natgillin/translations-raw huggingface dataset:
End ikke Egypten, der er en arabisk stat, som har indgået en fredstraktat, har undgået Israels voldsomme ekspansionspolitik, idet der stadig ikke er nogen løsning på spørgsmålet om det endnu besatte egyptiske Taba-distrikt.
Not even Egypt, an Arab State which has concluded a peace treaty, has escaped Israel's insatiable appetite for territorial expansion as the issue of the still occupied Egyptian Taba district remains unresolved.
Israel synes at blive tilskyndet til sin ekspansionistiske higen af den amerikanske utilbøjelighed til klart at rette sig efter et fundamen talt princip inden for folkeretten, ifølge hvilket det er ulovligt at erhverve territorium ved magtanvendelse.
Israel seems to be encouraged in its expansionist quest by the American reluctance to abide clearly by a fundamental principle of international law which makes the acquisition of territory by force illegal.
Den arabiske Ligas pagt, der har omfattet alle fælles arabiske bestræbelser, inklusive topmødeaktiviteterne, har været baseret på tanken om nødvendigheden af fuldstændig enighed på alle punkter — en lammende fremgangsmåde, som flertallet iblandt os er fast besluttet på at få ændret hurtigst muligt.
No 1-307/301 vours, including the summit activities, has been based on the concept of the need for total consensus on all issues — a crippling approach which the majority amongst us are deter mined urgently to rectify.
Af endnu mere afgørende betydning end begge disse overvejelser er imidlertid De fore nede Staters modvilje mod beslutsomt og prompte at føre sine løfter om at skabe fred ud i livet. Dette træk ved amerikansk politik er ofte blevet fortolket som en accept af israelske aktioner, enten disse finder sted i de besatte områder eller i Libanon.
However, more crucial than either of these two considerations is the reluctance of the United States to act decisively and promptly on its undertaking of peacemaking.
For nylig er denne opfattelse blevet yderligere styrket gennem den mere betydningsfulde genetablering af det såkaldte strategiske samarbejde og alliancen mellem De forenede Stater og Israel, hvorefter der vil blive stillet amerikanske midler til rådighed for yderligere israelsk bosættelse i modstrid med ånd og bogstav i de fredsforslag, som præsident Reagan selv har fremsat.
Recently this view has been reinforced by the more significant reconstitution of the socalled strategic cooperation and alliance between the United States and Israel, whereby American funding for further Israeli settlements will be available, contrary to the letter and spirit of President Reagan's own peace proposals.
Disse faktorer har bevirket, at Israel uhindret har kunnet fortsætte sin ekspansionspolitik.
These factors have allowed Israel to pursue its expansionist policy unhampered.
De har fuldstændig nedbrudt De forenede Staters troværdighed og bevirket, at supermagternes polarisering hviler som en trussel over området.
They have all but totally destroyed United States credibility and allowed the spectre of superpower polarization to loom menacingly over the area.
Endelig har disse faktorer bidraget til, at arabiske radikale og ikke-repræsentative elementer inden for PLO har kunnet true organisationens ledelse.
Finally, they permitted Arab radicals and unrepresentative elements within the PLO to challenge the legitimate leadership of the organization.
Det alvorligste aspekt ved den nye situation er imidlertid forsøget på at beherske og kontrollere PLO, primært ved hjælp af en arabisk klike og dets ekstremisttilhængere inden for PLO, et illegitimt, illegalt og helt uacceptabelt træk for os, det overvældende flertal af det palæstinensiske folk og flertallet inden for den arabiske verden.
However, the most serious aspect of the new situation is the attempt to contain and control the PLO, primarily by one Arab faction and its extremist clients within the PLO, a move which is illegitimate and illegal, and totally unacceptable to us, the overwhelming majorty of the Palestinian people and the majority within our Arab world.
En lille gruppes magtovertagelse i PLO vil nødvendigvis betyde en begrænsning af PLOs uafhængige politiske bevægelsesfrihed, som det palæstinensiske folkes eneste legitime repræsentant.
A successful containment of the PLO by some is bound to impose a constraint on the PLO for independent political action as the sole legitimate representative of the Palestinian people.
Det vil i sidste ende berøve de folk, der befinder sig under israelsk besættelse og i diaspora, et virkeligt repræsentativt talerør, der kan formulere og forsvare deres interesser i internationale forsamlinger.
It would ultimately deprive the people under Israeli occupation and in the diaspora of a genuine representative voice to express and defend their interests in international councils.
