natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Svarpersonerne var også — hovedsagelig gennem tv-programmer såsom East Enders og Grange Hill — bevidste om de problemer, der får folk til at tage stoffer, idet de navnlig mente, at det skyldtes en manglende evne til at klare tilværelsens skær:
There was also awareness, mainly through television programmes such as East Enders and Grange Hill, of the problems associated with drugs, reinforcing their association with a lack of ability to cope with problems.
»Angie (i East Enders) tog stoffer« »Hun drikker altid, når noget går hende på« »Hun synes nok ikke, at livet er værd at leve, så hun bliver ved med at drikke og sådan« »Det er farligt at tage stoffer, når man har drukket«
'Angie (on East Enders) took drugs' 'She's always drinking when she's upset' 'She probably thinks life's not worth living, so she keeps on drinking and that' 'It's dangerous to take drugs when you've been drinking as well'
Størstedelen af svarpersonerne var bekendte med »Heroin ødelægger dig«kampagnen samt med kampagner mod rygning, centreret omkring sundhedsrisici og sociale følgevirkninger:
The majority of respondents were aware of the 'Heroin Screws You Up' campaign, as well as anti-smoking campaigns centring on health risks and social implications.
»Det giver dårlige ånde, det er ligesom at kysse et askebæger«
'It gives you bad breath, just like kissing an ashtray'
Selv om ingen af svarpersonerne nævnte cigaretter og tobak i forbindelse med narkotika, syntes sundhedskampagnernes advarsler at have overbragt budskabet om, at rygning skader helbredet.
Although none of the respondents mentioned cigarettes and tobacco in the context of drugs, the warnings of the health campaigns appeared to have conveyed the message that smoking was detrimental to health.
Det var imidlertid opfattelsen, at unge, der allerede var begyndt at ryge, ville være uimodtagelige over for kampagnerne mod rygning:
However, it was felt that young people who did smoke would be impervious to the anti-smoking campaigns.
»Måske ryger deres forældre, så de er vant til lugten«
'Maybe their parents smoke, and they're used to the smell'
Antiheroinkampagnens budskab huskedes spontant, selv inden kampagnematerialet vistes på ny, og der var en generel følelse af, at kampagneoplysningerne var rigtige og troværdige:
The anti-heroin messages were spontaneously recalled, even before the advertising was shown, and there was a general feeling that the campaign was accurate and credible.
»Det sker ikke så hurtigt, men det er rigtig nok, at de til sidst dør — eller noget i den retning« »Hvis ikke det var rigtigt, ville de ikke sige det på tv«
'It doesn't happen so fast, but, yes, they die, or something, in the end' 'If it weren't true, they wouldn't be saying it on telly'
Efter forevisningen af kampagnematerialet gav drengene udtryk for en forstærket fornemmelse af farerne ved at begynde at tage stoffer, og det var helt klart, at kampagnens vigtigste budskaber var trængt ind:
After screening, the boys reinforced their perceptions of the hazards associated with starting to use drugs, and it was clear that the main aims of the campaign had been conveyed.
Efter at være blevet udspurgt nærmere kom det frem, at det, der havde størst indflydelse på drengenes holdning til stoffer, var risikoen for sygdom og skade lige indvirkninger på kroppen samt — i sidste ende — døden.
On probing, it emerged that the most crucial factor affecting these respondents' attitudes to drugs was the risk of disease and damage to the body, and, ultimately, death.
Til sidst blev svarpersonerne spurgt, hvad de ville gøre, hvis de vidste eller havde mistanke om, at en af deres kammerater tog stoffer.
Finally, respondents were asked what they would do if they knew, or suspected that a friend was using drugs.
Deres første reaktion var, at de ville gå til en eller anden autoritet som f.eks. politiet, deres lærere eller forældrene.
Their first reaction was that they would go to someone in authority, mentioning the police, teachers, or parents.
