natgillin/translations-raw huggingface dataset:
PETRA-programmet er en fortsæt­telse af en række pilotprojekter, som startede i slutningen af 1970'erne.
The PETRA programme is a continuation of a range of pilot projects that started in the late 1970s.
Den Europæiske Socialfond(*)(ESF), er Fælles­skabets vigtigste Instrument i kampen mod arbejds­løsheden.
The European Social Fund(*) is the Community's chief weapon in the fight against unemployment.
EFs tre strukturfonde blev fuldstændig reformeret i 1988 med ikrafttræden i 1989.
The Community's three structural funds were completely reformed in 1988, with effect from 1989.
Indsatsen skal koncentreres både om de regioner, der står over for de største vanskeligheder og om en række højt prioriterede temaer; det drejer sig her særligt om a) bekæmpelse af langtidsledighed, defineret som ledig­hed for personer over 25 år, der har været ledige i mere end 12 måneder, samt b) fremme af erhvervs­mæssig integering af unge arbejdssøgende under 25 år.
Help will be concentrated on those regions that face the greatest difficulties and on a range of priority issues, particularly (a) combating longterm unemployment, defined as unemployment among the over-25s lasting longer than 12 months, and (b) promoting the integration of jobless young people under 25 into working life.
Andre EF-retsakter til fremme af beskæftigelsen af unge og langtidsledige:
Other Community legal acts promoting the employment of young people and the longterm unemployed ployed
— Uddannelse af unge, herunder unge arbejdsløse, inden for den nye informationsteknologi (Rådets resolution af 2. juni 1983 — EFT C 166/83).
— The training of young people, including the young unemployed, in the new information technologies (Council Resolution of 2 June 1983 — OJ No C 166, 1983).
Rådets konklusion af 1.12.1987 om bekæmpelse af langtidsledigheden (EFT L 335/87), hvor med­lemsstaterne blev anmodet at iværksætte foran­staltninger omfattende blandt andet: rådgivning af den enkelte, jobsøgningsprogrammer, uddannel­se vekslende med arbejdserfaring, iværksættelsesydelse, og ansættelsesstøtte.
The Council's Conclusion of 1 December 1987 on action to combat longterm unemployment (OJ No C 335,1987), urging the Member States to set on foot measures such as, inter alia, individual counselling, job-search programmes, training in tercalated with work experience, help in starting up businesses and recruitment subsidies.
Kommissionen blev opfordret til at forberede de allerede eksiste­rende systemer for udveksling af oplysninger og erfaringer (MISEP og ELISE), samt forelægge et handlingsprogram for langtidsledige.
The Commission was asked to prepare the existing systems for the exchange of information and experience (MISEP and ELISE) and to submit an action programme in favour of the longterm unemployed.
Kommis­sionen lancerede følgelig i december 1988 EF-programmet ERGO, hvis mål er at give private organisationer og virksomheder, samt offentlige myndigheder, der beskæftiger sig med langtidsledighedsproblematikken, adgang til et netværk til udveksling af erfaringer og mulighed for at få nye impulser.
In December 1988 the Commission thus launched the ERGO programme, designed to give private organizations and undertakings and public authorities concerned with the problems of longterm unemployment access to a network for the exchange of information and opportunities to gain new impulses.
— Forpligtelse til for medlemsstaterne at tilbyde alle unge, der forlader skolen, mindst 6 måneders uddannelse og/eller arbejdserfaring. (Rådets resolution af 11. juli 1983 — EFT C 193/83 — om erhvervsuddannelsespolitikken i 1980'erne).
