natgillin/translations-raw huggingface dataset:
af formålet i forhold til de tidligere programmer. Program­met skal udover at skabe et forum for udvekslinger, stimu­lering og optimering af medlemsstaternes indsats, også sikre at indsatsen koncentreres omkring to behov, dels afhjælpnings-foranstaltninger og dels forebyggende arbej­de.
intended to ensure that work is concentrated on two requirements: the development of preventive measures to assist groups at risk and corrective measures to meet the needs of the very poor.
Programmet markerer en ny fase i Fællesskabets ind­sats mod fattigdom, hvor man forlader forskningsaktionerne og i stedet overgår til selektiv udvikling.
The programme marked the begin ning of a new stage in the Community's action on poverty, with the emphasis shifting away from research projects to selective development.
Det vil sige, at man iværksætter udvalgte prototype-forsøg, som er færre i antal, men større af omfang og med en lokal baggrund.
This means that selected pilot pro jects are carried out, generally fewer in number but on a larger scale and targeted on a specific local area.
Et prototype projekt kan for eksempel bestå »i støtte til fami­lier og lokalsamfund for at undgå, at personer i en vanske­lig situation bliver yderligere afhængige af institutio-ner«(EF-bulletln suppl. 4/89).
A prototype scheme might, for example, provide 'support for families and local communities so as to avoid them falling into a situation of dependence vis-à-vis welfare institutions' (EC Bulletin, Supplement 4/89, p. 27).
MÅL: Det overordende formål er at styrke den økonomiske og sociale samhørighed i Fællesskabet.
OBJECTIVES: The overall objective is to strengthen the economic and social cohesion of the Community.
Det skal ske ved at sikre en sammenhæng i Fællesskabets politik til fordel for de dårligst stillede befolkningsgrupper og videreføre og styrke de særlige foranstaltninger, der hidtil er blevet truf­fet
This is to be done by ensuring that Community policy overall favours the most disadvantaged groups in society and by develop ing and consolidating the special measures taken hitherto.
Kommissionen forhandler med medlemsstaternes myndig­heder om udvælgelsen af prototypeprojekterne.
The Commission consults the authorities of the Member States on the prototype schemes to be chosen.
Hvert pro­jekt styres af et udvalg, som bliver bistået i deres arbejde af ca. 8 forsknings- og udviklingsenheder. Disse enheder kan bestå af 3 eksperter, som har en kontrakt med Kom­missionen, og som tilsammen skal udgøre et europæisk net for bekæmpelse af fattigdom.
Each scheme is managed by a steering committee, which is assisted and advised in its work by an average of eight research and development units under contract from the Commission.
Nettet ledes af Kommis­sionen, som også nedsætter et rådgivende udvalg med repræsentanter for medlemsstaternes regeringer.
The network is under the direction of the Commission, which also appoints an advisory committee containing representatives of the governments of the Member States.
Den 29. september 1989 vedtog Rådet endvidere en resolution, om hvorledes man kan undgå sociale tabere (EFT C 277/89).
Further more, on 29 September 1989 the Council adopted a Reso lution on combating social exclusion (OJ No C 277,1989).
RESULTATER: Fællesskabet gennemførte i perioden 1975-1980 et "Første program for forsøgsprojekter og vejledende undersøgelser med henblik på bekæmpelse af fattigdom«.
ACHIEVEMENTS: In 1975-80 the Community carried out a first programme of pilot schemes and studies to com bat poverty.
Af konklusionerne fra dette første pro­gram fremgik det klart, at mere specifikke foranstaltninger fra både Fællesskabets samt fra de enkelte medlemssta­ters side var nødvendige.
The conclusions of this programme made it clear that more specific measures by the Community and the individual Member States were necessary.
Som Europa-Parlamentet havde anmodet om, blev et andet handlingsprogram vedtaget af Rådet i december 1984, dækkende perioden 1985-89 (EFT L 2/85).