Ved nærmere eftertanke følte de imidlertid, at det ikke var nogen god ide at gå til politiet, da de ikke havde stor tillid til, at de ville blive troet:
However, on reflection, it was felt that they would not approach the police, since they had little confidence in being believed.
Det var opfattelsen, at det ville være mere hensigtsmæssigt at gå til en lærer på skolen, idet en sådan måske ville have bedre forudsætninger for at kontrollere rigtigheden af oplysningerne og træffe de nødvendige dispositioner.
It was felt that it would be more appropriate to approach a teacher at school, who might be in a better position to check up and take action.
Samtale 2: Piger i 15-års alderen
Session 2: Girls 15 years
Denne gruppe svarpersoner fremhævede i højere grad rygter fra kammerater og søskende snarere end oplysninger fra medierne som værende kilden til deres viden om narkotika.
There was a stronger emphasis amongst this group of respondents on hearsay from friends and siblings regarding drug experiences than on other sources such as the media.
En af pigerne påstod, at selv om hun ikke selv havde prøvet det, havde to af hendes bedste kammerater røget »weed«, som hun beskrev som »en grønlig substans«:
One girl, although denying that she herself had tried it, claimed that two close friends smoked 'weed', which she described as 'a greenish stuff'
»De bruger otte stykker sammenklistret cigaretpapir og en blanding af urter og tobak, som de så ruller sammen til en slags cigaret«
They use 8 Rizlas stuck together, and herbs stuck together, and make roll-ups mixed with tobacco'
»Jeg går ikke sammen med ham længere — hvis jeg møder ham, siger jeg bare hej eller noget i den stil«
'I don't go round with him anymore — if I see him, I just say hello, or something'
For så vidt angik det at begynde at tage stoffer mente svarpersonerne, at det undertiden begyndte med cigaretrygning, som derefter udviklede sig til indtagelse af, hvad svarpersonerne kaldte »milde« narkotiske stoffer — »weed« og »black« — og endelig til indtagelse af heroin.
In terms of starting to take drugs, it was claimed that some drug-taking started off with cigarette smoking, and then moved on to what respondents termed 'smaller drugs — weed and black', and finally to heroin.
Kammerater, der allerede havde prøvet at tage stoffer, mentes at have den største indflydelse med hensyn til at overtale andre unge til at blive brugere:
Friends who had already tried drugs were thought to be the strongest influence in persuading young people to become users.
»Det sker som regel ved drikkegilder — kammeraterne siger, at det giver én en snurrende fornemmelse«
'Usually, it's at drinking parties — your friends tell you it gives you a buzz feeling'
Et par af svarpersonerne indrømmede, at denne form for pres fra kammerater havde fristet dem til at prøve at tage stoffer, men presset fra advarsler fra forældre og lærere samt mediernes kampagner mod narkotika havde været stærkt medvirkende til at afholde dem fra at eksperimentere, hvilket også var tilfældet med de rædselshistorier, som politiet havde fortalt ved besøg på skolen, selv om det var opfattelsen, at disse ofte var overdrevne og derfor ikke troværdige.
One or two respondents admitted that this type of pressure from friends had tempted them to try drugs, but the pressure of warnings from parents and teachers, and anti-drug messages from the media, were a strong factor in deterring experiment, as well as the various 'horror-stories' recounted by police on school visits, although it was felt that these were often exaggerated, and therefore lacked credibility.
Vanskelige forhold i hjemmet nævntes som en yderligere medvirkende faktor for så vidt angik beslutningen om at begynde at tage stoffer, og det var opfattelsen, at unge, der allerede havde adfærdsproblemer, var mere tilbøjelige til at bukke under for fristelsen til at prøve:
A difficult home background was cited as an additional factor in the decision to start using drugs, and young people who already had behaviour problems were thought to be more prone to succumb to the temptation to try them.