— The implementation in the Member States of pro grammes designed to give all young people a basic understanding of the new information technologies while they are still at school (Council Reso
Resolution vedtaget af Rådet og arbejds- og socialministrene forsamlet i Rådet den 30.11.1989 om oprettelse af et europæisk observationsorgan for beskæftigelse (EFT C 328/89), der har til opgave løbende at analysere den forventede udvikling i beskæftigelsen, for at gøre det muligt at afstikke hovedlinjerne for de
The Resolution of the Council of Ministers for Labour and Social Affairs of 30 November 1989 on setting up a European employment survey
af Erhvervsuddannelser (CEDEFOP), som bistår Kommissionen i arbejdet med på fællesskabsplan at gennemføre undersøgeler og fremme udvikling af oplysninger og erhvervsuddannelse og efterud­dannelse til gavn for unge arbejdsløse samt lang­tidsledige.
(OJ No C 328, 1989), with the remit of studying employment trends on an ongoing basis thus making it possible to identify major developments in the sectors most affected by the completion of the internal market.
Rådets resolution af 29.5 1990 om hjælp til lang tidsledige (EFT C 157/90) understreger, at en fortsat udbygning af både medlemsstaternes samt Fællesskabets indsats er nødvendig.
— Finally, it should be noted that in 1975 the Com munity set up the European Centre for the Development of Vocational Training (CEDEFOP), which assists the Commission in carrying out surveys at Community level and promoting the development of information, vocational training and followup training for the benefit of the young and longterm unemployed.
Fællesskabet har desuden vedtaget aktionspro­grammer for små og mellemstore virksomheder (Euro-Info-Centre), da det er af den opfattelse, at der hos små og mellemstore virksomheder ligger betydelige muligheder for øget beskæftigelse.
The Council Resolution of 29 May 1990 on help for the longterm unemployed (OJ No C 157, 1990) emphasizes that it is necessary for the Member States and for the Community to contin ue increasing their efforts.
Der redegøres for disse programmer under afsnittet om uddannelsespolitikken (III/V).
THE ROLE OF THE EUROPEAN PARLIAMENT: The EP
Det skal endelig nævnes, at Fællesskabet i 1975 oprettede Det europæiske Center for Udvikling
In addition, the Community has adopted action programmes for small and mediumsized businesses (Euro Infocentre), as it takes the view that such companies offer considerable scope for increased employment.
EUROPA-PARLAMENTETS ROLLE: EP er af den opfat­telse, at det største enkeltstående problem inden for det sociale område, EF står overfor, er arbejdsløsheden, sær­lig langtidsledigheden samt ungdomsarbejdsløsheden.
believes that the greatest single social problem facing the Community is unemployment, and particularly longterm and youth unemployment.
Si­den april 1983, da EP afholdt en ekstraordinær mødeperio­de om bekæmpelse af arbejdsløsheden, har det vedtaget adskillige beslutninger herom.
Since April 1983, when the EP held a special part-session on combating unemployment, it has adopted various resolutions on the issue.
EP mener, at det er nødven­digt, at medlemsstaterne fører en aktiv beskæftigelsespo­litik baseret på tilstrækkelige finansielle midler, således at man bedst muligt kan garantere alles ret til arbejde med særligt hensyn til de mindst udviklede regioner, de langtid­sledige og de unge arbejdsløse.
The EP considers it necessary for the Member States to pursue active and adequately funded employment policies if we are to do our best to guarantee everyone the right to work, particularly the young and longterm unemployed and those living in the least-developed regions.
EP intervenerede den 27. januar 1986 i søgsmålet.
NON-COMMUNITY MIGRANT WORKERS
I princippet bekræftede Domstolen dog Kommissionens kompetence til på grundlag af EØF-Traktatens artikel 118 at rette en bindende beslutning til medlemsstaterne og bekræftede tesen om, at arbejdsmar­kedet samt leve- og arbejdsvilkårene inden for Fælles­skabet kan påvirkes af den politik, medlemsstaterne følger over for arbejdskraft fra tredjelande.
In principle, however, the Court confirmed that Article 118 of the EEC Treaty authorized the Commission to address a binding decision to the Member States and confirmed the theory that the labour market and living and working conditions in the Community could be affected by the Member States' policies on manpower from nonCommunity countries.
