natgillin/translations-raw huggingface dataset:
På grund af den ustabile monetære situation, der har været frem­herskende, har det siden hen været nødvendigt at bevare ordnin­gen for at opnå markedsstabilitet, der er en af de opstillede mål­sætninger i EØF­Traktatens artikel 39, og for at sikre den fælles landbrugspolitiks korrekte gennemførelse.
In view of the fact that the monetary situation continued to be prone to instability, it subsequently proved necessary for the system to remain in place in order to allow markets to be stabilized, an objective laid down in Article 39 of the EEC Treaty, and ensure that the common agricultural policy (CAP) could continue to operate in the proper manner.
Den »grønne ecu« svarer altså til den »faktiske ecu« (EMS­ecuen) justeret med en »justeringsfaktor«, der i form af en koefficient udtrykker den procentvise revaluering af den stærke­ste valuta (DM) i forhold til den faktiske ecu.
The green ecu thus corresponds to the 'real ecu' (EMS ecu) adjusted by a 'correcting factor', which can be described most accurately as a numerical constant expressing the percentage of appreciation of the strongest currency (the Gemían mark) against the real ecu.
Den mest direkte føl­ge af den grønne ecu­mekanisme er en forhøjelse af alle de fælles priser udtrykt i ecu — en forhøjelse, der kan være øjeblikkelig eller en smule forskudt afhængigt af de pågældende beløb.
The green ecu mechanism has the direct consequence of increasing the level of all common prices expressed in ecus, either immediately or with a certain time-lag, depending on the amounts involved.
Den nomi­nelle værdi af en pris i ecu forbliver uændret, men dens modværdi i national valuta forøges (undtagen for den mest opskrevne valu­ta).
The nominal value of a price in ecus remains unchanged, but its equivalent in national currency (apart from the one that has undergone the highest upward revaluation) is increased.
For de svage valutaers vedkommende manifesterer denne forhøjelse af alle de fælles priser udtrykt i ecu sig i national va­luta, efterhånden som den andel af de nye negative monetære ud­ligningsbeløb, der hidrører fra »switch over«, afvikles via en tilpas­ning (devaluering) af de grønne kurser.
As far as the weak currencies are concerned, the higher level of common prices expressed in ecus will make itself felt, in national currency terms, as the portion of the new negative MCAs resulting from 'switch-over* is cancelled out by means of adjustment (devaluation) of the green rates.
Naturligvis kombineres disse »kunstige« monetære udligningsbeløb med de »naturlige« monetære udligningsbeløb, som må tilskrives den øgede afvigel­se mellem de flydende valutaers grønne kurs og markedskurs.
These negative or 'artifical' MCAs obviously constitute a further form of MCA, existing alongisde the 'natural' MCAs produced by a widening gap between the green rate and the market of floating currencies.
Den agromonetære ordning hviler på følgende grundlag: — anvendelse af en landbrugsomregningskurs (grøn kurs) for at omregne de fælles priser i ecu til national valuta, — udbetaling eller opkrævning af monetære udligningsbeløb ved indførsel til eller udførsel fra medlemsstaterne for at un­dgå forstyrrelser i de fælles markedsordninger samt varebe­vægelser i spekulativt øjemed som følge af en afvigelse mel­lem den grønne kurs og markedskursen.
The cornerstones of the agrimonetary system are: - the agricultural conversion rate - or green rate -used to convert common prices expressed in ecus into national currencies; - the monetary compensatory amounts (MCAs) paid or levied on the Member States' imports or exports in order to avoid disruption to the common organizations of the markets (COMs) and prevent speculative trading in goods, exploiting any gap between the green rate and the market rate.
Efter valutakurstilpasningerne og afviklingen af de positive mo­netære udligningsbeløb, der har fundet sted siden 1984, ligger ju­steringsfaktoren i øjeblikket (1.1.1993) på 1,195066, således at den grønne ecu er opskrevet med 19,5% i forhold til den faktiske ecu.
When currencies belong to the European Monetary System (EMS) and fluctuate at any given moment within a range of not more than 2.25%, the market rate is taken to be equal to the central rate.
