natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Manglerne ved de metoder, hvormed retssystemerne i de enkelte medlemsstater imødegår problemet med bedrageri i forbindelse med forsendelsesordningen, herunder især ved retsforfølgning af overtrædere, kan betragtes på to planer.
The deficiencies in the way in which the legal systems of the Member States address the problem of transit fraud, and in particular the prosecution of offences, can be addressed at two levels.
Dels kan man forsøge at få den eksisterende ordning til at fungere bedre.
On the one hand, one can attempt to make the existing system work better.
(På papiret findes en del af de mekanismer, der kræves til retsforfølgning af overtrædere af overtrædelser af toldbestemmelserne, som berører flere medlemsstater).
(On paper, some of the necessary mechanisms exist for the prosecution of customs offences involving different Member States.)
Dels kan man betragte selve retssystemerne og konkludere, at den eksisterende opsplitning af jurisdiktionen er uholdbar i det lange løb, hvilket også gælder håndhævelsen af toldbestemmelserne.
On the other, one can look at the legal systems themselves and conclude, as in the case of customs enforcement, that the existing fragmentation of jurisdiction is untenable in the long run.
Sidstnævnte fremgangsmåde er fuldt ud berettiget.
The latter approach is a completely justifiable one.
Den omstændighed, at der findes femten forskellige retssystemer i et enkelt økonomisk område, skaber problemer med imødegåelsen af bedrageri, hvilket medlemsstaterne er opmærksomme på, og hvilket også fremgår af beskrivelsen af Southwark-sagen i denne beretning.
The existence of fifteen different legal systems in one economic area creates problems in dealing with fraud of which Member States are well aware, and which have been illustrated in the present report in the failed Southwark prosecution.
I modsætning til emnet for det foregående afsnit er de juridiske spørgsmål stort set uafhængige af enten forsendelsesordningen eller toldbestemmelserne generelt.
In contrast to the previous section however, the legal issues are largely independent of either the transit system or the customs field in general.
Selvom det er med rette, at udvalget gør opmærksom på konsekvenserne af de eksisterende juridiske rammer om forsendelsesordningen, ligger spørgsmålet om reform af dette område uden for dets mandat.
Though it is only right that the Committee point out the implications of the existing legal context on the transit system, any reform of that context hes outside its terms of reference.
Dette afsnit vil derfor ikke omhandle det "dybereliggende" aspekt ved det juridiske spørgsmål - dette bør gøres til genstand for en undersøgelse i Kommissionens regi.
This section will not therefore tackle the "deeper" level of the legal issue - let this be the subject of a study commissioned by the Commission.
Det vil dog i korthed redegøre for, hvordan EU kunne forsøge at udnytte de eksisterende muligheder mere effektivt til bekæmpelse af bedrageriet.
It will however, look very briefly at how the EU might contrive to make the existing possibilities work more effectively in dealing with transit fraud.
Men udvalget bør påpege mangelen i de forskellige medlemsstaters lovgivning på en specifik og utvetydig definition på forsendelsesbedrageri eller endog bedrageri mod Fællesskabets finansielle interesser i almindelighed.
However, the Committee should point to the absence from the legislation of various Member States of a specific and unambiguous definition of the offence of transit fraud against Community financial interests in general.
Udvalget mener, at et rådsdirektiv baseret på artikel 100 A, som fastslår, at en sådan overtrædelse er strafbar i hver enkelt medlemsstat uafhængigt af det sted, hvor forbrydelsen rent fysisk fandt sted, er et væsentligt skridt i kampen mod bedrageri.
The Committee believes that a Council Directive based on Article 100a establishing such an offence, punishable in each and every state independently of the place where the crime was physically perpetrated, is an essential step in the fight against fraud.
Etablering af kontakter
Establishing contacts
De vidneforklaringer, udvalget har modtaget, tyder først og fremmest på, at det simpleste og dog mest afgørende problem ved retsforfølgning er at finde den person, man bør henvende sig til.
The evidence received by the Committee suggests above all that the simplest yet most fundamental problem faced in bringing a prosecution is finding the appropriate person to talk to.
I sager, hvor to anklagere måske gennem et ECLAF-seminar eller lignende tilfældigvis kender hinanden, vil de måske kunne sætte sig ud over det officielle system og arbejde effektivt, mens de
In cases where, thanks to a UCLAF seminar or the like, two prosecutors happen to know each other, they may be able to short-circuit the official system and work effectively while
Sådan ser situationen ud ifølge udvalgets anklagervidne, De Beaufort1.