Ved beslutning af 8. juni 1988 genindførte Kommissionen en procedure for forhåndsunderretning og samråd, som tager højde for Domstolens dom (EFT L 183/88).
In its decision of 8 June 1988 the Commission reintroduced a prior communication and consultation procedure that took account of the Court's judgment (OJ No L 183, 1988).
HISTORISK TILBAGEBLIK: Stigningen i industriproduktio­nen i årene efter iværksættelsen af Marshall-planen og oprettelsen af Fællesskabet førte til en voldsom spænding på arbejdsmarkedet.
BACKGROUND: The rise in industrial production in the years following the implementation of the Marshall Plan and the creation of the European Community placed heavy pressure on the labour market.
For at dække behovet for ar­bejdskraft gjorde man i første række brug af de nationale arbejdskraftsreserver, dernæst de italienske arbejdskraftsreserver og endelig arbejdskraftsreserverne i landene uden for Fællesskabet.
To meet the need for labour, industry turned first to national manpower re serves, then to Italy and finally to nonCommunity coun tries.
I årene 1973-1974, hvor arbejdsløsheden begyndte at stige i fællesskabslandene, indførte de fleste medlemslande restriktioner vedrørende tilgangen af arbejdskraft fra ikke-medlandslande.
Around 1973-1974, when unemployment in Com munity countries began to increase, most Member coun tries brought in restrictions on the influx of manpower from non-member countries.
Disse restriktioner opretholdes stadig.
These restrictions are still in place.
Det anslås, at der er over 8 mio. statsborgere fra tredjelande, der har lovligt ophold i et fællesskabsland.
More than 8 m nonCommunity citizens are believed to be legally resident in one or other of the Community countries.
Dette svarer til 2,55% af den samlede befolkning.
This is equivalent to 2,55 per cent of the total population of the Community.
86% af tredjelandsindvandrerne opholder sig i Tyskland, Frankrig og Storbritannien (kilde: SEK(89) 924).
86 per cent of nonCommunity immigrants are resident in Germany, France and Great Britain (source: SEC(89) 924).
Der er ca. 5 mio. fællesskabsborgere, der har ophold i et andet medlemsland.
More than 5 m Community citizens are resident in a Community country other than their own.
RETSSTILLING: Den status, der gælder for arbejdstagere fra ¡kke-fællesskabslande, er et anliggende, der henhører under modtagerlandets nationale lovgivning eller under de mangfoldige bilaterale aftaler, som modtagerlandene har indgået med oprindelseslandene.
LEGAL BASIS: The position of nonCommunity workers is governed by the national legislation of the host countries or the many bilateral agreements between host countries and countries of origin.
Dette princip, som har ført til en lang række forskellige nationale ordninger, er fraveget i forbindelse med de aftaler med socialt indhold, som Fællesskabet har indgået med middelhavslandene, såsom associeringsaftalen med Tyrkiet af 12.9.1963 og samarbejdsaftalerne med Marokko af 27.4.1976, med Tunesien af 24.4.1976, med Algeriet af 26.4.1976 og med Jugoslavien af 2.4.1980.
This principle, which has led to a ple thora of different national arrangements, is not followed in the agreements containing social provisions which the Community has negotiated with the Mediterranean coun tries: the Association Agreement with Turkey of 12 September 1963 and the cooperation agreements with Morocco (27 April 1976), Tunisia (24 April 1976), Algeria (26 April 1976) and Yugoslavia (2 April 1980).
AFTALERNE MED MIDDELHAVSLANDENE: I associe­ringsaftalen EØF/Tyrkiet af 12.9.1963 er det fastsat, at princippet om den frie bevægelighed for tyrkiske arbejds­tagere og deres familier skal gennemføres inden den 1.12.1986.
AGREEMENTS WITH MEDITERRANEAN COUNTRIES: The EEC/Turkey Association Agreement of 12 September 1963 lays down that the principle of the free movement of Turkish workers and their families must be implemented by 1 December 1986.