Fremover vil justeringsfaktoren blive ændret — i forbindelse med hver enkelt kurstilpasning inden for EMS — i forhold til opskriv­ningen af centralkursen for den af de faste valutaer, der opskri­ves mest i forhold til ecuen.
In the case of the other currencies, however, the market rate is calculated according to the trend in the spot market rates against the EMS currencies in a given reference period.
Følgelig opereres der med faste monetære udligningsbeløb for EMS­valutaerne (de faste valutaer) og med variable monetære udligningsbeløb for de flydende valutaer.
The result is that fixed MCAs are set for the EMS currencies (fixed currencies) and variable MCAs are set for floating currencies.
Ifølge de nye bestemmelser skal denne stigning resor­beres med 25% i løbet af produktionsåret 1993/1994, således at der sker et fald på 1,3% i de i ecu fastsatte priser.
From 1 January 1993 onwards it will be altered whenever a realignment is effected in the EMS, according to the degree of appreciation in the central rate of the fixed currency that has undergone the highest upward revaluation against the ecu.
Den agro­monetære »switch over«­mekanisme medfører større afvigelser mellem de fælles priser og verdensmarkedspriserne og dermed større restitutioner og afgifter (se diagram).
At the end of March 1984, therefore, the Council took the steps required to ensure that up to 1 July 1988 (the timelimit has been extended and is currently still in force), any changes in monetary parities could not give rise, under any circumstances, to new positive MCAs for strong currencies.
For at opfylde dette mål beregnes de monetære udligningsbeløb ikke længere i forhold til afvigelsen mellem den grønne kurs og centralkursen, men i forhold til afvigelsen mellem den grønne kurs og centralkursen, justeret med en såkaldt »justeringsfak­tor«. Almindeligvis kaldes den sidstnævnte kurs for »den grønne centralkurs«, fordi den udelukkende anvendes som led I den fæl­les landbrugspolitik.
As a result of the realignment made on 30 January 1993 (10% devaluation of the Irish punt on 29 January 1993 and incorporation of the devaluations of lira, the pound sterling, and the drachma by, respectively, 6.68%, 1.19%, and 2.79% since 23 November 1992, which have caused the other, fixed, currencies to appreciate slightly), the correcting factor rose to 1.205454 with effect from 1 February 1993, an increase of 5.2%.
Afgift
Initial system
Pris i DM fastsat ud fra den grønne kurs
Price in German marks, determined according to the green rate
Fællesskabspris i ecu fastsat ud fra: — den faktiske centralkurs i den oprindelige situation (A) — den grønne centralkurs i den nye beregningsmetode (B)
Community price in ecus, determined according to the: - real central rate, under the initial system (A) - green central rate, under the new method of calculation (B)
Pris i FF fastsat ud fra den grønne kurs
Price in French francs, determined according to the green rate
Pris på verdensmarkedet fastsat ud fra: — den faktiske valutakurs i den oprindelige situation (A) — den grønne valutakurs i den nye beregningsmetode (C)
World market price, determined according to the: - real exchange rate, under the initial system (A) - green exchange rate, under the new method of calculation (C)
DEN EUROPÆISKE UDVIKLINGS- OG GARANTIFOND FOR LANDBRUGET (EUGFL) GARANTISEKTIONEN denne i 1990 var 24.500 ecu, dvs. 18 gange mere end i Spanien og 40 gange så meget som i Portugal (* 4.7.9., ta bel 3).
EUROPEAN AGRICULTURAL GUIDANCE AND GUARANTEE FUND (EAGGF) GUARANTEE SECTION
EUGFL er den fond, der anvendes til finansieringen af den fælles landbrugspolitik.
The EAGGF is the Fund through which the common agricultural policy (CAP) is financed.
Den oprettedes i januar 1962 i medfør af Rom-Traktatens artikel 40, stk. 3 og 4.11964 blev den opdelt i to sektioner: Garantisektionen, der anvendes til finansiering af udgifterne i forbindelse med markeds- og prispolitikken, og Udviklingssektionen, der finansierer strukturpolitikken på landbrugsområdet.
