natgillin/translations-raw huggingface dataset:
De regionale myndigheder egner sig til at foretage en afbalanceret vurdering af disse forskel lige hensyn.
The mix of instruments used in economic development needs to be carefully judged.
Hvis offentlige indgreb finder sted på et for lavt niveau, er der overvejende sandsynlighed for, at lokale initiativer vil få følger for de omgivende områder.
Some of the experts consulted have, nevertheless, stressed the importance of big projects able to make a mark on the recipient region and thus to demonstrate a commitment to cohesion.
I Frankrig kan det således konstateres, at det er vanskeligt at gennemføre kollektive foranstaltninger f.eks. vedrørende trafikforbindelser på grund af de mange kommuner.
The celebrated Knock air port in the West of Ireland is, arguably, an example of a bold investment that can alter the direction of a local economy. Policy instruments also need to be complementary as far as possible.
Alle ønsker adgang til bedre faciliteter, men ingen vil acceptere, at en ny vej eller lufthavn anretter forstyrrelser i deres lokalområde.
In Ireland, training pro grammes, though expensive, have been seen as needed to provide the 'soft' infrastructure to go along with phy sical infrastructure and incentives to productive invest ment.
De regionale myndigheder har derimod den fornødne gennemslagskraft til at sætte sig ud over sådanne problemer.
A key part of ensuring efficient delivery of policy will be to learn from experience.
Når der hersker enighed om, at det f.eks. er påkrævet at anlægge en ny vej, må regionen være ansvarlig for at vurdere, hvordan et projekt bedst kan gennemføres til gavn for regionen som helhed.
There must be cause for concern, for example, that the rate of take-up of structural Fund commitments is, at times, alarmingly low.
Samtidig er de regionale myndigheder i nærmere kontakt med befolkningen end de nationale myndigheder, og de har derfor bedre muligheder for at definere de lokale behov og udforme de nødvendige politiske tiltag under hensyntagen til den regionale kultur og de regionale særpræg.
In Italy, for example, bureaucratic delays appear to be a major problem in the administration of policy.
Navnlig i forbindelse med strategier for økonomisk udvikling er der talrige eksempler på, at
Recent evidence from East Germany indicates that there is a pressing need for technical assistance in designing and implementing economic regeneration programmes.
I 1990'erne må det nødvendigvis afklares, om kriterierne for støtteberettigelse er for bredt formulerede, og — i givet fald — hvordan en stramning kan gennemføres.
The lack of coherence in policy can diminish overall effectiveness, even if individual schemes are welljudged.
Den nuværende ordning er et ustabilt kompromis mellem støtte til de dårligst stillede regioner på grund lag af fælles kriterier og uddeling af et vist udbytte til hver enkelt medlemsstat.
Scale of overall effort is also relevant.
Det kan diskuteres, om prin cippet om fuld kompensation (»juste retour«) overhovedet bør indgå i en revideret ordning.
In Spain, for example, it is considered that too little has been expended on regional development policy to have made a meaningful difference.
I princippet ville det være vanskeligt at retfærdiggøre et sådant princip, men af politiske årsager er det måske alligevel uundgåeligt.
Equally, it is important to acknowledge the role of non-spatial policies.
Strengere kriterier for støtteberettigelse ville gøre det muligt at yde en mere koncentreret indsats, og samtidig ville problemerne virke mere overkommelige.
Professor Allen, who produces an annual inventory of regional policies
• Veldefinerede indikatorer for uligevægt på arbejdsmarkedet.
in European countries (Yuill et al.
Udviklingen går i retning af regionale snarere end nationale interventioner; denne tendens gør sig ikke kun gældende i mange europæiske lande (den ændrede prioritering i Frankrig er et bemærkelsesværdigt eksempel), men også i USA, hvor de enkelte stater tegner sig for en mangfoldighed af nye projekter.
'Regional policy is part of regional economic develop ment, but regional development is more than regional policy.'
Det vil imidlertid ikke være problemfrit at give regi onerne en mere fremtrædende placering i samhørig hedspolitikken, da de institutionelle strukturer er vidt forskellige fra medlemsstat til medlemsstat.
The position of the Commission is rather different from any national administration and in many respects it is much more open to the lobbying process than is normal ly the case.
Det vil formentlig være yderst vanskeligt at skabe fælles rammer for udformningen og iværksættelsen af politiske initiativer.
However, exercising such opportunities for lobbying does depend on the level of resources available and the ease of getting to Brussels.