Mangelen på fungerende offentlige institutioner, der kan formulere ønskerne hos den vigtigste palæstinensiske gruppe, nemlig de palæstinensiske arabere under israelsk besættelse siden 1967, har øget det pres, som vi har været udsat for i de sidste par år.
The absence of functioning public institutions to articulate the wishes of the principal Palestinian constituency, that of the Palestine Arabs under Israeli occupation since 1967, has compounded the pressures under which we have had to labour during the last few years.
Det uhæmmede angreb på palæstinensere i Nord libanon i forbindelse med Israels politik i de besatte områder har til hensigt at sikre status quo, nemlig at tillade Israel formelt at annektere Vestbredden og dermed for evigt krænke Libanons territoriale integritet.
The savage onslaught on the Palestinians in northern Lebanon, coupled with Israeli policies in the occupied territories, is intended to perpetuate the present status quo : allow Israel to annex the West Bank formally, and leave the territorial integrity of Lebanon permanently compromised.
Resultatet er en konfrontation mellem to potentielle magter i området, der forsøger at påtvinge hele regionen deres overherredømme.
The outcome is a confrontation between two potential regional powers seeking to impose their hegemony on the whole region.
Det kan lyde som en ren floskel, når det ofte siges, at tiden er af afgørende betydning, men jeg er bange for, at tiden for os alle nu næsten er udløbet.
It may be a mere platitude to have often stated that time is of the essence, but I am afraid that now time has all but run out on us all.
Der er gjort gentagne forsøg på at løse den arabisk-israelske konflikt; men de er alle slået fejl, fordi folk med de bedste hensigter ikke har kunnet beslutte sig til effektivt at gribe ind over for dem, der ikke ønsker at se freden og retfærdigheden sejre.
Repeated attempts have been made to resolve the Arab-Israeli conflict, but they have all failed because people of goodwill have lacked the decisiveness to undertake effective action to pre-empt the work of those who do not want to see peace and justice prevail.
Det er meget overraskende og stærkt foruroligende, at der i politiske kredse rundt om i verden ikke synes at være nogen klar erkendelse af, hvor betydningsfylde de seneste begivenheder i vort område har været, skønt de sandsynligvis vil sætte varigt præg på Mellemøsten.
It is a matter of considerable surprise and great concern that in political circles throughout the world there seems to be a lack of a clear appreciation of recent events in our region, though they are likely to leave their permanent imprint on the Middle East.
Der hersker næppe megen tvivl om, at den generelle situation i Mellem østen for hver dag er blevet mere alarmerende.
There is little doubt that the general situation in the Middle East has grown more alarming by the day.
Man må straks indlede et samarbejde, hvis der ikke skal ske en yderligere forværring af den nuværende situation.
There must be urgent collaborative action to deal with the rapid deterioration which is taking place.
Faren er ikke længere lokale eller begrænsede konflikter mellem syriske styrker, PLO-styrker og den israelske hasr, men en konfrontation mellem de to supermagter, hvilket kunne indebære brug af dødbringende våben, hvilket har skabt så stor ængstelse i Europa.
The danger is no longer that of local or limited clashes between Syrian forces, PLO fighters and the Israeli army, but of a confrontation between the two superpowers, which could involve the use of deadly weapons which have caused so much alarm in Europe.
I adskillige år har Sovjetunionen været udelukket fra fredsprocessen i Mellemøsten, idet De forenede Stater alene har påtaget sig ansvaret for at genoprette freden.
For a period of several years the Soviet Union has been effectively excluded from the peace process in the Middle East, while sole responsibility for peacemaking is assumed by the United States.
I kølvandet på den israelske invasion af Libanon mistede Sovjetunionen indflydelse og prestige i
In the wake of the Israeli invasion of Lebanon, the Soviet Union lost influence and prestige in the Middle East.
Sammenfaldende interesser mellem Sovjetunionen og nogle lokale magter og styrker i området gjorde det muligt for russerne at genvinde deres position og bekæmpe den isolation, De forenede Stater havde bragt Sovjetunionen i.
A convergence of interest between the Soviet Union and some local powers and forces in the region made it possible for the Russians to recover their position and challenge the exclusion imposed by the United States.
I mellemtiden har De forenede Stater selv under gunstige omstændigheder fundet det yderst vanskeligt, om ikke lige frem umuligt at komme freden nærmere uden palæstinensisk repræsentation og sovjetisk samarbejde.
Meanwhile, the United States has found it extremely difficult, if not impossible, despite the presence of propitious conditions, to make progress on the peace front without Palestinian representation and Soviet cooperation.
Amerikanske politikere har koncentreret deres opmærksomhed om Libanon, men den libanesiske krise er i det væsentlige en følge af konflikten mellem araberne og israelerne, som har fået lov til at glide helt i baggrunden.
