natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ud over deres eget normale arbejde udarbejder og ¡værksætter udenrigsministrene de af Det Europæiske Råds afgørelser, der falder Ind under deres kompetence.
Apart from their own activity, the Foreign Ministers draw up and execute those decisions taken by the European Council which fall within their jurisdiction.
Formandens funktion er styrket ved, at han som sådan fungerer som talsmand for De Tolv, og han har ansvaret med hensyn til initiativ, samordning, repræsentation og forvaltning af det politiske samarbejde.
The role of the presidency has been strengthened by the fact that the President-in-Office of the Foreign Ministers acts as spokesman for the Twelve and is responsible for political cooperation initiatives, coordination, representation and management.
Han har endvidere det særlige ansvar at sørge for, at der er og bevares en samhørighed i Det Europæiske Fællesskabs politik over for tredjelande.
He also has special responsibility for ensuring that consistency is sought and maintained in foreign policies in the European Community.
Et nyt skridt blev taget under mødet i Paris i december 1974 mellem Fællesskabets stats- og regeringschefer, som bekræftede deres vilje til gradvis at indtage fæl les holdninger og samordne deres diplomatiske virksomhed på alle områder vedrørende internationale spørgsmål, der berører Det Europæiske Fællesskabs interesser.
In a further move, the Community Heads of State or Government, meeting in Paris in December 1974, stated their determination gradually to adopt common positions and coordinate their diplomatic action in all areas of international affairs which affect the interests of the European Community.
En tredje rapport blev vedtaget af udenrigsministrene den 13.10.81 i London.
A third report was adopted by the Foreign Ministers on 13 October 1981 in London.
Denne sigter også mod en forbedring af mekanismerne for det politiske samarbejde, ¡det man delvis følger de forslag, som EP fremsatte i sin beslutning af 9.7.81.
This also seeks to improve the structure of political cooperation by following in part the proposals made by the European Parliament (EP) in its resolution of 9 July 1981.
Den Politiske Komité: Den Politiske Komité består af højtstående tjenestemænd fra de tolv medlemsstaters udenrigsministerier.
Political Committee: the Political Committee is composed of senior officials of the Foreign Ministries of the 12 Member States.
Den holder hyppigt møder, i gen nemsnit en gang om måneden.
It meets frequently, on average once a month.
Den har til opgave at behandle de løbende spørgsmål og stå I nær forbindel se med ministrene for at forberede deres møder og udføre deres instrukser.
Its job is to study current problems and to maintain close contacts between the Ministers in order to prepare their meetings and carry out their instructions.
Et sekretariat bestående af en direktør og 5 diplomater udlånt fra medlemsstaterne bistår formanden med forberedelsen og Iværksættelsen af aktiviteterne inden for EPS under formandens ledelse.
A secretariat composed of a director and five diplomats seconded by the Member States, answerable to the President, assists with the preparation and implementation of EPC activities.
I den højtidelige erklæring om Den Europæiske Union, som stats- og regeringscheferne underskrev I Stuttgart i juni 1983, fastsattes bestemmelser om en styrkelse af det politiske samarbejde, bl.a. gennem en koordination af medlemsstaternes holdning til de politiske og økon omiske aspekter af sikkerheden, og gennem en øget anerkendelse af det bidrag, som Europa-Parlamentet kan yde til udviklingen af en samordnet udenrigspolitik for De Tolv.
The Solemn Declaration on European Union signed by the Heads of State or Government in Stuttgart in June 1983 provided that political cooperation should be reinforced inter alia by coordination of the positions of the Member States on the political and economic aspects of security, and by increasing recognition of the contribution which the EP makes to the development of a coordinated foreign policy of the Ten.
De Tolvs ambassader De Tolvs diplomatiske repræsentationer over hele verden samarbejder om udenrigspolitiske spørgsmål.
Embassies of the Twelve: the diplomatic missions of the Twelve throughout the world cooperate in the execution of foreign policy matters.
Samordningen varetages af repræsentationen for det land, der har formandskabet i Rådet.
Coordination is undertaken by the mission of the country holding the Presidency of the Council.
Medlemsstaterne og Kommissionen skal ved gensidig bistand og information intensivere samarbejdet mellem deres repræsentationer i tredjelande og ved Internationale organisationer.
Using a system of mutual assistance and Information, the Member States and the Commission must intensify cooperation between their accredited representations in third countries and international organizations.
DEN EUROPÆISKE FÆLLES AKT: Denne traktat kodificerer og institutionaliserer det europæiske politiske samarbejde (EPS).