»Det er de piger, der altid er i vanskeligheder — de går ind på toiletterne for at ryge, så det er den slags piger, man forventer vil tage stoffer«
'Its' the girls who are always in trouble — they go to the loos and smoke, and so they're the kind of girls who you'd expect to trv drugs'
Det var også svarpersonernes opfattelse, at personlighedsfaktorer spillede en stor rolle med hensyn til det at give efter for pres fra kammerater for at gøre som den eller »gøre som de store«.
Personality factors were felt to be important, too, in terms of 'giving-in' to pressure from friends and peer groups to conform, or 'look big'.
Som i drengenes tilfælde var pigerne bekendte med narkotiarelaterede aktiviteter i deres egne kvarterer:
As with the group of boys, there was awareness of drugrelated activities in the immediate neighbourhood —
»Man hører rygter om stoffer på cafeen længere nede i gaden« »Den lokale pub — the Duke's Head — alle ved, at man kan få fat på stoffer der, hvis man vil«
'The pub down the road — the Duke's Head — everyone knows if you want drugs you can get hold of them there'
Der var igen tale om almindeligt kendskab til »Heroin ødelægger dig«kampagnen, men det var opfattelsen, at skolen sandsynligvis var bedre egnet end tv til at føre kampagner mod narkotika, og for nogle af pigernes vedkommende var emnet allerede blevet dækket i orienteringstimerne.
Again, there was general awareness of the 'Heroin Screws You Up' campaign, but it was felt that school was probably a better place for anti-drugs teaching than television, and some of the girls had already covered the topic in their General Studies lessons.
Det var imidlertid opfattelsen, at der ikke fandtes nogen ganske bestemt måde at nå de unge på, selv om der var almindelig enighed om, at det var bedre at forebygge end at helbrede, og at det var lettere at afholde unge fra at begynde med stoffer end at prøve at overbevise en misbruger eller en bruger om ikke at tage dem:
However, it was thought that no one specific approach could be defined for reaching young people, although there was general agreement that prevention was better than cure, and it was easier to stop young people from startinq on drugs than to try to dissuade an addict or user trom taking them.
»Det er bedst på så mange måder som muligt at forsøge at appellere til så mange typer som muligt«
'It's best to try in as many ways as possible to try and appeal to as many types as possible'
For så vidt angik det at opdage eventuelle brugere blandt venner og bekendte var samtlige piger bekendte med de afslørende tegn på indtagelse af stoffer, navnlig forværringen i den personlige fremtoning:
In terms of spotting possible users amongst friends and acquaintainces, all the girls were aware of the tell-tale signs of drug-taking, especially the deterioration in personal appearance.
»Man kan se, når nogen er på heroin — de får bumser omkring munden og bliver meget hvide og blege i ansigtet«
'You can tell if someone's on heroin — they get spots round their mouth, and they're very white and pasty'
Svarpersonerne udtalte også, at folk ikke kunne opføre sig normalt, når de havde taget stoffer:
Respondents also stated that people were unable to act rationally after having taken drugs.
»De tror, at de kan kontrollere den (deres adfærd), men det kan de ikke«
'They think they can control it (their behaviour), but they can't'
Der var almindelig enighed om, at »det er mere hensynsfuldt at sige det, hvis nogen er på stoffer«:
There was general agreement that 'it's kinder to tell if someone's on drugs'.
»Hvis de døde, ville man føle sig skyldig, hvis man ikke havde fortalt det til nogen«
'If they died, you'd feel responsible if you hadn't told anyone'
Det var imidlertid opfattelsen, at det måske var bedre at sige det til nogen, der kunne tale med den pågældende, eller endog til politiet, snarere end til forældrene: rene:
However, it was felt that it might be better to tell someone who could talk to the person involved, or even the police, than parents.
»Forældre ville bare råbe ad deres børn, eller ikke gøre noget«
'Parents would just shout at their children, or not do anything'
Der var en lignende modvilje mod at delagtiggøre lærerne i mistanker om stofmisbrug på grund af manglende troværdighed:
There was a similar reluctance to tell teachers about suspicions of drug-taking, because of lack of credibility.