American policy-makers have focused their attention on Lebanon, but the Lebanese crisis is, in the main, a consequence of the Arab-Israeli dispute which has been allowed to become completely overshadowed.
Den militære intervention fra de multinationale fredsbevarende styrker i Libanon er hurtigt ved at udvikle sig til et farligt spil, hvor de to supermagter sættes op mod hinanden. Kun hvis det lykkes at sammenkæde deres fortsatte tilstedeværelse, som direkte har til formål at sikre 'en betingelsesløs og fuldstændig tilbagetrækning af alle fremmede styrker fra landet og Libanons genvindelse af sin fulde suverænitet over hele sit territorium inden for en rimelig tidsfrist med en forpligtelse fra alle de forskellige grupper i det libanesiske samfunds side til at belægge deres hidtidige, nuværende og eventuelle fremtidige uoverensstemmelser, vil det være muligt at nærme sig dette mål og en ny begyndelse for Libanon.
The military intervention by the multinational peacekeeping force in Lebanon is fast becoming a dangerous diversion which will pit the superpowers one against the other until, and unless, its continued presence there is directly related to securing an unconditional total withdrawal of all foreign forces from that country and its recovery of total sovereignty over all of its territory within a reasonable time frame is linked to a serious commitment by all factions of the Lebanese community to reconcile all their past, present and likely future differences and to serious progress towards that end and a new beginning for Lebanon.
Jordan ønsker naturligvis ikke en sådan udvikling, på samme måde som vi er kraftige modstandere af optrapningen af atomvåbenkapløbet i Europa.
It is only natural that Jordan should not want to see that, as much as we object to the escalation in the nuclear arms race in Europe.
Den indbyrdes afhængighed mellem verdens nationer har lært os, at krigsfaren i Europa truer vor overlevelse lige så meget, som krig i Mellemøsten undergraver sikkerheden i Europa.
Interdependence between the nations of the world has taught us that the danger of war in Europe threatens our survival as much as war in the Middle East undermines the security of Europe.
Det er af vital betydning for os alle, at der kommer en dialog i stand mellem de to supermagter, således at der kan fastlægges en fælles holdning til fredsprocessen i Mellemøsten.
It is of vital importance to us all that a dialogue between the two superpowers should be embarked upon so that a common approach to peacemaking in the Middle East can be formulated.
Det vil være et konstruktivt skridt fra Europas side at understrege behovet for at inddrage Sovjetunionen i fredsprocessen, så faren for en øget polarisering kan afværges og en ny katastrofe undgås.
It will be a constructive move on the part of Europe to highlight the need to involve the Soviet Union in the peace process so that the danger of mounting polarization may be prevented and a new disastrous eruption averted.
I og med at Sikkerhedsrådets resolution nr. 242 er det eneste almindeligt anerkendte grundlag for en fred i Mellemøsten, har alle faste medlemmer af De forenede Nationers sikkerhedsråd et direkte ansvar for at bidrage til dens gennemførelse med dens klare krav om fuldstændig tilbagetrækning af hensyn til en varig fred og den yderligere varige garanti for alle staters sikkerhed i områder, når først det er lykkedes at finde den så længe savnede samlede fredsløsning.
After all, if Security Council Resolution 242 is the only universally accepted foundation for a Middle East peace, then all permanent members of the Security Council of the United Nations have a recognized direct responsibility to contribute to its implementation with its clear formula of total withdrawal for total peace and the additional perpetual guarantee of the security of all States in the area once a long-sought comprehensive peace is established.
Vi forventer, at Europa spiller en positiv rolle ved at mindske spændingen mellem de to supermagter og aktivt deltager i sikringen af den fred i Mellemøsten, som må komme en dag.
We expect Europe to play a fully positive role to defuse the confrontation between the two superpowers and take an active part to guarantee peace in the Middle East, which is bound to come one day.
Vi er naturligvis fuldstændig klar over, at selv om de ikke direkte involverede parter kan bidrage til at gøre en situation mindre eksplosiv eller få en konflikt bilagt, er det trods alt de berørte parter i en given konflikt, som skal nå til enighed om betingelserne for en endelig løsning.
We are, of course, fully aware that while the outside powers are able to defuse or compound a situation, it is the parties concerned in any particular dispute which must agree to the terms of a final settlement.
Jeg behøver ikke at fortælle Dem, at Jordan — dets konge, regering og folk — har gjort sit yderste for at bidrage til, at de mange fredsinitiativer kunne krones med held.