THE SINGLE EUROPEAN ACT: This Treaty codifies and institutionalizes European political cooperation (EPC).
Medlemsstaterne skal bestræbe sig på i fællesskab at formulere og iværksætte en europæisk udenrigspolitik.
The Member States must endeavour jointly to formulate and implement a European foreign policy.
Gruppen af Europæiske Korrespondenter Denne har til opgave efter Den Politiske Komités retningslinjer at følge gennemførelsen af det politiske samarbejde og behandle problemer i forbindelse med den generelle organisation.
The European Correspondents' Group: is responsible, under the direction of the Political Committee, for implementing political cooperation and studying general organizational problems.
Arbejdsgrupperne: Disse står under Den Politiske Komités ledelse og har til opgave at følge sektorbestemte eller specifikke spørgsmål (Mellemøsten, det sydlige Afrika, afspænding).
The working groups: are answerable to the Political Committee and are responsible for monitoring sectoral or specialized issues (Middle East, southern Africa, détente).
FÆLLESSKABSINSTITUTIONERNE OG DET POLITISKE SAMARBEJDE:
POLITICAL
De skal informere hinanden gensidigt og konsultere hinanden om ethvert udenrigspolitisk spørgsmål af generel interesse og holde samråd for at gennemføre fælles handlinger.
They must inform and consult each other on any foreign policy matters of general interest and coordinate their implementation of joint action.
Medlemsstaterne skal sikre den gradvise udvikling og fastlæggelsen af fælles princip per og målsætninger.
They must ensure that common principles and objectives are gradually developed and defined.
De skal undgå enhver handling eller stillingtagen, som kan skade deres effektivitet i internationale anliggender eller inden for internationale organisationer.
They must avoid any action or position which impairs their effectiveness in international relations or within international organizations.
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber: Del tager i alle ministermøder og er repræsenteret ved møderne i Den Politiske Komité og arbejdsgrupperne.
POLITICAL COOPERATION INSTITUTIONS: As a result of the reports and Summit Conferences mentioned above, a number of bodies and procedures were created to facilitate consultations and exchanges of information between the Foreign Ministers.
Den er fuldt ud tilknyttet EPS og har også et ansvar for, at der er og bevares en samhørighed I Det Europæiske Fællesskabs politik over for tredjelande.
This was institutionalized in the Single European Act.
ORGANER FOR POLITISK SAMARBEJDE: Efter oven nævnte rapporter og topmøder blev der oprettet en række organer og procedurer for på forskellige niveau er at fremme samradene og udvekslingen af oplysning er mellem udenrigsministrene.
The Commission of the European Communities: takes part in all the ministerial meetings and is represented at the meetings of the Political Committee and of the working parties. It is now fully associated with EPC and is responsible for seeking and maintaining consistency In foreign policies in the European Community.
Det Europæiske Råd: Det Europæiske Råd har til opgave at samordne drøftelserne i forbindelse med udenrigspolitiske spørgsmål og fællesskabsproblemer
European Council: the aim of the European Council is to coordinate discussion of foreign policy matters and Community affairs at the level of Heads of State or Government.
De Faste Repræsentanters Komité (Coreper): Dette organ forbereder Rådets arbejde og har et nært samar bejde med Den Politiske Komité om problemer, der på
The Committee of Permanent Representatives or Coreper: (the body which prepares the work of the Council) works in close collaboration with the Political Committee on problems in which Community affairs and 'cooperation' questions overlap, as was the case
PE 122.000 samme tid vedrører Fællesskabet og »samarbejdet«; det var tilfældet vedrørende arbejdet med de økon omiske spørgsmål (kurv II) på Konferencen om Sikker hed og Samarbejde i Europa (CSCE).
PE 122.000 for the work on economic problems (basket two) in the Conference on Security and Cooperation in Eurpe (CSCE)H.
Europa-Parlamentet: Er knyttet til det politiske samar bejde gennem tre forskellige procedurer.
The EP: must now be closely associated with EPC. The Presidency regularly informs the EP of the foreign policy issues which are being examined within the framework of EPC and must ensure that the views of the EP are duly taken into consideration.
Først forelægger formanden for udenrigsministrene en årsberetning for EP - som afholder en debat herom -om de fremskridt, der er gjort I det forløbne år, og de planlagte foranstaltninger.
First the President-in-Office of the Foreign Ministers makes an annual oral report to the EP — which debates it — on the progress made during the year and on the actions proposed.