This is the scenario painted by the Committee's prosecutor witness, Mr De Beaufort1.
Kommissionens rolle kan få betydning, fordi den befinder sig i den ideelle position at være netop det centrale informationsorgan, der er behov for.
The role of the Commission is potentially important, as it represents the best-placed actor to provide the kind of central information point which is called for.
I praksis forsøger UCLAF, efter hvad udvalget har fået oplyst, at yde denne service på ad hoc-basis.
In practice, as the Committee heard, UCLAF already attempts to provide this kind of service on an ad hoc basis.
Under de fremherskende forhold ville det ikke synes umuligt for UCLAF på en mere systematisk måde at administrere en fortegnelse over kompetente personer (offentlige anklagere, dommere, toldembedsmænd, politifolk m.m. - afhængigt af de nationale ordninger), som en modpart måtte ønske at komme i kontakt med. Hvis medlemsstaterne skulle forpligtes til at holde en sådan fortegnelse ajourført, ville enhver person med ansvaret for en retsforfølgning blot skulle foretage et indledende telefonophold til UCLAF.
In the circumstances it would not appear impossible for UCLAF to manage, on a more systematic basis, a directory of competent persons (i.e. state prosecutors, magistrates, customs officers, police officers, etc. - depending on the national system) with whom a counterpart may wish to get in touch. If Member States were to be obliged to keep such a directory updated, any person responsible for a prosecution need only make an initial telephone call to UCLAF.
Sådan en ordning ville naturligvis blive lettere, hvis retsforfølgningsinstanserne og politi/toldtjenesterne kunne at udpege specialister på de juridiske områder, der kunne blive berørt.
Naturally, such a system would be facilitated if prosecuting services and police/customs services were able to appoint specialists in legal areas likely to be affected.
Nogle, men dog ikke alle, gør allerede dette og samler således en pulje af eksperter i ofte kompliceret lovgivning og skaber derved med tiden mulighed for at opbygge effektive netværker af samarbejdende specialister i de forskellige medlemsstater.
Some, though not all, already do this, thus creating a pool of expertise in often complex legislation and, over time, allowing virtuous networks of fellow specialists in different Member States to be built up.
Det bør nævnes i forbifarten, at dette er en bøn, der ikke alene er blevet fremsat af efterforskningsfolk samt anklagere, men også af erhvervsdrivende, hvad angår civile sager.
It should be said in passing that this is a plea which has been heard not only from investigators and prosecutors, but also from the trade in respect of civil cases.
Følgende udtalelse stammer fra den tyske speditørsammenslutning:
The following is from the German Freight Forwarders' Association:
"Den hovedforpligtedes forsøg på at gøre civilretlige regreskrav gældende i udlandet er sædvanligvis økonomisk meningsløse ... og af praktiske årsager yderst vanskelige (sprogproblemer, valg af en specialiseret advokat, oversættelse osv.). Hvor meget lettere ville det ikke være for de europæiske myndigheder, som blot skulle etablere en fungerende ordning for administrativ bistand."2
"Attempts by the principal to seek recourse through the courts of another country are usually financially pointless ... and extremely difficult for practical reasons (language problems, finding a specialist lawyer, translations, etc.).
Southwark-sagen3 illustrerede behovet for, at anklagerne ikke blot er i kontakt, men også kan levere et "produkt", der er brugbart inden for de forskellige jurisdiktioner.
The Southwark case3illustrated the need not only for the prosecutors to be in touch, but also to provide a "product" which is usable in each other's jurisdictions.
Igen på mere eller mindre ad hoc-basis gør UCLAF med den interne ekspertise, den har til rådighed, sit bedste for at sikre, at det materiale, der bliver fremlagt i en retssag i en hvilken som helst medlemsstat, opfylder denne medlemsstats krav.
Again on a rather ad hoc basis, UCLAF, using the in-house expertise available to it, does its best to ensure that the evidence to be presented in a court in any given Member State meets that Member State's requirements.
I lyset af Southwark-sagen (hvor UCLAF ikke var inddraget), er denne tjeneste klart nyttig.
In the light of the Southwark case (in which UCLAF was not involved), this service is clearly a useful one.
Det er dog ikke her, man bør lade skæbnen råde.
It is not one however which should be left to the workings of chance.