It was established in January 1962 pursuant to Article 40(3) and (4) of the Treaty of Rome. In 1964, it was divided into two sections: the Guarantee Section, the function of which is to finance expenditure arising from the implementation of market and prices policy and the Guidance Section to finance agricul tural structural policy.
Udgifterne under EUGFL, Garantisektionen, er reguleret i retsakter vedtaget af Rådet og Kommissionen.
The EAGGF Guarantee Section expenditure is regulated by Council and Commission legislation.
Den ende lige finansieringsordning trådte i kraft i 1970, men er siden blevet ændret flere gange.
The definitive financing arrangements came into force in 1970 and have since been subject to a number of amendments.
EUGFL-bevillingerne er opført på Fællesskabernes budget, hvor Rådet og Europa-Parlamentet har fastsat beløbsstørrelserne og deres fordeling på produkter og aktioner.
The EAGGF appropriations form part of the Community budget and it is in this context that the Council and the European Parliament decide on its level and allocation to products and actions.
Med henblik på gennemførelsen af fondens aktiviteter bistås Kommissionens tjenestegrene af EUGFL-Komitéen, der er sammensat af repræsentanter fra medlemsstaterne, medens den efterfølgende kontrol forestås af Revisionsretten og Europa-Parlamentets Budgetkontroludvalg.
In the implementation of the activities of the Fund, the Commission services are assisted by the EAGGF Committee which consists of representatives of the Member States, and are subject to control, a posteriori, by the Court of Auditors and the European Parliament*s Committee on Budgetary Control.
Med henblik på at bremse væksten i landbrugsudgifterne i 80'erne blev der fastsat en maksimumsgrænse for de di sponible bevillinger (»budgetdisciplin«), som rettede sig efter den årlige vækst i de egne indtægter hidrørende fra moms.
In order to slowdown the increase in agricultural expendi ture, a ceiling on available appropriations (budgetary discipline), based on the annual growth rate of own resources derived from VAT, was established in the course of the eighties.
Fastsættelsen af denne grænse forhindrede dog ikke, at landbrugsudgifterne vedblev at vokse i takt med fremkomsten af strukturbetingede overskud i de store markedssektorer, der led af afsætningsvanskeligheder, hvilket skyldtes nødvendigheden af at bogføre de budget mæssige omkostninger ved nedskrivningen af lagrene i de efterfølgende regnskabsår.
This ceiling, however, did not prevent a continuing increase in agricultural expenditure as a result of having to account for budgetary expenditure arising from the depreciation in subsequent financial years of stocks resulting from unsold structural surpluses in the principal market sectors.
I visse tilfælde, hvor bevillingerne viste sig at være utilstrækkelige (krisen i 1987), så medlemsstaterne sig endog nødsaget til at tilvejebringe de nødvendige midler over deres nationale budgetter.
In some cases, when the available appropriations proved to be insufficient (e.g. 1987 crisis), the Member States were forced to advance the funds from their national budgets.
Tabel 4 (* 4.7.9.) viser, at Irlands landbrug er det mest subsidierede i Fællesskabet, idet udgifterne hertil under EUGFL, Ga rantisektionen, repræsenterer over 40% af værdien af lan dets samlede landbrugsproduktion (1991).
(b) interventions (aid to storage, set-aside, compensatory aid, etc. accounting for approximately 67% of appropriations entered into the budget in 1991);
De udgifter under denne sektion, som afholdes inden for rammerne af de fælles markedsordninger, er obligatoriske i medfør af Rom-Traktatens artikel 203 og opdeles i kategorier alt efter den økonomiske karakter af de forskellige fo ranstaltninger inden for de fælles markedsordninger (artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 729/70 om finansieringen af den fælles landbrugspolitik), dvs.: a) eksportrestitutioner (der i 1991 udgjorde ca. 32% af budgetbevillingerne),
(c) compensatory amounts (accession compensatory amounts and monetary compensatory amounts (MCAs), accounting for approximately 1 % of appropriations entered into the budget in 1991).