Dernæst møder EP's Politiske Udvalg formanden for udenrigsministrene under kvartalsvise møder for at blive underrettet om ministre nes seneste drøftelser og får svar på udvalgsmedlemmernes spørgsmål.
Secondly, the EP's Political Affairs Committee meets the President-in-Office of the Foreign Ministers at quarterly colloquies, who briefs committee members on the Ministers' latest discussions and answers their questions.
Endelig har EP's medlemmer siden 1975 haft ret til at stille spørgsmål og mundtlige eller skriftlige forespørgsler med eller uden forhandling ikke alene til Rådet og Kommissionen, men også til Uden rigsministrene i Europæisk Politisk Samarbejde.
Thirdly, the right of Members to put written or oral questions, with or without debate, to the Council and the Commission, has, since 1975, been extended to include questions to the Foreign Ministers meeting in political cooperation.
Desuden har udenrigsministrene siden den højtidelige erklæring I Stuttgart i 1983 i stadig højere grad anvendt EP's beslutninger som grundlag for deres indsats vedrørende krænkelser af menneskerettighederne i forbindelse med en enkeltperson eller med befolkningsgrupper.
In addition, since the Solemn Declaration of Stuttgart in 1983 the Foreign Ministers have increasingly based their action regarding both the violation of the human rights of an individual and those of large numbers of persons on resolutions of the EP.
HISTORISK TILBAGEBLIK: Allerede i 1954 fremsatte USSR forslag om afholdelse af en Konference om Sikkerhed og Samarbejde i Europa (CSCE).
BACKGROUND: The proposal to hold a Conference on Security and Cooperation in Europe (CSCE) was first made in 1954 by the Soviet Union.
I 1964 fremkom den polske premierminister, Rapacki, med nye forslag, men først i 1969 indledte NATO-landene og Warszawapagt-landene indgående drøftelser om afholdelse af en sådan konference.
In 1964 the Polish Prime Minister, Mr Rapacki, made new proposals but it was not until 1969 that the NATO and Warsaw Pact countries commenced detailed discussions on the holding of such a conference.
I 1972-73 begyndte konferencens første fase med de Indledende multilaterale samtaler i Helsinki.
In 1972-73, the first phase of the conference, involving multilateral preparatory talks, commenced in Helsinki.
Den afsluttedes med en aftale om tilrettelæggelse af anden fase. Under denne førtes indgående forhandlinger I Genève fra 1973 til 1975.
It ended with an agreement on the organization of the second phase, which was held in Geneva between 1973 and 1975 and comprised intensive negotiations.
De afsluttedes med tredje runde med vedtagelse af slutakten fra Helsin-ki-konferencen; denne fandt sted i juli 1975.
This was followed by a third phase, in Helsinki in July 1975, at which the Final Act of the Conference was adopted.
CSCE's MÅL: Grundlaget for CSCE er det overordnede mål gennem politiske, militære, økonomiske, kulturelle og humanitære overenskomster at mindske risikoen for en militær konfrontation i Europa og at virke for et konstruktivt samarbejde mellem blokkene.
OBJECTIVES OF THE CSCE: The fundamental objective of the CSCE is to reduce the risk of a military confrontation in Europe by means of political, military, economic, cultural and humanitarian agreements and to promote constructive cooperation between the blocs.
Slutakten blev undertegnet af repræsentanterne for 35 deltager lande. Disse var i det store og hele opdelt i tre grupper:
The Final Act was signed by the representatives of 35 participating countries.
— Vestlandene, herunder de tolv fællesskabslande oq USA
— the West, including the Twelve and the United States;
— østlandene, herunder USSR og de europæiske Warszawapagt-lande
— the East, including the USSR and the European Warsaw Pact countries;
DEN VIDERE UDVIKLING: Den første opfølgningskonference, hvis tilrettelæggelse fastsattes i Helsinki-slutakten, fandt sted i Beograd fra oktober 1977 til marts 1978.
Helsinki Final Act, was held in Belgrade between October 1977 and March 1978.
Den havde til formål at overvåge iværksættelsen af slutaktens bestemmelser i alle deltagerlandene og finde frem til samstemmighed om de udestående pro blemer og midlerne til deres løsning.
The purpose of this conference was to monitor the implementation of the Final Act in each of the participating countries and to try to reach a consensus on the problems outstanding and on the means of solving them.
Vesten og en række neutrale og alliancefri lande har ¡sær forsøgt at opfordre landene i Østeuropa til at foretage en aktion på det humanitære område (kurv III), idet de specielt understregede nødvendigheden af at undersøge, om bestemmelserne i slutakten om menneskerettigheder ne blev overholdt i landene i Østeuropa.