»Lærerne ville måske ikke tro på én, fordi folk har lavet numre med dem før«
'Teachers might not believe you, because people have played practical jokes on tnem betore;
Generelt var svarpersonerne udmærket klar over farerne ved indtagelse af stoffer, idet deres viden ikke blot stammede fra tv's »Heroin ødelægger dig«kampagnen, men også fra information hentet i hjemmet eller på skolen og — i de ældre pigers tilfælde — fra kendskab til aktiviteter i deres egen kammeratskabs- og bekendtskabskreds.
Overall, these respondents were well awzre of the hazards associated with drug-taking, not only from the TV 'Heroin Screws You Up' campaign, but also from messages at home and at school, and, in the case of the older girls, through awareness of activities within the sphere of their own friends and acquaintances.
Svarpersonerne var selv udmærket klar over fristelserne og over, hvor let det er at bukke under for dem, men det synes som om en mere åben holdning til emnet, navnlig i skolen, hvor det kan indlemmes i læseplanen, kombineret med fortsatte kampagner til bekæmpelse af narkotika i øjeblikket er en effektiv metode til at afholde de fleste børn fra at begynde at tage stoffer.
ANNEX III tions, and how easy it might be to succumb, but it seems that a more open attitude towards the topic, especially in schools, where it can be covered in the curriculum, allied to continuing anti-drugs campaigns, are currently an effective method of deterring most children from starting to use drugs.
De europæiske Fællesskaber — Europa-Parlamentet
European Communities — European Parliament
Undersøgelsesudvalget om narkotikaproblemet i Det europæiske Fællesskabs medlemsstater
Committee of Inquiry into the Drugs problem in the Member States of the Community
Pris i Luxembourg (moms ikke medregnet) ECU 2,40 BFR 100 DKR 19
Price (excluding VAT) in Luxembourg ECU 2.40 BFR 100 IRL 1.80 UKL1.70 USD 2.50
ET PARLAMENT RIVENDE UDVIKLING æ©m°m^LMÆEMTET rø o1l«
FORGING AHEAD
TREDIE UDGAVE 1989
THIRD EDITION 1989
ET PARLAMENT I RIVENDE UDVIKLING y^®m°^^LÄMEMT
FORGING AHEAD œ®^E/^ meoM»?
Direktør ansvarlig for publikationen: Klaus Pöhle
Director responsible for publication: Klaus Pöhle
Luxembourg: Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer, 1989
Office for Official Publications of the European Communities, 1989
Artikler og tekst i denne publikation må med kildeangivelse gengives frit i deres helhed eller i uddrag
Reproduction is authorized in whole or in part, provided the source is acknowledged
Valg af medlemmer til Europa-Parlamentet
Direct elections to the European Parliament
Retsgrundlag 1.1 Rådets afgørelse 1.2 Akten om direkte valg til Europa-Parlamentet
Legal bases 1.1 Council Decision 1.2 Act concerning the election of the representatives of the European Parliament by direct universal suffrage
Belgien Danmark Forbundsrepublikken Tyskland Grækenland Spanien Frankrig Irland Italien Luxembourg
Belgium Denmark Federal Republic of Germany Greece Spain France Ireland Italy Luxembourg
2.10 Nederlandene 2.11 Portugal 2.12 Det Forenede Kongerige
2.10 The Netherlands 2.11 Portugal 2.12 United Kingdom
Resultaterne af det andet direkte valg 3.1 Mandatfordeling 3.2 Valgresultater i medlemsstaterne
Results of second direct elections 3.1 Allocation of seats 3.2 Results of elections
En ensartet valgmåde — den nuværende situation
Progress of work on a uniform electoral procedure
Europa-Parlamentets medlemmer
Members of the European Parliament
Medlemmer fra 1952—1979 (Liste A)
Members from 1952 to 1979
Medlemmer fra 1979—1988 (Liste B)
Members from 1979 to 1988