Det fremgår imidlertid af tillægsprotokollens (1970) art. 36, stk. 2, at Associeringsrådet nærmere fast­lægger reglerne vedrørende den frie bevægelighed.
Article 36(2) of the Additional Protocol (1970), however, stipulates that the Association Council must lay down the more detailed rules concerning freedom of movement.
Dette er endnu ikke sket.
This has not yet been done.
Den frie bevægelighed for tyrkiske arbejdstagere trådte således ikke automatisk i kraft i slut­ningen af 1986.
Consequently, freedom of movement for Turkish workers did not automatically come into force at the end of 1986.
EF-Domstolen støttede denne fortolkning af associeringsaftalen I en dom af 30. september 1987 (sag 12/86), idet Domstolen fandt, at associeringsaftalen sam­menholdt med tillægsprotokollen »ikke er fællesskabsreg­ler med umiddelbare retsvirkninger i medlemsstaternes retsordninger«.
The Court of Justice endorsed this interpretation in its judgment of 30 September 1987 (Case 12/86), ruling that the Association Agreement together with the Additional Protocol did not constitute Community rules with direct legal effect in the Member States.
MÅL: Ligebehandling af Fællesskabets arbejdstagere og arbejdstagerne fra tredjelande samt for deres familiemed­lemmer med hensyn til leve- og arbejdsvilkår, lønninger og økonomiske rettigheder; at fremme en afstemning af ind­vandringspolitikken over for tredjelande.
OBJECTIVES: Equal treatment for all nonCommunity workers and their families with regard to living and working conditions, pay and economic rights; the coordination of immigration policies with third countries.
Siden udgangen af 1974 har Den Europæiske Socialfondi*) deltaget i finansieringen af projekter med henblik på omskoling og Integrering af vandrende arbejdstagere.
Since the end of 1974, the European Social Fund(*) has cofinanced projects designed to promote the retraining and integration of migrant workers.
De tyrkiske arbejdstageres og fællesskabsarbejdstagernes adgang til de respektive arbejdsmarkeder samt de tyrkiske børns adgang til den almindelige undervisning i medlemsstaterne er der fastsat bestemmelser om i afgø­relse nr. 2/76 fra Associeringsrådet EØF/Tyrkiet.
The access of Turkish and Community workers to one another's labour markets and that of Turkish children to general education in the Member States are regulated by Decision 2/76 of the EEC/Turkey Association Council.
Hvad angår sammenlægningen af forsikringsperioderne for pen­sioner og sygesikring samt familietilskud for de arbejdsta­gere og de medlemmer af deres familier, der bor inden for Fællesskabet, samt fri overførsel af alders- og Invalidepen­sioner, er der fastsat bestemmelser i art. 39 i tillægsproto­kollen af 23.11.1970.
The aggregation of insurance periods for the purpose of pensions and health care, family allowances for workers and their families residing within the Community and the free transfer of old age and disability pensions are regulated by Article 39 of the Additional Protocol of 23 November 1970.
Hvad angår adgang til beskæftigelse reguleres dette af Associeringsrådet EØF-Tyrkiets afgørel­se 1/80 af 19.9.1980.
Access to employment is regulated by Decision 1/80 of the EEC/Turkey Association Council of 19 September 1980.
Hermed sker en gradvis afskaffelse af restriktionerne for tyrkiske arbejdstagere, der befinder sig lovligt på arbejdsmarkedet: fuld afskaffelse efter 4 års beskæftigelse.
This provides for the gradual lifting of restrictions on Turkish workers who hold work permits and their complete removal after four years' employment.
Ligeledes er der fastsat visse regler for adgang til beskæftigelse for familiemedlemmer.
It also sets out certain rules for family members' access to employment.
I marts 1985 opstillede Kommissionen retningslinjer for og et udkast til Rådets resolution om Fællesskabets ind vandringspolitik, som i et vist omfang er af interesse for vandrende arbejdstagere fra ikke-fællesskabslande (KOM(85) 48).