The West and certain neutral and non-aligned countries tried, for the most part, to urge the Eastern European countries to take action in the humanitarian field (third basket) stressing in particular the need to fulfil the provisions of the Final Act concerning respect for human rights in the Eastern European countries.
Endvidere blev man enig om at afholde et andet opfølgningsmøde i Madrid i november 1980, samt tre møder mellem sag kyndige i 1978 og 1979 inden for rammerne af vurderingsproceduren.
It was also decided to hold a second follow-up conference in Madrid in November 1980 and to hold three further meetings of experts in 1978 and 1979 as part of the evaluation procedure.
Madrid-konferencen trådte sammen mellem november 1980 og juli 1983.
The Madrid Conference was held between November 1980 and July 1983.
Trods det at spændingerne mellem øst og vest klart voksede i dette tidsrum, blev konferencen afsluttet med et indholdsrigt slutdokument. I dette dokument blev der givet udtryk for beklagelse over, at de internationale forbin delser var blevet forværret siden konferencen i Beograd i 1977 og samtidig for nødvendigheden af at skaffe et nyt grundlag for tillid mellem deltagerstaterne. De undertegnende stater bekræfter i dette dokument, at det for at nå dette mål er deres hensigt gennem konkrete foranstaltninger at omsætte Helsinki-aktens ord i gerning.
Despite the marked increase in tension between East and West during this period, the conference ended with a substantial concluding document, which expressed regret at the deterioration in international relations since the Belgrade meeting of 1977 and stressed the need to create a new basis of confidence between the participating States.
Endvidere blev man i Madrid enig om at afholde en tredje opfølgningskonference, samt nogle møder om enkelte aspeker af de tre »kurve«.
It was also decided to hold a third follow-up conference in Vienna, starting on 4 November 1986, and to convene various special sessions on individual aspects of the three 'baskets'.
— de »neutrale og alliancefri lande«, herunder Sverige, Finland, Schweiz og Jugoslavien.
— the 'neutral and non-aligned' countries, including Sweden, Finland, Switzerland and Yugoslavia.
Slutakten er opdelt i tre afsnit: a)
The Final Act is divided into three sections:
Principper for forbindelserne mellem staterne (kurv I)
(a) Principles guiding relations between States ('basket one')
Det drejer sig bl.a. om grænsernes ukrænkelighed, ikke-indgriben i indre anliggender, opfyldelse af forpligtelser i henhold til folkeretten; kurv I fastsætter I øvrigt »tlllidsskabende foranstaltninger« (bl.a. forudgående underretning om store militære manøvrer).
These relate In particular to the inviolability of frontiers, non-intervention in internal affairs, fulfilment of obligations under international law; the first basket also provides for 'confidence-building measures' (including prior notification of major military manoeuvres).
Opfølgningskonferencen i Wien påbegyndtes den 4. november 1986.
The Vienna follow-up conference opened on 4 November 1986.
I foråret 1988 var forhandlingerne om et mandat til forhandlinger om konventionel nedrustning og nye tillidsskabende foranstaltninger næsten afsluttet.
By spring 1988 the talks on a mandate for negotiations on conventional disarmament and fresh confidence-building measures had almost been concluded.
Forskellige problemer omkring de grundlæggende rettigheder og menneskerettighederne var dog stadig uløste.
In contrast, a variety of problems remained unsolved with regard to basic freedoms and human rights.
Der var sket tydelige fremskridt inden for miljøbeskyttelse og økonomisk samarbejde.
Significant progress had been achieved in the areas of environmental protection and economic cooperation.
Den 15. april påbegyndtes 6. forhandlingsrunde.
The sixth round of negotiations opened on 15 April.
Afslutningen af opfølgningskonferencen i Wien og undertegnelsen af slutakten forventes I juli-september 1988.
It is expected that the Vienna follow-up conference will be wound up and a concluding document signed at some point between July and September 1988.
Denne kurv vedrører samhandelen og det kommerciel le og industrielle samarbejde.
This basket concerns commercial exchanges and trade and industrial cooperation.
Dette samarbejde omfatter f.eks. ydelse af teknisk bistand fra vestlandene til landene I Østeuropa i form af know how inden for den avancerede industriteknik mod østlandenes køb af produkter fra vestlandene.
This cooperation includes, for example, the granting of Western technical aid to Eastern European countries in the form of know-how in advanced industrial techniques, in exchange for purchases of Western products by the Eastern countries.