Tabel 5 (* 4.7.9.) viser udviklingen i Garantisektionens ud gifter til de forskellige sektorer i perioden 1986-1990, for delt på udgiftstyper (interventioner eller restitutioner).
Table No. 5 (M.7.9) shows the evolution of EAGGF Guarantee Section expenditure by sector and type of expenditure (interventions/refunds) in the period 19861990.
De tre største sektorer er mælk, vegetabilske fedtstoffer og korn, som repræsenterer over halvdelen af de samlede ud gifter (1990).
The principal three sectors are milk, vegetable fats and cereals, accounting for more than half of total expenditure (1990).
Det bemærkes, at interventionerne især finder anvendelse på vegetabilske fedtstoffer og mejeriprodukter (med henholdsvis 97% og 61% af de samlede ud gifter i 1991), medens restitutionerne specielt anvendes i kornsektoren (85% af de samlede udgifter i 1991).
It can be seen that interventions predominated in the vegetable fats and milk products sectors (97% and 61% of total expenditure in 1991 respectively), whilst refunds played a far greater role in the case of cereals (85% of total expenditure in 1991).
b) interventioner (oplagringsstøtte, tilbagekøbskompensation m.m., som i 1991 udgjorde omkring 67% af budgetbevillingerne), c) udligningsbeløb (tiltrædelsesudligningsbeløb og monetære udligningsbeløb, som i 1991 udgjorde ca. 1%af budgetbevillingerne).
The volume of payments made by the Guarantee Section has risen from ECU 8 700m in 1978 to ECU 15 800m in 1983 and ECU 32 400m in 1992, i.e. an almost fourfold increase in the past fifteen years.
De samlede udbetalinger fra Garantisektionen er vokset fra 8,7 mia ecu i 1978 til 15,8 mia ecu i 1983 og 32,4 mia ecu i 1992 og er således næsten blevet firedoblet i løbet af de sidste 15 år, hvilket skyldes såvel interne forhold (bl.a. nye staters tiltrædelse af Det Europæiske Fællesskab) som eksterne faktorer (mætning af verdensmarkederne).
This is due to a variety of internal (accession of new Member States to the Community) and external reasons (saturation of world markets).
Trods denne stigning udgør udgifterne under Garantisektionen kun 0,62% af EF's BNP svarende til 96,9 ecu pr. indbygger pr. år (1992-tal).
Despite this increase, expenditure on the Guarantee Section represents only 0.62% of the Com munity GNP, i.e. ECU 96.9 per capita per annum (1992 data).
Tabel 6 (* 4.7.10.) viser udviklingen i Garantisektionens udgifter til de enkelte medlemsstater, igen opdelt i udgift styper (interventioner/restitutioner).
Table No. 6 (M.7.10) shows the evolution of EAGGF Guarantee Section expenditure by Member State and type of expenditure (refunds/interventions).
Man bemærker kon trasten mellem »interventionismen« i nogle medlemsstater (såsom Grækenland, Spanien og Italien, hvor interventionerne udgjorde henholdsvis 96%, 88% og 83% af de samlede udgifter i 1991) og »merkantilismen« i andre stater (som f.eks. Danmark, Nederlandene og Belgien, hvor re stitutionerne udgjorde henholdsvis 65%, 59% og 57% af de samlede udgifter i 1991).
A marked contrast is evident between 'interventionist' Member States (such as Greece, Spain and Italy, where interventions accounted for 96%, 88% and 83% of total expenditure in 1991) and 'mercantilisf Member States (such as Denmark, Netherlands and Belgium, where refunds accounted for 65%, 59% and 57% of total expenditure in 1991).
PE 162.500 ninger, 21/2 måned efter at Kommissionen fra de ansvarlige nationale organer har modtaget meddelelse om afholdelsen af disse udgifter.
These comparisons are important in considering the benefits to the various Member States from existing CAP instruments/mechanisms (which are clearly greater in the case of Member States which benefit more from refunds) and the consequences of the reform (which are clearly more serious in the case of Member States which are more dependent on interventions).