As the European Parliament had requested, a second action pro gramme was adopted by the Council in December 1984, covering the period 1985-1989 (OJ No L 2, 1985), on specific Community action to combat poverty.
Dette handlingsprogram kaldtes en "særlig fællesskabsindsats til bekæmpelse af fattigdom«. Pro­grammet Indeholdt en indsats, hvad angår indsamling af statistisk materiale om fattigdom i medlemsstaterne, ud­veksling af erfaringer og koordinering af fattigdomsbe­kæmpelsen, samt iværksættelsen af særlige forskningsak­tioner Indenfor 8 temaer, der dækker typiske fattigdomsramte grupper.
It focused on the collection of data on poverty in the Community, the exchange of knowledge and the coordination of anti-poverty measures, and the promotion of action-research measures in eight areas covering typical groups living in poverty.
Resultaterne fra det andet handlingsprogram viste, at det opmuntrede de offentlige og private organisationer til at srbejde sammen om at løse det fælles problem.
The results of the second action programme showed that it encouraged public and private organizations to work together to solve joint problems.
Dette har bevirket, at der nu er oprettet et net af praktikanter og forskere, der beskæftiger sig med problemer vedrørende rie fattige.
As a result, a research and operational network concerned with the problems of poverty has now been set up.
Koordineringen af fattigdomsaktionerne har gjort det muligt at samarbejde i tværnationale hold, der på baggrund af deres erfaringer og viden har foreslået effek­tive foranstaltninger mod fattigdom.
Coordination of anti-poverty measures has made it possible to work together in inter national teams, which have proposed effective measures to combat poverty on the basis of their experience and knowledge.
EUROPA-PARLAMENTETS ROLLE: EPs væsentligste indvending mod Fællesskabets fattigdomsprogrammer er programmernes helt utilstrækkelige størrelse i forhold til problemets omfang.
The aims of the third anti-poverty action programme, adopted by the Council on 18 July 1989 (OJ No L 224, 1989), have been broadened in comparison with earlier programmes.
Her, som på mange andre områder, udtrykker EP ønske om en større solidaritet fra Fælles­skabets side med de dårligst stillede i medlemsstaterne.
THE ROLE OF THE EUROPEAN PARLIAMENT: The EP's main objection to the Community's anti-poverty pro grammes is their inadequacy in relation to the size of the problem.
Europa-Parlamentet ønskede derfor, at de financielle res­sourcer bag det tredie fattigdomsprogram blev væsentligt forøget. Kommissionens forslag var 70 mill.
In this area, as in many others, the EP wishes to see greater solidarity on the part of the Community with the most disadvantaged groups in society.
ECU, mens Parlamentet krævede en tildeling på mindst 125 mill. ECU. Rådet valgte at Ignorere dette og tildelte det 3. fattig­domsprogram 55 mill.
The Commission's proposal was ECU 70 million, while Parliament called for an allocation of at least ECU 25 million.
EP fik dog gennemført, at programmet i højere grad end de tidligere programmer inddrager de personer, som direkte er berørt af fattigdom, og i mindre grad intellektuelle overvejelser omkring problemets karakter.
The EP did, however, ensure that, more than earlier programmes, the third anti-poverty programme would involve those directly concerned by poverty than earlier programmes and revolve less around intellectual analyses of the problem.
EP ønskede direkte forhandlinger mellem de ikkestatslige organisa­tioner i medlemsstaterne og Kommissionen om fattigdomsprojekterne, men i det endelige program optræder dels medlemsstaten og dels de af medlemsstaten udpege­de myndigheder stadig som Kommissionens forhandling­spartnere.
The EP wanted direct negotiations on the poverty schemes between non-governmental organizations in the Member States and the Commission, but in the final programme the Commission's negotiating partners are the Member States and the authorities designated by them.