I do not have to tell you that Jordan — King, government and people — have tried their utmost to contribute to the success of several peace initiatives.
Vi har ikke ladet noget uforsøgt, udnyttet enhver lejlighed og gjort os alle mulige bestræbelser for at forlige ven og fjende og opnå, at der skabes retfærdig og varig fred i vor hærgede område.
We have followed every avenue, exploited every opportunity and bent over backwards to accommodate friend and foe alike, to see a just and lasting peace prevail in our troubled region.
Jordan har fuldt ud støttet alle internationale initiativer til løsning af de palæstinensiske problemer og problemerne i Mellemøsten.
Jordan has firmly supported all international initiatives to resolve the Palestinian and Middle East problems.
Vi gik fuldt og helt ind i samarbejdet med ambassadør Gunner Jarring, efter at vi direkte deltog i og bidrog til udarbejdelsen af Sikkerhedsrådets resolution nr. 242 af 22. november 1967.
Our cooperation with Ambassador Gunner Jarring following our direct participation and contribution in formulating Security Council Resolution 242 of 22 November 1967, was total and genuine, as was our participation in the Geneva Confer ence in 1973.
Det samme gjaldt vor deltagelse i Genève-konferencen i 1973.
In the same spirit, Jordan welcomed the Soviet call for an international conference to discuss
I samme ånd så Jordan velvilligt på den sovjetiske opfordring til at afholde en international konference, hvor problemet kunne drøftes med alle de berørte parter, herunder PLO, som den eneste retmæssige repræsentant for det palæstinensiske folk.
No 1-307/303 the problem with all the parties concerned, including the PLO as the sole legitimate repre sentative of the Palestinian people.
Selv om vi ikke misundte Egypten dets genvindelse af sit besatte område, kunne vi ikke godkende Camp David-aftalen, da den tilsidesatte det palæstinensiske problem, Mellemøsten-problemets kerne.
Although we could not begrudge Egypt the recovery of its occupied territory, we could not accept the Camp David accords, because they shunted aside the Palestinian question, the crux of the Middle East problem.
Aftalen muliggjorde en delvis fredsløsning, ændrede den strategiske balance til Israels fordel, således at Israel, fremstod som den dominerende magt i området, og fremkaldte den nuværende farlige situation.
The accords made possible the conclusion of a partial peace, shifted the strategic balance in Israel's favour to emerge as the dominant power in the region, and brought about the present dangerous situation.
Jordan spillede en tilsvareride konstruktiv rolle inden for det arabiske statssamfund.
Jordan played a similarly constructive role within the Arab community of States.
Disse bestræbelser kulminerede i den panarabiske Fez-plan sidste år.
These efforts culminated in the Pan-Arab Fez plan of last year.
Denne plan fulgte efter Reagan-initiativet,. og Jordan har gjort sit bedste for at kombinere de positive elementer i begge planer for at muliggøre en retfærdig og samlet løsning.
The plan was preceded by the Reagan initiative, and Jordan has been active to combine positive elements from both plans.
Begge planer er udarbejdet på grundlag af bestemmelserne i De forenede Nationers resolutioner nr. 242 og 338, som anerkendte alle stater i området og deres ret til at eksistere i sikkerhed inden for deres egne grænser.
To make a just and comprehensive settlement possible, both plans are based on the provisions of United Nations Resolutions 242 and 338, which offered all States in the region recognition and security within their own boundaries.
Jeg hilste fra starten Reagans forslag velkomne og ønskede dem videreudviklet.
I welcomed the Reagan proposals from the very outset, and wanted to see them evolve and develop.
De var efter vor opfattelse ikke omfattende nok, men markerede en forfriskende ændring af den tildligere holdning til fredsløsningen.
They were not comprehensive enough from our point of view, but marked a refreshing change from previous approaches to a settlement.
Denne indsprøjtning, som satte nyt liv i fredsprocessen, samt præsident Reagans opfattelse af det palæstinensiske problem, som værende hovedårsagen til Mellemøst-konflikten, blev bifaldt og værdsat.
The injection of a fresh impetus into the peace process was welcomed and appreciated, as was the president's perception of the Palestinian question as the 'root cause' of the conflict in the Middle East.
Vi bemærkede med oprigtig interesse, at præsident Reagan fortolkede bestemmelserne i Camp David-aftalen vedrørende Vestbreddens og Gaza-områdets status, som om disse områder udgjorde en del af den arabiske fædrenearv.
We noted with keen interest President Reagan's interpretation of the Camp David provisions on the status of the West Bank and the Gaza strip to be essentially part of Arab patrimony.
