 1970 med Malta og i december 1972 med Cypern, indeholder regler om toldfritagelse for næsten alle maltesiske og cypriotiske industriprodukter (med undtagelse af tekstilvarer, for hvilke der fastsættes årlige lofter) samt præferencestilling for visse landbrugsva­rer, navnlig kartofler og vin for Maltas vedkommende og kartofler, grønsager, tørrede og friske druer samt vin for Cyperns vedkommende.
MALTA AND CYPRUS: The association agreements signed in December 1970 with Malta and in December 1972 with Cyprus provide for exemption from customs duties on virtually all industrial products from Malta and Cyprus (except textile products for which annual ceilings are set), as well as preferential treatment for certain agri cultural products, in particular potatoes and wine for Malta and potatoes, vegetables, raisins, grapes and wine for Cyprus.
De to associerings­aftaler, der blev tilpasset i tillægsprotokoller i december 1987 som følge af Fællesskabets udvidelse med Spanien og Portugal, indeholder bestemmelser om oprettelse af en toldunion som anden etape.
The two association agreements, amended in December 1987 by additional protocols taking account of the enlargement of the Com munity to include Spain and Portugal, provide for a second phase establishing a customs union.
For Cyperns vedkommende indledtes denne anden etape, der strækker sig over 15 år, den 1. januar 1988. Den tredje finansprotokol for Cypern, der blev undertegnet i 1989, indeholder bestemmelser om en EF-bistand på 62 mio ecu, hvoraf 44 mio skal ydes I form af EIB-lån, 5 mio i form af særlige lån, og 13 mio i form af tilskud over EF-budgettet. Den tredje finansprotokol for Malta, der også vedtoges 11989, indeholder bestemmelser om en samlet bistand på 38 mio ecu, heraf 23 mio som EIB-lån og 15 mio fra EF's budgetmidler.
In the case of Cyprus this 15-year phase began on 1 January 1988.
Den 4. juli 1990 indgav Cypern ansøgning om medlemskab af Fælles­skabet og blev den 16. juli fulgt af Malta.
1990 Cyprus presented its request for accession to the Community. On 16 July it was followed by Malta.
TYRKIET: Associeringsaftalen er inddelt i tre etaper og sigter i sidste ende - idet første etape er udvidelse af handelsforbindelserne og anden etape gennemførelse af frie varebevægelser og fri bevægelighed for tjenesteydel­ser og personer — mod oprettelse af en toldunion samt koordinering af den økonomiske politik og under bestemte forudsætninger mod et eventuelt tyrkisk medlemskab af Fællesskabet.
TURKEY: The association agreement provides for three phases starting with the strengthening of trade relations, the introduction of freedom of movement for goods, ser vices and persons, and leading on to the establishment of à customs union, coordination of economic policies and the possibility of Turkey's accession to the Community under certain conditions.
Ved gennemførelsen af disse mål er der opstået visse forsinkelser.
There has been some e delay in achieving these objectives.
Således har Tyrkiet siden 1976 gennem anvendelse af beskyttelsesklausulen i tillægspro­tokollen (gennemførelsesbestemmelser) til associeringsaf­talen forhalet de planlagte liberaliseringsforanstaltninger over for EF (toldnedsættelser, fjernelse af kvantitative begrænsninger).
Since 1976 Turkey has applied the safeguard clause in the additional protocol (implementing provisions) to the association agreement to delay implementing the liberalization measures in favour of the Com munity (reduction in tariffs, removal of quantitative restric tions).