De regioner, der er berettiget til at modtage støtte fra Fællesskabet, må udvælges på grundlag af passende kriterier.
Nor is it just assessable by the opportunity cost of the funds transferred and the use made of them by the recipients.
Særlige kriterier for udvælgelse af regioner eller områder, hvor den sociale samhørighed frembyder problemer, vil ikke nødvendigvis føre til de samme resultater som de økonomiske indikatorer.
The whole process of decision-making, administration and accountability forms part of the cohesive process and its acceptability.
• Indikatorer for social nød, herunder bolig-, sundheds- og miljøforhold.
The regional voice is, of course, effectively heard in the Parliament but here the problem is of the strength of the Parliament in influencing the final decisions.
Disse faktorer må analyseres inden for ret snævert afgrænsede geografiske enheder for at indkredse forekomsten af fattige områder i regioner, der i øvrigt måske er relativt velstillede.
Parliament's powers were considerably enhanced by the Single European Act and it seems likely that the new treaty will enhance them further, perhaps going as far as co-determination.
Det er et åbent spørgsmål, om udvælgelsen af de støtteberettigede parter udelukkende bør være baseret på regionale kriterier, hvilket indebærer overførsler fra rigere til fattigere regioner på grundlag af regionale indikatorer. En alternativ løsningsmodel består i at sigte direkte mod enkeltpersoner eller husstande. Eksempelvis ville en progressiv EF-skat ikke ramme de fattigere husstande i de rige regioner, hvilket en ensartet afgift i en region derimod ville.
The role of Parliament is particularly important, as far as policy for the regions is concerned, at the time when the policy is agreed and put into legislative instruments and when the success of the policy is reviewed.
I øjeblikket er det relativt vanskeligt at vurdere incidensen af Fællesskabets indtægter på grund af indtægterne fra den fælles landbrugspolitik.
There are several forces at work, some of which may conflict.
Det står imidlertid fast, at udgifterne inden for visse områder først og fremmest kommer de rigere husstande i en given gruppe til gode (som påpeget af Franzmeyer m.fl. hvad angår den fælles landbrugspolitik).
The first is that major interest groups within society wish to feel part of the decisionmaking process and in the case of regional cohesion this naturally includes regional and local administrations.
Under alle omstændigheder er sociale problemer ikke afspejlet i lige høj grad i alle indikatorer for en given region, og det vil formentlig være hensigtsmæssigt at yde mere målrettet støtte til løsning af særlige problemer.
The problem in the structure of the European Community is that institutional structures are rather different from those of any State, whether federal or unitary.
• Indikatorer for behovet for fysisk og social infrastruktur med henblik på at nå de fastsatte mål.
Decision making in the Council is at one remove because it is conducted by the ministers of the Member States, not the constituent regions.
Der bør opstilles reviderede mål for udbuddet på grund lag af regelmæssige kontroller.
In the cases where the whole Member State is eligible for a particular form of assistance, this may be less of a problem.
• Oplysninger om indkomstfordeling samt social og økonomisk mobilitet.
The intergovernmental conferences thus provide a crucial opportunity to determine how great the role of Par liament should be in the future.
Det er vigtigt at indkredse særlig problemfyldte »ghettoer«.
There are, however, other routes, not so much in this instance the Court of Justice but the Court of Auditors.
• Vurdering af kendetegnene ved den del af befolkningen, der er afhængig af støtte.
As is clear from our study, the Court of Auditors has played a central role in pointing out the problems of previous use of the structu ral Funds and has made several clear recommendations for the way forward.
Sådanne foranstaltninger ville medføre, at målsætningen om en rimelig fordeling af goderne ikke blot gjaldt for regionerne i den enkelte medlemsstat, men også for enkeltpersoner og husstande.
The principal function that the Court performs is to provide an opportunity for accountability and to see not just that the money was spent on the right projects but that these projects achieved their stated aims.
En del af udgifterne måtte i givet fald sættes i relation til husstandsindkomsterne, og vi har derfor udarbejdet et ukompliceret eksempel på en social sikringsfond for EF, der ville få til opgave at fordele midler til regionerne på grundlag af behovene i de enkelte husstande.
Combined with the effects of the Committee for Budgetary Control in the Parliament, this institution could provide for midable assistance to improving the process of cohesion, especially from the point of view of the regions that are net Contibutors to the structural Funds, as it would reassure them that their contributions are being used to their best advantage.