DEN EUROPÆISKE FOND FOR REGIONALUDVIKLING
THE EUROPEAN REGIONAL DEVELOPMENT FUND
Den vejledende fordeling af EFRU-støtten i % på de enkel­te medlemsstater er følgende:
The indicative breakdown of ERDF assistance by Member State is:
MÅL: I artikel 130 A i EØF­Traktaten hedder det: »For at fremme en harmonisk udvikling af Fællesskabet som hel­hed udvikler og fortsætter dette sin Indsats for at styrke sin økonomiske og sociale samhørighed.
OBJECTIVES: Article 130a of the EEC Treaty states that 'in order to promote its overall harmonious development, the Community shall develop and pursue its actions lead­ing to the strengthening of its economic and social cohe­sion.
Fællesskabet stræ­ber navnlig efter at formindske ulighederne mellem de for­skellige områder og forbedre de mindst begunstigede områders stilling«.
In particular the Community shall aim at reducing disparities between the various regions and the backward­ness of the least-favoured regions'.
I artikel 130 C er det fastsat, at EFRU skal bidrage til at udligne regionale skævheder ved at del­tage i udviklingen af de områder, der er bagefter i udvikling, og i omstillingen af de industriområder, der er i tilbagegang.
Article 130c provides that the ERDF contribute to the correction of regional imbalances through participating in the development of regions whose development is lagging behind and in the conversion of industrial regions in decline.
Imidlertid har senere forhandlinger om fællesskabsstøtte­rammerne (FSR), som er det grundlag, hvorpå EF's fonde støtter programmer og projekter, ført til en lidt anden for­deling.
However subsequent negotiations on the Community Sup­port Frameworks (CSFs), which are the basis on which the Community's funds will assist programmes and projects, have produced a slightly different breakdown.
Disse støtterammer blev opstillet af Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne, og i de tilfælde, hvor der var mulighed herfor, med de regionale myndigheder, efter at medlemsstaterne i 1989 havde indgivet de natio­nale udviklingsplaner.
These CSFs were negotiated by the Commission with Member State and, where possible, regional authorities following submis­sion of national development plans by Member States in 1989.
De giver en oversigt over de brede retningslinjer for de foranstaltninger, som skal træffes i fællesskab af medlemsstaterne og EF, og giver en referen­ceramme for medlemsstaternes ansøgninger om støtte fra fondene.
They map out the broad lines of the measures to be taken jointly by the Member States and the Community and provide the reference framework for submission of applications by Member States for assistance from the Funds.
Reformen omfattede en række generelle principper:
The reform incorporated some broad principles:
— partnerskab mellem Kommissionen, medlemsstaterne samt de regionale eller lokale myndigheder
— partnership between Commission, Member States and regional or local authorities
INTEGRATIONENS STADE: I årene 1975­1989 ydede EF medlemsstaterne en samlet støtte på 27 mia ecu fra EFRU.
STATE OF INTEGRATION: Over the period 1975-89, the Community granted Member States a total of more than ECU 27 billion in aid from the ERDF.
Fordelingen af denne støtte på de enkelte medlemsstater og projektkategorier fremgår af omstående tabel (ΊΙΙ/Μ/1).
A breakdown of this total by individual Member State and project category is provided on the following fact sheet (ΊΙΙ/Μ/1).
I 1990 er der afsat 5,4 mia ecu i forpligtelsesbevillinger til fonden.
For 1990, ECU 5,4 billion in commitment appropriations are ear­marked for the Fund.
På Det Europæiske Råds møde i Bruxelles i febru­ar 1988 blev det besluttet, at midlerne til strukturfondene, herunder EFRU, skal fordobles frem til 1993 og stige til ca. 14 mia ecu samme år.
The European Council of Brussels in February 1988 agreed that resources allocated to the Structural Funds, including the ERDF, be doubled by 1993, increasing to approximately ECU 14 billion in that year.