UCLAF eller et andet fællesskabsorgan kunne, hvis det var at foretrække af funktionelle grunde, påtage sig rollen som en "clearingcentral" for grænseoverskridende bevismateriale som en service for anklagere.
UCLAF, or another Community body if preferable for functional purposes, could take on the role of a "clearing-house" for cross-border evidence as a service to prosecutors.
I den forstand kunne den fungere som en konsulentvirksomhed, der simpelthen sørgede for, at sagerne ikke faldt på grund af tekniske detaljer, der kunne være undgået.
In this sense, it would work as a consultancy, simply ensuring that cases do not fall on avoidable technicalities.
Det er kun et forholdsvis lille skridt videre at forestille sig en anklageinstans på fællesskabsplan som aktivt eller passivt kunne tage sig af indsamling, sammenligning og bekræftelse af oplysninger og bevismateriale til brug i retten.
It is a relatively small step beyond this to envisage a Community prosecution office which would be responsible, either actively or passively, for collecting, collating and certifying information and evidence for use in court.
En sådan instans' eksistens ville ikke nødvendigvis kræve nogen radikal ændring af den eksisterende lovgivning, hvis den fungerede med rent rådgivende
The existence of such an office would not necessarily require any radical change to existing legislation if it operated purely in a consultative capacity,
beføjelser, men hvis den skal påtage sig en mere aktiv rolle, kan der blive behov for at ændre fællesskabsinstitutionernes retlige status.
though if it were to assume a more active role, changes in the legal status of Community institutions could be needed.
Denne potentielt overordentlig komplicerede sag er blevet løst ret enkelt i Belgien, hvor bevismateriale, der er anerkendt i oprindelseslandet, også godtages i Belgien, selv om det ikke opfylder de inteme belgiske standarder.4 Denne form for "gensidig anerkendelse" afstandarder har med held været anvendt på andre områder og har den fordel, at den, der forelægger materialet, er på temmelig sikker grund.
This potentially extremely complex matter has been resolved relatively simply in Belgium for example, where if evidence is admissible in court in its country of origin, it is admissible in Belgium, even if it does not meet "native" Belgian standards.4This form of "mutual recognition" of standards has been successfully applied in other fields, and would have the merit that the provider of evidence would be on relatively sure ground.
Fællesskabsorganerne status
Status of Community bodies
På de områder, der er dækket af fællesskabslovgivningen, og f.eks. forsendelsesordningen, er der ret stor sandsynlighed for, at fællesskabsorganer så som UCLAF ligger inde med materiale og information, som er nødvendigt i retssager.
In areas covered by Community law, such as the transit system, there is a substantial likelihood that Community bodies, such as UCLAF, will be in possession of evidence and intelligence required during prosecutions.
I øjeblikket har oplysninger fra UCLAF ikke samme "officielle" status som oplysninger, der leveres af nationalt politi, toldagenter osv.
At present however, information provided by UCLAF does not enjoy the "official" status of information provided by national police forces, customs agents, etc.
I stedet for eksempelvis at forlange af en anklagemyndighed at den indhenter og indsamler materiale fra myndighederne i flere medlemsstater om den samme forbrydelse, kunne UCLAF give de samme oplysninger som en "pakke", og derved gøre den mere forståelig og sammenhængende.
Rather than, for example requiring a prosecution to collect and assemble evidence from the authorities in several Member States relating to the same offence, UCLAF could supply the same information as a "package", making it more comprehensible and coherent.
Da der ikke er tvivl om, at de fleste af UCLAF's oplysninger under alle omstændigheder enten stammer fra eller deles med medlemsstaternes myndigheder, går spørgsmålet faktisk mere på indpakningen end indholdet, skønt det potentielt vil være til stor nytte for anklagemyndigheder.
Indeed, given the undoubted fact that most information held by UCLAF in any case either derives from or is shared with Member State authorities, the question is genuinely one of packaging rather than substance, though one of potentially enormous benefit to prosecutors.
Forenkledeprocedurer procedurer
Simplified procedures
Bortset fra de reformer, der er mulige inden for retspraksis, bør vægten af procedurerne for juridisk samarbejde tages op til overvejelse.
Apart from the reforms possible in legal practice, the weight of the procedures for legal cooperation should be considered.
Udvalget hørte i en vidneforklaring, at ordningerne for en ganske almindelig henvendelse om juridisk bistand fra en anden medlemsstat stadig bygger på meddelelser, der passerer gennem hele retsmaskineriet, udenrigsministerier og diplomatiske kanaler.