Denne reduktion af landbrugsudgifterne, udtrykt som en procentuelt lavere stigningstakt for landbrugsbudgettet end for BNI, skulle i kombination med en forhøjelse af loftet for de egne indtægter gøre det muligt at fordoble bevillingerne til strukturfondene (* 4.7.4., ta bel 2);
The European Council decided in February 1988 that the Community's budgetary equilibrium should be maintained by making sufficient funds available and adopted the following decisions:
Resultaterne af disse foranstaltninger til fremme af bud getdisciplinen har været bemærkelsesværdige.
The results achieved by the implementation of these budgetary discipline measures have been spectacular.
Således er Garantisektionens andel af fællesskabsbudgettet faldet til 63,2o/o i 1989,60,2o/o i 1991 og 53,9% i 1992 (medens an delen skønnes at ville blive 51,4% i 1993), hvilket har været i overensstemmelse med de finansielle overslag (Delors Ipakken), der tilsigtede en gradvis reduktion af landbrugets andel af fællesskabsbudgettet (* 4.7.10., tabel 8).
Expenditure on this section has fallen to 63.2% of the Community budget in 1989, 60.2% in 1991 and 53.9% in 1992 (51.4% 1993 estimate), thus keeping within the financial perspective (Delors I package) which provided for the cost of agriculture to the Community budget to be steadily reduced (M.7.10 table No. 8).
— et »alarmsystem«, hvorved udgiftsudviklingen inden for Garantisektionens kapitler for de enkelte fælles markedsordninger skulle følges måned for måned med henblik på at sikre, at udgifterne ikke oversteg de disponible bevillinger.
The annual reduction in agricultural expenditure is reflected in an agricultural budget growth rate lower than that of GNP, which, together with a higher own resources ceiling, allowed the amount allotted to the Structural Funds to be doubled. (M.7.4 table No.2)
Oven i reformen af Fællesskabets finanser i 1988 kommer den nye meddelelse fra Kommissionen KOM(92) 2001, af 12.3.1992 om Fællesskabets offentlige finanser i tiden frem til 1997, der indgår i Delors ll-pakken.
The 1988 reform of Community finances was complemented by a new Commission communication (COM(92) 2001 of 12 March 1992) on the Community's public finances for the period 1993-97 which form part of the Delors II package.
Det Europæiske Råd vedtog på sit møde i Edinburgh i december 1992 at forlænge tidshorisonten for de nye finansielle overslag fra 5 til 7 år (dvs. frem til 1999) (* 4.7.10.).
The European Council meeting at Edinburgh in December 1992 decided to extend the horizon of the financial perspective from five to seven years (until 1999) (M.7.10 table No. 9).
Denne beslutning fra Det Europæiske Råd i Edinburgh danner grundlag for de nye finansielle overslag, Rådet og Europa-Parlamentet skal vedtage.
This Council decision forms the basis of the new financial perspectives to be agreed on by the Council and the European Parliament.
Mens der er fastsat et årligt loft for de egne in dtægter, for så vidt angår betalingsbevillinger, findes der ikke en tilsvarende grænse for forpligtelsesbevillingerne, men det formodes, at disse vil følge udviklingen i betalingsbevillingerne og ikke må overstige 1,32% af Fællesskabets samlede BNI i 1999.
Whereas annual own resources ceilings have been set as regards payment appropriations, no such limits have been set for commitment appropriations although it is assumed that they will follow the same trend as pay ment appropriations, not exceeding 1.32% of total Com munity GNP in 1999.
Med henblik på at sikre budgetdisciplinen generaliseredes anvendelsen af stabilisatorer fra og med 1988, og pa rallelt hermed indførtes desuden en budgetmekanisme, der skulle gøre det muligt at afbøde virkningerne af svingninger i ecu/dollar-vekselkursen.
In the period from 1988 to 1993, the level of budgetary appropriations for the EAGGF Guarantee Section was on average less than 6.5% of the guideline and the level of expenditure less than 9.3% of the guideline.
