natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kommissionen har altid med rette kritiseret udvidelsen af den offentlige sektor, som de facto ledsages af stadig større præsens af staten på de områder, der er bestemmende for markedssituationen.
The Commission has, with reason, been consistent in its criticism of the expansion of the public sector, accompanied de facto by increasing State influence on market activities.
Denne hold ning burde nu give sig udslag i mere konkrete under søgelser og ikke kun føre til fremsættelse af overfladiske og filosofiske vurderinger.
This must now be reflected in more practical studies and should not be restricted, where the Commission is concerned, to merely superficial and philosophical evaluations.
Resultaterne af sådanne undersøgelser bør fremsendes til Rådet og Parlamentet.
The results of such studies should be submitted to the Council and to Parliament.
Jeg vil sammenfattende sige, at den franske stat direkte ejer hele eller størstedelen af aktiekapitalen i 183 virksomheder, men hvis man medregner datterselskaberne og datterdatterselskaberne, når man et samlet antal på 2 770 selskaber, som er underlagt »kontrolbeføjelser« i økonomisk retlig forstand. Disse tal omfatter i øvrigt ikke de virksomheder, som henhører under de lokale myndigheder, som bør medregnes, og som udgør lidt over 1 000.
Briefly, there are 183 undertakings in France in which the State directly holds all or a majority of the capital ; however, if we count the associate companies and subsidiaries, the total of undertakings over which there is power of control in terms of economic law rises to 2 770.
I alt beskæftiger de offentlige virksomheder 11 % af den erhvervsaktive befolkning og tegner sig for 17% af BNP og 36 % af investeringerne i det franske erhvervsliv.
In overall terms, public undertakings in the French economy account for 11 % of the working population, 17% of the gross domestic product and 36% of national investment.
I 1982 blev 233 tilfælde af plantagt statsstøtte forelagt for Kommissionen i sammenligning med 141 i 1981.
In 1982, 233 applications for State aid were submitted to the Commission as against 141 in 1981.
Det ville være interessant at erfare, hvor mange af disse projekter der vedrører den nationaliserede sektor i de forskellige lande i EF og navnlig i Frankrig, hvor de nationaliserede virksomheders under skud er steget fra 2,2 milliarder francs i 1980 til 36 milliarder i 1982.
It would be interesting to know how many of these applications related to the nationalized sector of the various Community countries and particularly France, where the deficit of the nationalized undertakings rose from FF 2 200 million in 1980 to FF 36 000 million in 1982.
Hverken Europa-Parlamentet eller økonomi- og valutaudvalget har mulighed for at foretage undersøgelser og sætte sig i Kommissionens plads med det formål at bevise, at der er sket overtrædelser.
Neither the European Parliament nor its Committee on Economic and Monetary Affairs have any investigative powers — that is quite clear — and cannot act in place of the Commission in carrying out inquiries which might uncover irregularities.
Ifølge den franske revisionsrets årsberetning for 1982 beskæftiger de statsejede virksomheder 2 552 000 personer, heraf knap 800 000 alene i industrisektoren.
The 1982 public report by the Court of Auditors shows a figure of 2 552 000 employees in France's public undertakings, almost 800 000 of these in the industrial sector alone.
I banksektoren som sådan tegner de nationaliserede virksomheder sig ifølge den franske bankforening for mere end 90 % af de likvide og kortfristede indlån og pengeanbringelser og for 84,7 % af udlånene til erhvervslivet.
According to the AFB, in the banking sector strictly defined as such the national ized banks constitute a public sector share of over 90% of short-term liquid investments and deposits, and 84.7% of loans to business and private customers.
Antallet af ansatte i de 132 nationaliserede banker udgør i øjeblikket knap 90 % af samt lige ansatte inden for bankvæsenet i Frankrig.
Public sector employees currently constitute nearly 90% of the total number of employees of the 132 registered banks.
De er over vældende og indeholder i det mindste en så alvorlig mistanke, at det er berettiget at anmode Kommissionen om at udarbejde en rapport, inden man endeligt bedømmer de alvorlige overtrædelser, som evt. fortjener at blive straffet.
These grave misgivings are sufficient to justify the request that the Commission draw up a report before giving its final judgment on serious irregularities which should perhaps then be penalized.
Det fremgår i øvrigt af årsberetningen, at det er staten, som jo ejer bankerne, der er blevet den væsentligste finansieringskilde for landets industri.
The report goes on to explain how the State as banker has become the essential source of finance for the State as industrialist.