De faktorer, der har relevans for den økonomiske samhørighed, omfatter bl.a.:
Quite radical solutions have been proposed to this, including adding a second regional chamber to the European Parliament, making it more similar to the US model.
Samhørighedspolitikken vil utvivlsomt være underlagt budgetmæssige restriktioner.
However, the other side of the coin is that the recipient regions themselves wish to have substantial control over the way that the funds are spent.
lesskabets egne indtægter ikke vil blive øget væsentligt i 1990'erne, selv ikke hvis der indgås en aftale om at supplere disse indtægter med yderligere midler fra medlemsstaternes statskasser.
can also be local. One problem that does arise, however, is ignorance on the part of the auditor of practices and progress elsewhere in the Community.
For nylig skrev Michael Emerson, der spiller en fremtrædende rolle i debatten om økonomisk integration, følgende:
In part this can be solved by exchange of information, but also by random audit from the centre.
»Det står fast, at Fællesskabet ikke vil udvide sit budget på linje med de etablerede føderale modeller«, maj 1991.
that this is the right way to spend the funds is clearly more cohesive than having the decision imposed from above.
lemsstaterne. Mindre end halvdelen af dette beløb blev givet ud i de fire medlemsstater, der har det laveste BNP (Grækenland, Irland, Spanien og Portugal), selv om der er almindelig enighed om, at disse lande har de største behov.
This is one of the origins of the principle of subsidiarity (see Padoa-Schioppa (1987), for example) that responsibility should lie at the most local level possible consistent with efficiency.
Hvis samtlige midler fra strukturfondene kom disse fire lande til gode i stedet for at blive fordelt mere jævnt, ville de have dobbelt så mange ressourcer til rådighed.
This exercise of subsidiarity lies at the centre of the success of regional policies.
Det er imidlertid ikke urimeligt at kræve, at medlemsstater over et vist udviklingstrin selv påtager sig ansvaret for deres ugunstigt stillede regioner — det kan ikke være Fællesskabets opgave.
The problem is to find a good balance between the overall coherence of the programmes across the Community as a whole with the exercise of local power.
Denne løsningsmodel tager hensyn til medlemsstaternes betalingsevne, hvilket er et grundlæggende princip for forvaltning af offentlige finanser.
The derivation of the CSFs and the switch to a programme rather than a project basis was intended to help achieve this.
Ligeledes tilgodeses subsidiaritetsprincippet, idet det finansielle grundlag bliver afgørende for, hvilket myndighedsniveau der skal dække udgifterne.
How ever, this process appears to have been only partly successful so far (although we may get a wider range of evidence when the mid-term review of the structural Funds appears).
De lande, der allerede nu er nettobidragydere til Fællesskabet, ville kraftigt modsætte sig en væsentlig udvidelse af Fællesskabets budget.
The institutional structure of the EC has two further impacts on the effectiveness of cohesion.
Det ville ikke være urimeligt, at de lande, der opnår de største fordele ved integrationen, til gengæld blev afkrævet et større bidrag til budgettet, men denne argumentation har ingen større vægt i de tilfælde, hvor de pågældende medlemsstater allerede har velintegrerede økonomier.
Not only is motivation increased by local involvement in decision making and exercise of the principle of subsidiarity, but it is also likely that those local needs will be more accurately identified.
Eksperter i Belgien mener eksempelvis, at den belgiske økonomi er blevet åbnet over for omverdenen i et sådant omfang, at konsolideringen af enhedsmarkedet og Den Økonomiske og Monetære Union ikke vil få nævneværdig betydning.
Just because certain forms of infrastructure are more effective in achieving cohesion in one region, this does not entail that they will necessary be just as effective in another. Priorities will vary.
Ligeledes er det i Tyskland den almindelige opfattelse, at selv om man har en meget positiv holdning til Fællesskabet, må der være grænser for, hvor store midler der kan afsættes til fællesskabsbudgettet — Tyskland har sideløbende forpligtelser over for både de fem nye delstater og Østeuropa og Sovjetunionen.
Secondly, cohesion is a dynamic problem and involves the response to a rapidly changing economic and social environment.
Tyskland er den største nettobidragyder til Fællesskabets budget og har derfor stor indflydelse på beslutningsprocesserne.
Improved decisionmaking throughout Community institutions can speed up the process considerably.
Hvad angår de forskellige udgiftskategorier i det foreløbige budgetforslag for 1992, fremgår den foreslåede opdeling af forpligtelserl) af tabel 4.