The Committee heard in evidence that the arrangements for simply requesting legal assistance from another Member State still rely on messages passing through entire legal hierarchies, foreign ministries, and diplomatic channels.
I forhold til en gruppe medlemsstater, der har vedtaget at indgå i et fælles toldområde, er den fremgangsmåde formalistisk ud i det absurde, og på grund af ren og skær tidsspilde forhindrer den et gunstigt udfald af en retsforfølgning.
In the context of a group of Member States which have agreed to form a single customs area, this approach is formalistic to the point of absurdity and, through sheer time-wasting, compromises successful prosecutions.
Formaliteterne ved anmodning om bistand må helt klart revideres.
The formalities of requests for assistance have clearly to be reviewed.
Hidtil har de i dette afsnit omhandlede reformmuligheder af de grunde, der er anført i indledningen, ikke givet anledning til nogen betydelig revision af den juridiske status quo.
So far, the possible options for reform in this section have deliberately, for the reasons given at the beginning, give rise to no need for substantial revision of the legal status quo.
Det kan ikke være rigtig for det sidste område, som ikke desto mindre er et område, der specielt drejer sig om fællesskabsforsendelse og om de vidneforklaringer, som udvalget har hørt.
This may not be true of the last area, which is nonetheless one relating specifically to transit and to the evidence the Committee has heard.
Skønt en specialisering af anklagemyndighederne er blevet nævnt, er det samme ikke blevet sagt om domstolene.
Though specialisation of prosecutors has been mentioned, the same has not been said of courts.
Dog er Southwark-sagen en illustration af, hvordan komplicerede sager, der indbefatter fællesskabsretten, kan overstige det, der med rimelighed kan forventes af en domstols kompetence.
Yet the Southwark case was one illustration of how complex cases involving Community law can exceed the reasonable competence of a court.
Debatten om, hvorvidt en almindelig domstol kan forventes at behandle komplicerede
The debate as to whether a regular court can be expected to deal with complex fraud cases is a familiar one in the United
bedragerisager, er velkendt i Det Forenede Kongerige, især i forbindelse med jurysystemet, men fællesskabsdimensionen tilføjer potentielt denne debat et nyt aspekt.
Kingdom, especially in connection with the jury system, but the Community dimension potentially adds another thread to this debate.
Denne beretning kan ganske vist ikke give svar på et spørgsmål med så vidtrækkende følgevirkninger for de nationale retssystemer, men den bør i det mindste rejse spørgsmålet om, hvorvidt forbrydelser, der ikke kan betragtes som nationale, i sidste ende alligevel hører hjemme i nationale retssystemer, eller om det i sidste instans er medlemsstaterne, der bør tage sådanne sager ved i særdomstole.
This report cannot hope to answer a question which has such widespread ramifications for national legal systems, but it has a duty at least to raise the question as to whether offences which are not identifiably national ultimately belong nevertheless in national court systems, or whether, at the very least, Member States should deal with such cases in specialised courts.
Undersøgelsesudvalget kan ikke indenfor denne beretningsrammer behandle spørgsmålet om de vidtrækkende juridiske reformer i Europa, der er nødvendigefor at bekæmpe bedragerier på tværs af grænserne.
The Committee of Inquiry cannot, within the scope of this report, address the issue of the wideranging legal reforms in Europe which are necessary to deal with cross-border fraud.
Det kan kun støtte alle initiativer, der tages for at skabe større retsklarhed og sikre en mere effektiv og konsekvent retsforfølgning af bedrageri, og det må samtidig udtrykke skuffelse over den åbenlyse mangel på politisk vilje til overhovedet at omsætte sådanne initiativer til effektiv handling.
It can only support all initiatives taken to provide greater legal clarity and more effective and consistent prosecution of fraud, while noting with disappointment the apparent lack of political will to translate any such initiatives into effective action.
For det første kunne det praktiske problem med at etablere et kontaktnet mellem anklagere ¡øses relativt enkelt ved at oprette en europæisk fortegnelse over personer og afdelinger, der står for visse typer retsforfølgning bestemte steder.
First, the practical issue of establishing a contact network between prosecuting officials could be resolved relatively simply by the establishment of a European legal directory, indicating the persons and departments responsible for certain types of prosecution n particular places.