— forbedret forvaltning af fondene — den bedst mulige blanding af tilskud og lån
— consistency with Member States' economic policies — improved administration of the funds — the best possible mix of grants and loans
— flerårig planlægning af støtten, hvilket muliggør en decentralisering af støtteforvaltningen samt øget gen­nemskuelighed og effektivitet
— programming of assistance on a multiannual basis, permitting decentralisation of its management and increased transparency and efficiency
Etter strukturfondsreformen (som afsluttedes med de nye forordningers ikrafttræden i 1989) bidrager EFRU til virke­liggørelsen af tre af målene for disse fonde:
Following the reform of the Structural Funds (completed with entry into force of new regulations in 1989), the ERDF contributes to three of the objectives of the funds:
— komplementaritetsprincippet, i henhold til hvilket med­lemsstaterne skal sikre, at de årlige stigninger i støtten fra fondene mindst modsvares af en tilsvarende stig­ning i de samlede offentlige udgifter til strukturstøtte
— additionality, whereby Member States must ensure that annual increases in receipts from the Funds are matched by an at least equivalent increase in the total volume of public spending on structural aid
— Mål 1 : fremme af udviklingen og strukturtilpasningen i de tilbagestående regioner;
— Objective 1 : promoting the development and structural adjustment of the regions whose development is lag­ging behind;
— forenkling af procedurerne og nøjere kontrol.
— simplification of procedures and closer monitoring.
— Mål 2: omstilling i de regioner, der er hårdt ramt af den industrielle tilbagegang;
— Objective 2: converting regions seriously affected by industrial decline;
— Mål 5b: fremme af udviklingen i landdistrikterne.
— Objective 5b: promoting the development of rural afeas.
I regioner, som falder ind under mål nr. 1, kan op til 75% af et projekts samlede udgifter og mindst 50% af de samlede offentlige udgifter afholdes af Fællesskabet (i andre regio­ner drejer det sig om maksimalt 50% af de samlede udgif­ter og mindst 25% af de samlede offentlige udgifter).
In Objective 1 regions up to 75% of the total cost of a project may be met by the Community and at least 50% of the total public expenditure involved (in other regions a maximum of 50% of the total cost and a minimum of 25% of the total public expenditure).
I alle tilfælde er EF-støtte betinget af, at de nationale myn­digheder deltager i finansieringen.
In all cases Community assistance is conditional on cofinancing by national authorities.
De 15% af EFRU-midlerne, som er beregnet til »fælles­skabsinitiativer«, er foreløbig indtil udgangen af 1993 ble­vet tildelt programmer f.eks. for omstilling i områder, der er ramt af nedgangen inden for kul-, stål- og skibsbygnings-
80% of the ERDF's resources are devoted to the first objective, which is expected to receive ECU 9,2 billion in 1993 from all the funds, compared to ECU 1,5 billion for Objective 2 and ECU 0,9 billion for Objective 5b.
80% af EFRU's midler anvendes til mål nr. 1, som forven­tes at modtage 9,2 mia ecu i 1993 fra samtlige fonde, sammenholdt med 1,5 mia ecu til mål nr. 2 og 0,9 mia ecu til mål nr. 5b. 85% af EFRU's midler er blevet tildelt med­lemsstaterne i en vejledende periode på 5 år (1989-1993) med 15% til fællesskabsinitiativer foreslået af Kommis­sionen.
The 15% of the ERDF for 'Community Initiatives' has been provisionally allocated until the end of 1993 to programmes such as those for the conversion of areas suffering from the decline of coal, steel and shipbuilding and to pro-
De nationale myndigheder skal indgive operationelle program­mer for at kunne få støtte, men ethvert sådant fælles­skabsinitiativ vedrører normalt mere end en medlemsstat.
Nation al authorities must submit operational programmes in order to benefit, but each such Community Initiative normally concerns more than one Member State.
EUROPA-PARLAMENTETS ROLLE: EP har deltaget ak­tivt i reformen af strukturfondene ved at stille ændringsfor­slag til ovennævnte forordninger og har kraftigt støttet forhøjelsen af strukturfondenes midler, som det har betragtet som et minimum, hvis ikke de dårligere stillede regioner skal tabe yderligere terræn i det indre marked fra 1993.