At present, for example, the Court of Auditors reports about two years after the event on the success of Community programmes. These reports are then debated and responses given.
Tabellen viser, at landbrugsgarantibetalinger fortsat tegner sig for over halvdelen af budgettet, mens strukturforanstaltningerne tilsammen lægger beslag på lidt over en fjerde del.
It is, however, clear from the latest report (1989) that the Court finds that it has to repeat the message on a number of occasions on the subject of the structural Funds before action is taken.
Tabel 4: Foreløbigt budgetforslag for 1992
The fault does not lie merely with the system but also with local administrations.
Sandsynligvis ville etablering af nye kriterier for tilførsel af indtægter også vække modstand.
While this would prima facie run counter to the objective of streamlining the administrative arrangements, the particular suggestion is for involving the social partners.
Såfremt den fjerde indtægtskilde fik en mere fremtrædende placering, ville Fællesskabets indtægter blive mere progressive; denne løsningsmodel er realisabel.
Since it is the private sector that will, in the main, take advantage of the new infrastructure, both hard and soft, in trying to increase the rate of local economic growth and employment, there is a clear argument why it should be involved in the decisionmaking process at the local level.
Ikke desto mindre vil der formentlig ikke ske væsentlige ændringer på indtægtssiden.
If nothing else, this may reduce the chance of creating white elephants which are built at great expense but subsequently not used or at least not used to the full.
Tilbagebetalinger og administration
There are ways round the apparent conflict between the desires for accountability and subsidiarity.
Finansiering af samhørighedsfremmende foranstaltninger over EF-budgettet kan derfor i princippet kun finde sted, hvis der foretages en omfordeling af midler fra visse eksisterende programmer til samhørighedspolitik ken.
The process of accountability can of course be undertaken locally.
De oplysninger, der er anført i afsnit 2.5 i denne rapport, indicerer, at Fællesskabet har en vis manøvrefrihed på dette område.
All legal entities are normally subject to auditing re quirements and local expenditures are no exception.
I kraft af sin størrelse er EUGFL-budgettet en oplagt kandidat, men bestemt ikke den eneste. I 1989 udbetalte strukturfondene f.eks. knap 8 mia. ECU til med
Such participation is a common requirement in the granting of loans.
det, at en forholdsvis beskeden nedskæring i EUGFL's udgifter ville muliggøre en fordobling af de midler, der nu er afsat til samhørighedspolitikken i de fire mindst udviklede medlemsstater.
The 1988 reform, as well as doubling the structural Funds over the next five years, calls for CSF assistance to become more clearly focused on integrated programmes in more closely defined regions.
Udviklingssektion, der ikke har en geografisk målsæt­ning, mens der i de flerårige programmer og »andre politikker« er afsat mindre beløb til regionalpolitiske formål.
On the one hand, in acting to improve cohe­sion, policymakers will not want to jeopardize potential gains from economic integration.
På denne baggrund kan det konstateres, at ca. 25% af budgettet anvendes til fremme af samhørighed.
This would imply that attempts to steer economic activity to less competitive areas should be reserved for emergencies rather than being a central plank of policy.
Hvis der for eksempel foretages overførsler fra budget­posten landbrugsgarantibetalinger til samhørighedspo­litikken, vil en nedskæring i landbrugsbetalingerne med et procentpoint medføre en forøgelse på to procentpo­int i midlerne til sidstnævnte formål — dvs. en elastici­tet på ca. 2.
On the other hand, cohe­sion policies need to ensure that potential losers from integration have the capacity to take opportunities that present themselves.
Følgelig er der gode muligheder for at øge bistanden til de dårligst stillede regioner via nedskærin­ger i landbrugsgarantierne uden drastiske omlægninger i landbrugsstøtten.
This involves building up compe­tences, and redressing shortcomings in specific elements of the supply side, for example, infrastructure, labour skills, or managerial talent.
Diagram 8: Landbrugsgarantibetalinger (indeks i ECU pr. capita, EF = 100)
The European Investment Bank makes commercial loans to development projects which in 1990 totalled ECU 13.4 billion (EIB, 1991).
Mere generelt må det bemærkes, at landbrugsudgif­terne har antaget et sådant omfang, at selv beskedne nedskæringer på dette område åbner mulighed for en meget betydelig forøgelse af de ressourcer, der afsættes til andre højt prioriterede formål.
These are at market rates, but could be regarded as soft loans to the extent that the Bank is lending as though the borrower is triple-Α creditrated, so that borrowers in less favoured regions avoid risk premiums.