In March 1985 the Commission presented guidelines and a draft Council resolution on a Community policy on migration, which is partly concerned with nonCommunity migrant workers (COM(85) 48).
Der skulle iværksættes forskellige aktioner såsom: kamp mod fremmedhad og racisme, information, juridisk bistand, og alt dette om fornødent med økonomisk bistand fra Fællesskabets side.
The aim was to implement various courses of action such as combating xenophobia and racism, information and legal aid — with financial assistance from the Community, if necessary.
De aftaler, der er indgået mellem Fællesskabet og Maghreb-landene, og som trådte i kraft i 1978, stiller ikke den frie bevægelighed i udsigt, men der er fastsat bestem­melser om ikke-forskelsbehandling på grund af nationalitet i forhold til statsborgere i medlemsstaterne, hvad angår arbejds- og lønvilkår, sammenlægning af forsikrings-, beskæftigelses- og bopælsperioder, som er tilbagelagt i de forskellige medlemsstater i forbindelse med alders-, efter­ladte- og invalidepensioner, sygesikring og familietilskud til de arbejdstagere og de medlemmer af deres familie, som bor inden for Fællesskabet.
The agreements between the Community and the Maghreb countries that came into force in 1978 do not propose freedom of movement but contain provisions laying down non-discrimination on grounds of nationality — as com pared with Member States' own nationals — in respect of working conditions and remuneration; the aggregation of insurance, employment and residence periods spent in various Member States for the purposes of old age, survivors' and invalidity pensions; and health insurance and family allowances for workers and their families residing within the Community.
Medlemsstaternes politik over for vandrende arbejdstage­re fra tredjelande er ikke altid samordnet.
Member States' policies on nonCommunity migrant work ers are not always coordinated.
Den beslutning, som Kommissionen traf den 8. juli 1985 om at iværksætte en procedure om forudgående forhåndsunderretning og samråd om indvandringspolitik over for tredjelande blev gjort til genstand for et annullatlonssøgsmål indbragt
The Commission decision of 8 July 1985, setting up a prior communication and consultation procedure on migration policies in relation to non-member countries prompted five Member States (Germany, France, the Netherlands, Denmark and the United Kingdom), who contested the Commission's authority to adopt binding decisions under Article 118 of the EEC Treaty, to submit an application for annulment.
Jugoslavien har ført forhandlinger med Fællesskabet om en aftale med socialt indhold, som trådte i kraft i begyndel­sen af 1983 i henhold til samme regler som I de andre
The European Parliament intervened in the case on 27 January has always favoured a gradual increase in the rights
PE 140.600 samarbejdsaftaler med tredjelande i det vestlige middel­havsområde.
PE 140.600 terated that inadequate common immigration policies with regard to nonCommunity migrant workers might result in tremendous pressures on the European labour market.
Derfor haster det med at få defineret en fællesskabspolitik på området.
A Community policy in this area is therefore urgently required.
EUROPA-PARLAMENTETS ROLLE: EP har altid set posi­tivt på en gradvis udvidelse af de rettigheder, der i Fælles­skabet ydes borgere fra tredjelande.
enjoyed by nonCommunity nationals in the Community.
I sin beslutning af 9. maj 1985 understregede EP, at retten til familiesammenfø­ring, bør anerkendes i henhold til bestemmelserne i Den Europæiske Konvention om vandrende arbejdstageres retsstilling.
Its resolution of 9 May 1985 pointed out that the right of workers to be reunited with their families should be recog nized in accordance with the provisions of the European Convention on the legal status of migrant workers.
Rådet opfordredes til at vedtage forslaget til direktiv fra 1978 om tilnærmelse af medlemsstaternes lov­givningsmæssige bestemmelser om kampen mod ulovlig beskæftigelse og illegal indvandring.