ROLE OF THE EUROPEAN PARLIAMENT: The EP was active in proposing amendments to the regulations men tioned above and has strongly supported the increased size of the structural funds, which it has seen as a minimum if the less-favoured regions are not to lose further ground in the Single Market of 1993.
Det har nået sine mål på flere punkter, nærmere betegnet: at øge koncentrationen af midlerne, lade de loka­le myndigheder spille en større rolle, øge overholdelsen af komplementaritetsprincippet og give Kommissionen øge­de beføjelser med hensyn til regionalfondens forvaltning.
It has achieved its objectives in regard to concentration of the resources to a greater role for local authorities, to a stronger commitment to additionality and to enhanced powers of the Commission for administering the fund.
Formelt behøver EP ikke at blive hørt om proceduren ved­rørende gennemførelsen af disse forordninger, men rent faktisk har det spillet en aktiv rolle, navnlig i forbindelse med behandlingen af Kommissionens forslag til fælles­skabsinitiativer.
Formally the EP need not be consulted on the process of implementing these regulations but de facto it has played an active role, especially in the examination of the Commission's proposals for Com munity initiatives.
FREMTIDSPERSPEKTIVER OG VIGTIGSTE IGANGVÆRENDE ARBEJDE: Det er usandsynligt, at der vil ske større ændringer i nærmeste fremtid, eftersom reformen for nylig først skal vinde fodfæste.
PROSPECTS AND MAIN WORK IN PROGRESS: Major changes are unlikely in the near future because the recent reform needs to take root.
Der vil blive behov for en evaluering af resultaterne, men der næres frygt for, at den øgede koncentration af midler i områder, som har det største behov, og de øgede samlede midler vil resultere i administrative vanskeligheder og »absorberingsproblemer« i visse regioner.
Evaluation of the results will be required, but there are fears that the greater concentration of resources on areas most in need and the increased total volume of resources are resulting in administrative difficulties and 'absorption problems' in certain regions.
Navnlig er det måske ikke muligt for nogle medlemsstater at skaffe de nødvendige midler til at dække de store infrastrukturmæssige forbedringer, de har planlagt, selv om den andel, som skal finansieres af de nationale myndigheder, der er ansvarlige for områder hen­hørende under mål nr. 1, er blevet reduceret.
In par ticular, some Member States may not find the necessary matching funds for the major infrastructural improvements planned, even though the proportion to be funded by national authorities responsible for Objective 1 regions has been reduced.
Der vil sandsynligvis blive foretaget yderligere ændringer i 1993, når rammen for strukturfondene bliver ændret på baggrund af erfaringerne.
Further changes are likely in 1993 when the framework of the structural funds will be revised in the light oí experience. ience.
EFRU-STØTTE TIL MEDLEMSSTATERNE 1975-1989
ERDF ALLOCATIONS TO MEMBER STATES 1975-1989
Undersøgelser lait
Studies
FP = Fællesskabsprogrammer NPIF = Nationale programmer af interesse for Fællesskabet
PC = Community programme PNIC = National Programme of Community Interest
Kilde: Kommissionens pressemeddelelserom støttetildeling, 1 til 10 1989.
Source: Commission press releases on allocations 1 to 10 for 1989.
Dette udgør et vigtigt fremskridt i miljøplan­lægningen, navnlig når man betænker, at der i forbindelse med godkendelsesprocedurerne for sådanne projekter hidtil udelukkende er blevet taget hensyn til planlægnings­mæssige og økonomiske, men ikke til miljøpolitiske syns­punkter.
This represents significant progress in terms of environmental planning, the more so in that planning permission for such projects was hitherto based exclusively on planning and economic con siderations, and not at all in terms of environment policy considerations.
RETSGRUNDLAG: Fællesskabets retsregler på miljøom­rådet går tilbage til en konference mellem stats- og rege­ringscheferne i oktober 1972, hvor man bekræftede nød­vendigheden af at gennemføre en fælles miljøpolitik.