Det er imidlertid et faktum, at langt flere ressourcer vil være påkrævet, hvis en storstilet ordning for overførsler fra velstillede til mindre velstillede regioner i Fællesskabet skal indføres som foreslået i MacDougall­Rapporten.
In some cases, this could be a significant advantage. In the Mezzogiorno, for example, data reported by Svimez (1991) suggest that the interest rate paid by commercial entities is two percentage points higher than in the Centre-North of Italy.
Ved udgangen af 1992 vil budgettet udgøre 1,2% af Fællesskabets BNP.
Before granting a loan, the EIB makes a three-pronged appraisal of the proposed project.
Såfremt denne procentsats vokser i samme takt som i de nugældende finansielle overslag, vil tallet for 1997 muligvis blive 1,25%.
This consists of a financial assess­ment, an investigation of the technical aspects of the scheme and an ex ante economic evaluation.
Hvor stor en stigning i udgifterne til samhørighedspolitikken ville der være mulighed for på denne baggrund?
The allo­cation between the main uses of EIB loans for the two most recent years is shown in Table 5.
Såfremt alle andre budgetposter samtidig uændret tegner sig for 0.26% af Fællesskabets BNP, kan udgif­terne til samhørighedspolitikken øges fra 0,3% af BNP til 0.49% af BNP i tidsrummet frem til 1997. Men selv en sådan stigning med to tredjedele ligger langt under de mål. der blev opstillet i MacDougall­Rapporten. Det ville være nødvendigt at reservere disse beløb til et relativt beskedent antal regioner for at opnå en mærk­bar formindskelse af ulighederne.
36.5 20.5 15.7 15.5 7.2 4.6 agriculture 1750.5 Transport 854.2 Energy 730.5 Telecommunications 1003.3 Water, sewerage 299.7 Other infrastructure 274.6
Såfremt et mere vidtgående system af overførs­ler ønskes gennemført (som i det spanske oplæg til regeringskonferencen), vil det formentlig blive nød­vendigt at indføre en ny udligningsordning.
Although Article 130 c of the Single Act refers to the role of the structural Funds, the European Investment Bank and other Com­munity policies in reducing disparities, there is little attempt in the formulation and implementation of other Community policies to address cohesion objectives.
Skal en sådan ordning i givet fald fungere uden for rammerne af Fællesskabets traditionelle egne indtægter og even­tuelt uden kontrol fra Kommissionens side?
Thus, the structural Funds, due to reach ECU 14 billion per annum by 1993, are the principal form of expendi­ture on cohesion, while about half of EIB lending is directed to regional development projects.
Begge disse spørgsmål må sikkert besvares bekræftende, selv om en sådan løsning ville blive mødt med kritik i lyset af kravene om ansvarlighed og kontrol. En mulig model er den tyske »Länderfinanzausgleich«­ordning,
Both types of intervention are intended to boost investment rather than to support incomes (though critics of the way the Funds are administered maintain that the money from them is frequently dissipated as consumption).
Ifølge beregninger, der er foretaget på grundlag af tal offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende (12.12.1990), er garantibetalingerne pr. capita langtfra rimeligt fordelt mellem medlemsstaterne (jf. dia­gram 8).
The structural Funds are coordinated with Member States' social and regional policies, and complemented by national financial contributions, through Communi­
De vigtigste modtagerlande er Irland, Græ­kenland, Nederlandene og Danmark.
The EIB lends at market rates, so the main direction of finance is towards production activity yielding positive financial returns.
Hvis betalin­gerne til de to sidstnævnte lande blev reduceret til EF­gennemsnittet, ville resultatet i 1989­budgettet have været en besparelse i garantibetalingerne på 2 950 mio. ECU, hvilket svarer til Regionalfondens og Soci­alfondens samlede udgifter til Spanien, Grækenland, Irland og Portugal samme år.
Facilities exist within the structural Funds for assistance with payment of interest on loans, but this does not appear to be widely used.
Diagrammet viser ligele­des, at Spanien og Portugal modtog betalinger pr. capita, der lå væsentligt under EF­gennemsnittet.
The Bank has largely assumed responsibility for special provision to small and medium-sized enterprises (SMEs), origi­nally provided by the New Community Instrument.
Selv om EUGFL's virkemåde indebærer, at det er vanske­ligt at planlægge nedskæringer i udgifterne, fremgår
Its capital base has been progressively increased, with a 22% rise in resources in 1990 in preparation for the sin-