Det var beklageligt, at Israels sikkerhedskrav på den ene side og anerkendelsen af arabernes lovlige rettigheder i Palæstina på den anden ikke blev kædet sammen.
The omission of a link between Israel's security needs on the one hand and the recognition of Arab legitimate rights in Palestine on the other, was unfortunate.
Vi forventede i vidt omfang, at præsident Reagans opfordring til en fastfrysning af besættelsespolitikken og en standsning af sideløbende demografiske bevægelser i de israelsk besatte områder ville blive fulgt.
We had high expectations that the president's call for a freeze on the construction of settle ments and concomitant demographic movement in the areas under Israeli occupation would be heeded.
Det er mere end blot beklageligt, at der på trods af Israels fuldstændige afvisning af Reagans initiativ ikke blev truffet nogen afgørende foranstaltninger, og at initiativet fik lov til at løbe ud i sandet; fredsprocessen er i den nuværende situation gået i stå.
It is a matter of more than just regret that despite a total Israeli rejection of the president's initiative decisive action was not forthcoming and the vitality of the initiative was allowed to dissipate ; with it the peace process has, as matters stand, lost its momentum.
Verdensfreden og det internationale samarbejde bør baseres på bevarelse af den menneskelige værdighed og retssamfundet. fundet.
World peace and international cooperation must be based on the preservation of the dignity of man and the rule of law.
Kun kloge og modige mænd griber de sjældne chancer, som byder sig, til at gøre verden et sikrere sted at leve i.
Only wise and brave men seize rare opportunities to make the world a safer place to live in.
Lad os håbe, at vi er i besiddelse af både den klogskab og det mod, der skal til for ikke kun at gribe disse chancer, men også realisere dem.
Let us hope that we have both the wisdom and the courage, not only to grasp these opportunities, but make them as well.
Jeg er ikke i tvivl om, at den strategiske tænkning, der er fremherskende i øjeblikket, er til skade for freden.
I am in no doubt that the current prevalence of strategic thinking is detrimental to peace.
Den tilsidesætter folkenes håb og ønsker og deres forventninger om et bedre liv.
It neglects the aspirations of people and their expectations for a better life.
Hvis vi svigter dem, svigter vi os selv og gør det muligt for den nihilistiske fanatismes genfærd, som truer området fra Den persiske Golf til Middelhavet, at sejre.
If we fail people, we fail ourselves and allow the spectre of nihilist fanaticism, which threatens the region from the Gulf to the Mediterranean, to triumph.
Jeg håber og beder til, at det, som ikke er lykkedes for andre, vil lykkes for os.
I hope and pray we shall succeed where others have not.
(Kraftigt og langvarigt bifald)
(Loud, prolonged applause)
(Det højtidelige møde hævet kl. 15.45)
(The formal sitting closed at 3.45 p.m.)
Markedet for. ris. — Forslag fra Kommissionen (dok. 1-521/82):
Rice market — Commission proposal (Doc. 1-521/82)
Omsætningsafgifter. — Betænkning 1-1211/83) af Rogalla:
Turnover taxes — Report (Doc 1-1211/83) by Mr Rogalla
Udledninger af kviksølv. — Betænkning (dok.
Mercury discharge —
1-1142/83) af Lentz-Comette :
1-1142/83) by Mrs Lentz-Cornette Mrs Lentz-Cornette; Miss Hooper; Mr
Formanden. — Protokollen fra mødet i går er omdelt.
Development aid — Second report (Doc.
Så vidt, jeg kan se, er der tale om en nødvendig ajourføring, og jo hurtigere, det sker, jo bedre.
I thought that my mentioning these considerations would serve as an adequate introduction to the report.
Herman (PPE). — (FR) Ja, hr. formand, jeg stemte imod.
Mr Herman (PPE). — (FR) The record of yesterday's voting shows that I voted in favour of the Balfour proposal. That is not true.
Formanden. — Jeg tager Deres erklæring til efterretning. ning.
President. — Are you talking about the proposal for rejection, after the vote on the British reservations ?
(Protokollen godkendtes) (')
Mr Herman (PPE). voted against.
Markedet for ris
Rice market
Formanden. — Næste punkt på dagsordenen er forslag fra Kommissionen (dok. 1-521/82 KOM(82) 345 endel.) til forordning om ændring af forordning (EØF) nr. 1418/76 om den fælles markedsordning for'
President. — The next item is the Commission pro posal for a regulation amending Regulation (EEC) No 1418/76 on the common organization of the market in rice (COM(82) 345 final — Doc. 1-521/82).
EMS og den fælles landbrugspolitik
EMS and CAP