Samarbejde på det humanitære og andre områder (kurv III)
(c) Cooperation in the humanitarian and other fields ('basket three')
Konferencen om Tillids- og Sikkerhedsskabende For anstaltninger i Europa anses for at være den vigtigste af disse specialkonferencer i den seneste tid.
This basket relates in particular to the reunification of families, marriages between citizens of Western Europe and Eastern Europe, the expansion of tourism in the East, the improvement of the circulation of information (e.g. the import of Western newspapers and magazines into the East), the improvement of working conditions for journalists and cooperation and exchanges in the fields of culture and education.
Arbejdet påbegyndtes den 17. januar 1984 i Stockholm.
The most important of these recent special conferences is the conference on confidence- and security-building measures and disarmament in Europe, which opened In Stockholm on 17 January 1984.
Efter 14 intensive forhandlingsrunder lykkedes det endelig den 22. september 1986 de 35 deltagende stater at nå til enighed om et slutdokument, som Indeholdt substantielle og bindende regler om varsling, overvågning og begrænsning af militære aktiviteter i Europa.
On 22 September 1986 after 14 intensive rounds of negotiation, the 35 participating States finally reached agreement on a concluding document which contains substantial and binding provisions on the prior notification, observation and restriction of military manoeuvres in Europe.
Det var den første aftale om sikkerhedsspørgsmål mellem øst og vest i 10 år, så den så at sige var et politisk gennembrud og et vigtigt bidrag til at skabe et klima af tillid og sikkerhed på tværs af alliancegrænserne.
This constitutes the first East-West agreement on security matters after more than 10 years of deadlock, so that it was greeted to some extent as a political breakthrough and an important step towards the establishment of a climate of confidence and security transcending alliance boundaries.
CSCE-ekspertkonferencerne i 1985 og 1986 om men neskerettigheder og grundlæggende rettigheder (Ottawa, 1985), og menneskelig kontakt (Bern, 1986) gav på grund af uovervindelige forskelle i USSR's og USA's standpunkter derimod ingen konkrete resultater.
In contrast, the CSCE meetings of experts held in 1985 and 1986 on human rights and basic freedoms (Ottawa, 1985) and human contacts (Berne, 1986) produced no tangible results as a result of unbridgeable differences, primarily between the
Efter opfølgningskonferencen i Wien vil de' atter blive indkaldt til speclalkonferencer om forhandlingsområder inden for alle 3 CSCE-kurve.
After the winding-up of the Vienna follow-up conference, new special conferences will be called on issues from all three CSCE baskets.
For perioden 1989-1991 vil det sandsynligvis dreje sig om specialkonferencer om menneskerettigheder, konventionel nedsrustnlng, nye tillidsskabende foranstaltninger, økonomi, miljøbeskyttelse, økonomisk samarbejde og kulturelt samarbejde.
These will most probably include, for the period 1989-91, special conferences on human rights, conventional disarmament, fresh confidence-building measures, economic matters, environmental protection and scientific and cultural cooperation.
Det har i mellemtiden vedtaget adskillige beslutninger om denne konference, hvori der kræves iværksættelse af slutakten i dens helhed (f.eks. beslutning fra oktober 1980), manglende overholdelse af menneskerettighederne og utilstrækkelige fremskridt på det humanitære område beklages (beslutninger fra april 1983 og juni 1987).
It has adopted a number of resolutions on this conference, calling for the implementation of all sections of the Helsinki Final Act (e.g. resolution of October 1980) and deploring inadequate compliance with its human rights provisions and insufficient progress in the humanitarian field (e.g. resolutions of April 1983 and June 1987).
I en anden beslutning foresloges det at udvikle en fælles politik i forhold til Østblokken og med henblik herpå at koordinere foranstaltningerne under de forskellige kurve i Helsinki-slutakten (f.eks. i beslutning fra oktober 1986).
The need to develop a common policy towards the Eastern bloc and, to this end, to coordinate the measures provided for in the various baskets of the Helsinki Final Act has also been suggested in other resolutions (e.g. that of October 1986).
I forskellige beslutninger fra 1986 og 1987 glædede EP sig over afslutningen af Stockholm-konferencen om Sikkerheds- og Tillidsskabende Foranstaltninger og Nedrustning i Europa og krævede i den forbindelse en konstruktiv ændring af øst-vest-forholdet på grundlag af tillid og imødekommenhed.
Various resolutions from 1986 and 1987 welcomed the successful conclusion of the Stockholm Conference on confidence-building measures and disarmament in Europe and called, in this connection, for a constructive redefinition of East-West relations on the basis of confidence and a willingness to compromise.