Liste over spanske og portugisiske parlamentsmedlemmer, der udnævntes pr. 1. januar 1986, men som ikke blev valgt ved de direkte valg til Europa-Parlamentet i juni 1987 (Spanien) og juli 1987 (Portugal) (Liste C)
List of Spanish and Portuguese Members appointed on 1 January 1986
Statistiske oplysninger
Statistical tables
Medlemmernes status
Status of Members
Konstituering Rettigheder og status Organisation og finansiering Bestyrelse og sammensætning Sammenslutninger af nationale partier
Constitution Rights and status Organization and financing Chairmen and membership European alliances between national parties
Europa-Parlamentets beføjelser
Powers of the European Parliament
Høringsproceduren Samrådsproceduren Samarbejdsproceduren Samstemmende udtalelser ved tiltrædelsestraktater aftaler
Joint decision-making in respect of accession treaties and association agreements
Kontrolbeføjelser
Supervisory powers
Skriftlige og mundlige forespørgsler Spørgetid Mistillidsvotum Passivitet Budgetkontrol
Written and oral questions Question Time Motion of censure Failure to act Budgetary control
Europa-Parlamentets organisation og arbejdsform
Organization and working methods of the European Parliament
Udvidet Præsidium
The enlarged Bureau
System, antal og benævnelse Sammensætning Opgaver Arbejdsgang Udvalgsformandsmødet
Type, number and names of committees Membership Responsibilities Working methods Meeting of committee chairmen
Generalsekretariat 9.1 Generalsekretær og Sekretariat 9.2 Europa-Parlamentets budget
Secretariat 9.1 Secretary-General and Secretariat 9.2 Budget of the European Parliament
Europa-Parlamentets forbindelser udadtil
External relations of the European Parliament
De Europæiske Fællesskabers institutioner 1.1 Kommissionen 1.2 Rådet 1.3 Det Europæiske Råd
Institutions of the European Communities
Det Europæiske Politiske Samarbejde (EPS) Domstolen Revisionsretten Det Økonomiske og Sociale Udvalg Den Europæiske Investeringsbank
Commission Council European Council European Political Cooperation (EPC) Court of Justice Court of Auditors Economic and Social Committee European Investment Bank
De nationale parlamenter 2.1 Konferencen af Formændene for De Europæiske Parlamentariske Forsamlinger linger
National parliaments
Samarbejde med parlamentariske udvalg og politiske grupper Specialiserede organer i de nationale parlamenter Det Europæiske Center for Parlamentarisk Forskning og Dokumentation
Cooperation with parliamentary committees and political groups Special committees of the national parliaments European Centre for Parliamentary Research and Documentation
Andre internationale organisationer 3.1 Europarådet 3.2 Den Vesteuropæiske Union (WEU) 3.3 Den Nordatlantiske Traktats Organisation (NATO)
Other international organizations 3.1 Council of Europe 3.2 Western European Union (WEU) 3.3 North Atlantic Treaty Organization (NATO)
Europa-Parlamentets pr-arbejde
Public relations work of the European Parliament
Europa-Parlamentet i den offentlige opinion 2.1 Kendskabet til Europa-Parlamentet og dets anseelse
The European Parliament and public opinion 2.1 Public awareness and Parliament's ¡mage
Vurdering af den fremtidige rolle
Appraisal of Parliament's future role
Milepæle i Europa-Parlamentets udvikling
Landmarks in the development of the European Parliament
Forkortelser
Bibliography
Det Europæiske Fællesskab har med virkeliggørelsen af et fælles indre marked inden udgangen af 1992 sat sig nye mål, som vil føre det ud af de senere års dødvande.
In aiming for the completion of the single internal market by 1992, the Community has set itself new goals which will enable it to shake off the lethargy of recent years.