LEGAL BASIS: European environmental protection law dates back to a conference of Heads of State or Govern ment in October 1972 that affirmed the need to implement a common policy on the environment.
Siden er der blevet vedtaget ca. 200 fællesskabsretsakter på miljøområdet.
Some 200 items of Community legislation in the area of the environment have subsequently been enacted.
Dette program, der dækker perioden 1987 til 1991, vider­efører den forebyggende strategi fra de tidligere hand­lingsprogrammer og gør derudover miljøbeskyttelsen til en afgørende bestanddel af den økonomiske og sociale poli­tik.
This programme, which runs from 1987 to 1991, retains the preventive strategy of the previous action pro grammes, but also makes environmental protection a fundamental component of all economic and social policy.
Endvidere lægges der vægt på fremme af miljøprojek­ter med midler fra EF-fondene og fra Den Europæiske Investeringsbank, bedre information og en øget kontrol med omsætningen af EF-direktiver til national lovgivning.
The main areas of activity continue to be the promotion of environmental projects through the European Fund and the European Investment Bank, improvement of informa tion and more stringent monitoring of the implementation of Community directives at national level.
MILJØBESKYTTELSE OG DEN OFFENTLIGE MENING: I marts/april 1988 lod Kommissionen gennemføre et rund­spørge blandt næsten 12.000 EF-borgere om disses miljø­bevidsthed (Europæerne og deres miljø I 1988, EF-Kom-missionen, IX/182/88).
ENVIRONMENTAL PROTECTION AND PUBLIC OPINION: In March and April 1988 a poll was carried out for the Commission of the EC to measure the environmental awareness of nearly 12 000 Community citizens (Euro peans and their environment in 1988, Commission of the EC, IX/182/88).
Det drejer sig om en videreførelse af en undersøgelse, der påbegyndtes i 1986, og som giver mulighed for at drage konklusioner om udviklingen i miljø­bevidstheden (tallene i parentes er resultatet fra 1986).
The poll follows a first survey conducted in 1986 and reveals the changing trend in environmental awareness (the results of the 1986 survey are shown in brackets).
I Italien er 86% (85) af den opfattelse, at miljøbeskyttelsen er et umiddelbart og påtrængende problem, i Forbundsre­publikken Tyskland 84% (80), i Luxembourg 83% (84) og i Grækenland 82% (84).
In Italy 86% (85%) are of the opinion that environmental protection is an urgent problem requiring imme diate action, and the corresponding figure for Germany is 84% (80%), for Luxembourg, 83% (84%), and for Greece, 82% (84%).
Miljøbevidstheden er øget betyde­ligt i Belgien til 73% (62) og i en noget mindre grad i Danmark til 82% (77) og i Irland til 63% (58).
Environmental awareness has advanced significantly in Belgium, recording a level of 73% (62%), in Denmark, 82% (77%) and somewhat less markedly in Ireland, to 63% (58%).
Der er sket en mærkbar tilbagegang i Portugal til 64% (71), en mindre stigning i Spanien til 74% (72), i Nederlandene til 65% (63) og i Frankrig til 59% (58). Der var ingen ændringer at registrere i Storbritannien med 67% (67).
A sharp decline is apparent in Portugal, the figure being 64% (71%), and slight increases were registered in Spain, 74% (72%), the Netherlands, 65% (63%), and France, 59% (58%).
DET EUROPÆISKE MILJØAGENTUR: Efter en langvarig strid mellem Europa-Parlamentet, Kommissionen og Rådet vedtog Rådet den 7. maj 1990 (EFTnr. L120 af 11.5.1990) en forordning om oprettelse af Det Europæiske Miljøagen­tur og Det Europæiske Miljøoplysnings- og Miljøovervåg­ningsnet.
EUROPEAN ENVIRONMENT AGENCY: on 7 May 1990, after months of protracted argument between the EP, the Commission, and the Council, the Council adopted a regulation on the establishment of the European Environment Agency and the European environment information and observation network (OJ No L 120, 11.5.1990).