En sådan fortegnelse kunne understøttes af nationale f orbindelsespersoner med ansvar for at sikre, at anmodninger om assistance og retligt samarbejde stiles til rette vedkommende De i øjeblikket overdrevne bureaukratiske procedurer for sådanne anmodninger (som må formodes at blive mere almindelige) bør samtidig forenkles mærkbart
A directory of this sort could be backed up by national liaison officers responsible for ensuring that requests for assistance and legal cooperation were directed to the correct persons. The currently excessive bureaucratic procedures for such requests (likely to become more frequent) should at the same time be substantially simplified.
For det andet er der brug for storre klarhed, hvad angår standarder f or bevismateriale med henblik på retsforfølgning.
Second, greater clarity is necessary in connection with the standards of evidence required for prosecution.
Den f oretrukne losning med anden europæisk lovgivning som forbillede ville være gensidig anerkendelse af bevismateriale Materiale, der kan accepteres i oprindelseslandet og om nødvendigt attesteres som sådan, ville da blive godkendt i alle andre medlemsstater.
A preferred solution, modelled on other European legislation, would be "mutual recognition " of evidence. Evidence acceptable in its country of origin, if necessary certified as such, would thus be admissible in all other Member States.
I betragtning af de juridiske vanskeligheder ved at nå frem til gensidig anerkendelse, hvilket naturligvis ville kræve omfattende lovgivning, kunne man tænke sig en midlertidig losning, der ikke kræver sådan lovgivning, men som går ud på at oprette en europæisk juridisk clearingcentral bestående af udlånte nationale eksperter, der kan sikre, at alt bevismateriale på tværs af grænserne opfylder de standarder, som domstolene i den pågældende medlemsstat kræver.
Given the legal difficulties in arriving at mutual recognition, which would certainly require substantial legislation, an interim solution, requiring no such legislation, would be to create a European legal "clearing house" composed of seconded national experts able to ensure that all cross-border evidence met the standards required in the courts of the Member State concerned.
Et sådant organ kunne også give yderligere rådgivningsservice vedrørende de nationale retssystemer.
Such a body could also provide wider consultative services on national legal systems.
Med tiden, men ikke i den nærmestefremtid, kunne clearingcentralen fungere som udgangspunkt for en europæisk anklageinstans, der indenfor sit kompetenceområde kan anlægge sager i hele EU.
In time, though not in the immediate future, the clearing house could provide the launch pad for a European prosecution service able to bring cases falling within its sphere of competence in cases throughout the EU.
Mens denne seneste udvikling afventes, ville det være overordentlig nyttigt at tillægge UCLAF, der allerede indenfor sine eksisterende beføjelsers og ressourcers rammer udøver nogle af dissefunktioner, status som officielt undersøgelsesorgan indenfor de nationale retssystemer, således at det bliver i stand tilforelægge det bevismateriale, det samler, i nationale domstole ud fra en retsstatus svarende til de nationale myndigheders
Whilst awaiting this last development, it would be extremely useful to give UCLAF, which alreadyfulfils, within the limits of its existing competences and resources, some of these functions, the status of an official investigative body within national legal systems, thereby enabling it to present the evidence it gathers in national courts on the basis of a legal status equivalent to national authorities.
En delegation fra udvalget blev orienteret om dette punkt i den belgiske lovgivning af den offentlige anklager, som den mødtes med under besøget i Antwerpen.
A delegation of the Committee was informed of this point of Belgian law by a state prosecutor it met during its visit to Antwerp.
Jf. meddelelse til medlemmerne nr. 65 - PE 220.791.
See Notice to Members no. 65 - PE 220.791
REFORMMULIGHEDER (VD - POLITISKE MULIGHEDER
OPTIONS FOR REFORM (VI) - POLITICAL OPTIONS
Behovet for politiske løsninger
Seeking political solutions
Udvalget er gentagne gange blevet mindet om, at nogle af de foranstaltninger, der skal træffes for at løse krisen i forsendelsesordningen, må være af overvejende politisk art. En afgrundene til, at krisen overhovedet opstod, er, at den i alt for lang var et spørgsmål, der så godt som udelukkende blev behandlet i ekspertkredse uden for aktiv politisk kontrol.
The Committee has been reminded on several occasions that some of the action to be taken in response to the crisis in transit has to be of an essentially political nature. One of the reasons for the crisis arising in the first place is that for too long it remained an issue dealt with almost exclusively in the world of experts, outside active political control.