Der nævnes eksempler på statens indblanding i de normale finansieringsmekanismer og i den internationale konkurrence.
It cites examples of State interference in the normal mechanisms of finance and in the mechanisms of international competition.
Nationaliseringerne har i Frankrig ændret den industrielle struktur og virksomhedernes finansieringsmuligheder.
In France, nationalization has effectively changed the industrial structures and the conditions governing the way in which undertakings are financed.
Det skal bemærkes, at disse nye offentlige virksomheder tilsammen beskæftiger godt 22 % af lønmodtagerne i industrien, tegner sig for 30 % af værditilvæksten og 32 % af eksporten.
Let me remind you that the public sector employs over 22% of workers in industry, and accounts for 30% of added value and 32% of exports.
Overholdes konkurrencereglerne i forhold til den private sektor? Her ligger hele problemet. De generelle retningslinjer for regeringens politik kommer til udtryk i de nationaliserede virksomheders strategi via en række planlægningsaftaler. I et dokument, der blev udgivet af ministeriet for industri og forskning den 1. september 1983 beskrives de retningslinjer og mål og den prioritering, regeringen har fastsat for sin industripolitik.
And what about the rules on competition in relation to the private sector — are they being observed ?
Hvis hr. Delorozoy havde et minimum af intellektuel ærlighed, burde han ved sammenligningen af underskuddene have sagt, at der ikke er tale om den samme offentlige sektor, idet der er sket en udvidelse i mellemtiden.
I will not tolerate being accused of a lack of intellectual honesty, Mr Fuchs.
Jeg tror, det er vigtigt, at medlemmerne af forsamlingen har kendskab til den slags detaljer . . .
Everything in the report can be found in documents that are readily available to you in France.
Jeg kan ikke tolerere at blive beskyldt for intellektuel uærlighed, hr. Fuchs.
The French car manufacturer Renault is a classic success story.
Alt det, der står i betænkningen, står i dokumenter, der står til Deres rådighed i Frankrig. krig.
Especially today, when Europe is passing through a period of economic crisis associated with reduced investment in the private sector, we must look for other ways to reinforce our competitive posi tion on the international markets.
Uanset hvad hr. Papantoniou og Romtraktaten siger om spørgsmålet om nationalisering, må det være tilladt at stille visse spørgsmål: hvorvidt de økono-misk-politiske prioriteringer er opstillet rigtigt med en økonomisk politik, der nationaliserer banksektoren, men lader alle borgerne i Fællesskabet betale gennem delvis private motorveje; hvorvidt det er foreneligt med Fællesskabets konkurrenceregler, når staten subventionerer sine virksomheder via skatteydernes lommer; hvorvidt de små og mellemstore virksomheder ikke her udkonkurreres og opkøbes med skattepenge, som de selv i forvejen har skullet indbetale som skatteydere.
are in part private motorways ; it is compatible with the Community's rules of competition for the State to subsidize its own undertakings out of the pockets of the taxpayers ; does this not mean that small and mediumsized undertakings are being squeezed out of the competition and bought up with tax revenue which they themselves originally had to provide as taxpayers ?
Derfor bør Kommissionen også mere energisk end hidtil gøre brug af sin ret — denne ret er jo i mellemtiden stadfæstet af Domstolen — til at opklare, i hvilket omfang offentlige virksomheder modtager offentlige subventioner.
That is why the Commission should exercise its right more energetically than before — for meanwhile the European Court of Justice has confirmed that it has this right — to clarify the scale of State aids obtained by public undertakings.
Navnlig skal vi interessere os for den påkrævede undersøgelse af, hvilke virkninger nationaliseringen af banksektoren har på det økonomiske liv i Fælles skabet.
We must examine with particular interest the call for an analysis of the consequences of the nationalization of the banks on the economic life of the Community.
Som Europa-Parlament skal vi spørge, om der dermed ikke tilvejebringes nye instrumenter til protektionisme inden for Fællesskabet, f.eks. ved at ydelsen af kredit gøres afhængig af, at visse halvfabrikata kun købes af firmaer i ens eget land.
As a European Parliament we must investigate whether this is not creating new instruments of protectionism within the Community, for instance by the grant of loans being made contingent on certain intermediate products being bought only by national firms.
I Delorozoy-betænkningen erkendes på den ene side den positive rolle, som de offentlige virksomheder kan spille for modernisering, udvikling og forbedring af den internationale konkurrenceevne.