The Council was asked to adopt the 1978 proposal for a direc tive on the approximation of the laws of the Member States to combat illegal immigration and employment.
I en beslutning af 15.3.1989 om det indre markeds sociale dimension udtalte EP sig om den sociale stilling for arbejds­tagere fra tredjelande (EFT C 96/89, s. 61 ).
In a resolution of 15 March 1989 on the social dimension of the internal market, the EP expressed its opinion on the social situation of nonCommunity workers (OJ No C 96, 1989, p. 61 ).
Heri anmodede EP Kommissionen og Rådet om på grundlag af gensidig­hed at udarbejde en fælles politik for fast bosatte arbejds­
The EP called on the Commission and Council to draw up a common policy based on reciprocity for nonCommunity workers and their families permanently resident in the Community. On 14 April 1990, the EP rei
EP er meget bekymret for den voksende fascisme og racisme i Europa (der I høj grad er rettet mod statsborgere fra ikke-medlemslande) og nedsatte i 1984 et undersøgel­sesudvalg, der skulle kulegrave hele denne problematik.
The EP is very concerned about the increase in fascism and racism in Europe (mainly directed at nonCommunity nationals) and set up a committee of inquiry in 1984 to go into the problem.
Udvalget afsluttede sit arbejde med afgivelse af en betænkning. På grundlag af denne vedtog EP den 16. januar 1986 en beslutning, som førte til at EP, Rådet og Kommissionen den 11. juni 1986 afgav en fælleserklæring om bekæmpelse af racisme og fremmedhad (EFT C 158/86).
On conclusion of its work the committee submitted a report on the basis of which the EP adopted a resolution on 16 January 1986 that prompted a joint declaration on racism and xenophobia by the EP, the Council and the Commission on 11 June 1986 (OJ No C 158, 1986).
OMFANG: Det skønnes, at efter Portugals og Spaniens indtræden i Fællesskabet er omkring 5 millioner af de over 13 millioner vandrende arbejdstagere I Fællesskabet, statsborgere i andre EF-medlemsstater.
SIZE OF THE PROBLEM: Following the accession of Spain and Portugal to the Community, approximately 5 million out of the more than 13 million migrant workers in the Community are thought to be nationals of Member States.
RESULTATER: blev ændret i 1985. Under hensyntagen til, at det indre marked, der indebærer fri bevægelighed for personer, skal være gennemført inden 1993, trak Kommissionen den 3.5.1989 sit forslag tilbage og erstattede det med tre direk­tivforslag om opholdsret (EFT C 191/89 ændret ved EFT C 26/90)) for henholdsvis a) studerende, b) pensionister, c) andre fællesskabsborgere, som endnu ikke er dækket af en EF-opholdsret.
ACHIEVEMENTS: individuals, is set for 1993, the Commission withdrew its proposal on 3 May 1989, replacing it with three proposals for directives on residence rights (OJ C 191, 1989, amended by OJ C 26, 1990). These apply to students, old age pensioners and other Community nationals not covered by Community residence rights.
På det Europæiske Råds møde i Dublin i juni 1990 nåede Rådet endelig til enighed om direktiv­pakken, herunder enighed om at anvende artikel 235 i EØF-traktaten som retsgrundlag, hvilket er imod Kommis­sionens og EPs ønsker.
At the Dublin meeting of the European Council in June 1990, agreement was reached on a package of directives, and it Was also agreed to take Article 235 of the EEC Treaty as the legal basis, contrary to the wishes of the Commission and the European Parliament.
DEN FRIE BEVÆGELIGHED: Den retsakt, hvorved ar bejdskraftens frie bevægelighed er gennemført, er for­ordning 1612/68 af 15.10.68 med senere ændringer, der afløste 2 rådsforordninger fra 1961 og 1964.
The legal act governing the free movement of labour is Regulation 1612/68 of 15 October 1968 with subsequent amendments, which replaced two Council regulations of 1961 and 1964.