Der er tale om den så kaldte »monetære reserve«, som modtager overførsler fra Garantisektionen, når dollarkursen stiger, og omvendt an vendes til finansiering af de ekstraudgifter, som et fald i dollarkursen indebærer for denne.
Without taking the 1992 CAP reform into account, expenditure kept well within the guideline.
Reserven omfatter et grundbeløb på 1 mia ecu, medens der er fastsat en franchise (tærskelværdi) på 400 mio ecu for ind- og udbetalinger. linger.
Table No. 7 (M.7.10) shows that in the period from 1988 to 1992 actual expenditure was ECU 15.3 billion less than provided for in the guideline.
Kommissionen har for nylig (26.1.1993) vedtaget de forslag, der skal virkeliggøre konklusionerne fra Det Europæ iske Råd i Edinburgh vedrørende Fællesskabets fremtidige finansiering (* 4.7.11.,tabel 10og 11).
In order to maintain budgetary discipline, agricultural stabilizers were introduced across the board as of 1988 and a budgetary mechanism was instituted as a buffer for ECU/dollar exchange rate fluctuations.
Disse foranstaltninger går bl.a. ud på, at landbrugsretningslinjen fra og med 1993 skal gælde for samtlige udgifter under den nye fælles landbrugspolitik (jordudtagning, indkomststøtte etc.), og at den monetære reserve også skal kunne anvendes til udligning af monetære afvigelser mellem medlemsstater, medens størrelsen af reserve- og franchisebeløbet fra 1995 skal reduceres i lyset af, at den nye fælles land brugspolitik vil være mindre sårbar over for svingninger i valutakurserne.
When the dollar goes up, funds are transferred into a 'monetary reserve' which is then used to cover additional Guarantee Section expenditure arising from devaluations of the US currency.
Fra dette tidspunkt forudfinansierer medlemsstaterne på Fællesskabets vegne de beløb, der skal gøre det muligt at afsætte lagrene, og Fællesskabet forpligter sig til grad vis at tilbagebetale dem disse beløb inden for rammerne af en årlig bevilling, som var på 1,2 mia ecu i 1988 og 1,4 mia ecu i hvert af de efterfølgende år frem til 1992.
Similarly, 1988 saw the introduction of a system of obligatory depreciation of surplus stocks at the time of intervention buying, at which moment the Member States would advance the Community the amount necessary to enable disposal of these stocks and the Community would pledge to return it gradually, up to a maximum of ECU 1 200m per year in 1988 and ECU 1 400m from 1989 to 1992.
Fællesskabet er således nu nødsaget til at nedskrive værdien af la grene fra opkøbstidspunktet eller to gange årligt og ikke på afsætningstidspunktet, som det tidligere var normal praksis.
Thus the Community is forced to devalue the stocks at the time of purchase, or twice a year, and not at
Endelig må man ikke glemme den ændring af finansieringsordningen for EUGFL, Garantisektionen, der inde bærer, at der udbetales forskud på konteringen af med lemsstaternes nationale udgifter til de fælles markedsord
The Commission recently adopted (26 January 1993) proposals to implement the conclusions of the European Council meeting at Edinburgh on the future financing of the Community (M.7.11 tables 10 and 11).
Endelig skal det fremhæves, at Garantisektionen i de se neste år som følge af reformen af den fælles landbrugspolitik i stigende omfang har finansieret foranstaltninger, der indgår som led i politikken for strukturtilpasninger i land bruget og udvikling af landdistrikter (eksempelvis jordudtagning), hvorfor man kan konkludere, at nedbringelsen af Garantisektionens udgifter i virkeligheden har været end nu større, end tallene umiddelbart viser.
Finally, attention should be drawn to the fact that in recent years and as a result of the CAP reform, the Guarantee Section has been financing steadily increasing numbers of structural policy measures in the field of agriculture and rural development (such as set-aside), so that it would be fair to say that the reduction in Guarantee Section expenditure has been even greater in real terms.
TABEL 1 EUGFL-GARANTISEKTIONENS UDGIFTER OPDELT EFTER MEDLEMSSTAT (1986-1991)
TABLE No. 1