Der har åbnet sig nye perspektiver, som har givet sig udslag i en egen indre dynamik på en lang række områder.
New prospects have opened up; a new momentum has been achieved in many areas.
Den europæiske integrationsproces er kommet i gang igen.
The process of European integration is moving forward again.
Der er i den brede offentlighed endnu alt for lidt kendskab til den rolle, som Europa-Parlamentet har spillet i denne sammenhæng, og til dets fortsatte aktive medvirken.
There is still insufficient awareness among the general public of the role which the European Parliament has played and continues to play in this connection.
Det var ¡o Europa-Parlamentet, der med sit Udkast til Traktat om Oprettelse af Den Europæiske Union, som det vedtog i 1984, havde beredt jorden for den første ændring af Fællesskabets Traktater, som Fællesakten er udtryk for, og det har medvirket ved udformningen af lovgivningsgrundlaget for det fælles indre marked.
It was, for instance, the European Parliament which, through the adoption in 1984 of its draft Treaty for European Union, prompted the first reform of the Community Treaties embodied in the Single European Act and helped to determine the legal bases for the single internal market.
Europa-Parlamentet er talerør for 320 millioner europæiske borgere; det er det eneste europæiske forum for direkte valgte folkerepræsentanter, hvor aktuelle politiske emner tages op i fuld offentlighed, og hvor der udspiller sig en nuanceret og lidenskabelig debat om Europas fremtid.
The European Parliament acts as the spokesman for the 320 million European citizens; it is the European platform for directly elected representatives, on which current political issues are openly discussed and questions concern ing Europe's future are hotly debated.
Sideløbende med denne funktion som talerør og debatforum, der er et frit valgt parlaments fornemste, er dets første opgave imidlertid den lovgivende rolle, det spiller inden for rammerne af hørings- og samarbejdsproceduren i henhold til Fællesakten, og den demokratiske kontrol, det udøver over Fællesskabets udøvende organ.
Apart from this pre-eminent duty of a freely elected parliament to act both as spokesman and platform, however, the European Parliament's first responsibilities are to fulfil its legislative role in the consultation and cooperation procedures provided for in the Single Act and to guarantee democratic supervision of the Community's executive body.
Der er her ikke tale om overtagelse af nye beføjelser på de nationale parlamenters bekostning, men om en supplerende parlamentarisk kontrol med de politiske opgaver, som medlemsstaterne har overdraget Fællesskabet.
The object is not to take powers away from the national parliaments but to provide complementary parliamentary supervision of policy decisions which the Member States have entrusted to the Communities.
Formålet med denne publikation er — i anledning af det tredje direkte valg til Europa-Parlamentet i juni 1989 — at beskrive Parlamentets beføjelser og arbejdsform samt dets samspil med de øvrige fællesskabsinstitutioner og endelig at påvise dets rolle i den europæiske integrationsproces.
The purpose of this book, which is published as the third direct elections to the European Parliament in June 1989 draw near, is to explain the powers and working methods of Parliament, its interaction with the other Community institutions and its role in the process of European integration.
Jeg håber derfor, at denne publikation vil medvirke til at bringe Europa-Parlamentet og borgerne i Det Europæiske Fællesskab nærmere hinanden, og at den kan inspirere Europas borgere til af fuld overbevisning at støtte det europæiske samlingsarbejde.
I hope that thereby it will help to give our citizens a better understanding of the European Parliament and encourage them to give their full support to the achievement of that 'ever closer union of the peoples of Europe' which is a fundamental goal of the Community.
September 1952: Formanden for Den Høje Myndighed, Jean Monnet, holder tale ved det første møde i EKSF's Fælles Forsamling i Strasbourg (formanden, Paul-Henri Spaak, i formandsstolen).
70 September 1952: the President of the High Authority, Jean Monnet, addressing the first session of the ECSC Common Assembly in Strasbourg (in the chair: Assembly President Paul-Henri Spaak).