In his report Mr Delorozoy on the one hand acknowledges the positive role that public-sector investment can play in modernization, development, and in the improvement of international competitiveness.
Men på den anden side foreslår den, at Kommissionen udarbejder en rapport om tilsyn med, hvorvidt de nationaliserede virksomheder overholder konkurrencebestemmelserne, som om der eksisterede et særligt problem med overholdelse af disse bestemmelser fra de nationaliserede virksomheders side.
On the other hand, however, he proposes that the Commission should prepare a report to examine to what extent nationalized industries adhere to the rules of competition, as if there were some particular problem about obedience to these rules by nationalized indus tries.
Vi støtter også Delorozoy-betænkningen ud fra den principielle overbevisning, at vort erhvervsliv, vore arbejdstagere, forbrugerne og borgerne i vore lande er bedre tjent med, at erhversvlivets beslutninger træffes efter fornuftige regler af virksomhedsejerne og ikke af statsembedsmænd.
We also endorse the Delorozoy report because we are fully convinced that our economy, our workers, the consumers and citizens of our country, are better served if enterepreneurial decisions are taken by businessmen and not by governments, on the basis of rational rules.
Hr. formand, denne fare for ulovlig konkurrence eksisterer såvel for private som for offentlige virksomheder.
Mr President, the dangers of illegitimate competition apply just as much to private as to public companies.
Derfor bør der være konstant kontrol med mulige overtrædere og streng overholdelse af konkurrencebestemmelserne.
Thus, we should remain constantly alert to the possibility of abuses, and the rules of competition should be applied rigorously.
Men der er ikke grund til en a priori-mistanke til de nationaliserede virksomheders virke.
However, there is no reason for any a priori suspicions concerning the behaviour of nationalized industries.
Den socialistiske gruppe kan ikke acceptere denne indstilling. Derimod mener den, at fællesskabs bestemmelserne bør sørge for lige behandling og neutralitet — noget som også ordføreren nævnte — over for de private og offentlige virksomheder, og som hr. Delorozoy nævnte, berører Romtraktaten ikke medlemsstaternes suveræne ret til selv at fast lægge ejerforhold og tager ikke stilling for det ene eller det andet ejersystem.
The Socialist Group rejects such prejudice, believing on the contrary that the Community's institutions should deal equally and impartially — a thing which the rapporteur himself mentioned in any case — with both private and public enterprises, especially since, as Mr Delorozoy mentioned, the Treaty of Rome does not affect the sovereign right of Member States to define proprietary relationships and does not assume any position in favour of one or other system of ownership.
Men det kommer os alligevel på en måde ved — fordi vi alle er en del af det samme Fællesskab — når sådanne foranstaltninger strider mod Romtraktaten og konkurrencebestemmelserne. Blandingsøkonomi er underforstået i Rom-traktaten, og hvis nationaliseringsforanstaltninger i en hvilken som helst medlems stat på noget tidspunkt når et punkt, hvor de hæmmer de frie markedskræfters samspil, vil der selvfølgelig opstå en vanskelig situation.
Mr Welsh (ED). — Mr President, European Democrats do not regard it as any part of their mandate to lecture a particular Member State as to how it should run its internal economy.
Vi mener, at Delorozoy-betænkninger er udtryk for en vis mistro, en fordom og, vil jeg sige, en vis fjendtlig holdning over for offentlige virksomheder, og vi finder, at disse ting ikke kan forenes med den lige behandling og neutralitet, som Romtraktaten forlanger.
We believe that the Delorozoy report shows a degree of mistrust, of prejudice, and I would say antagonism towards nationalized industries, and we believe that such attitudes are inconsistent with the equal treat ment and impartiality enjoined by the Treaty of Rome.
Af den grund vil den socialistiske gruppe stemme imod Delorozoybetænkningen.
For this reason the Socialist Group will vote against the Delorozoy report.
von Wogau (PPE). — (DE) Hr. formand, mine damer og herrer, den kristelig-demokratiske gruppe vil stemme for betænkningen af hr. Delorozoy, idet den efter gruppens mening udgør en nuanceret udtalelse om nationaliseringerne i Frankrig.
Mr von Wogau (PPE). — (DE) Mr President, honourable Members, the Christian Democratic Group will support Mr Delorozoy's report because it regards it as a well-balanced approach to the French nationalizations.
Delorozoy-betænkningen gør det klart, at det ikke er bevist for Frankrigs vedkommende, men der anmodes helt korrekt om, at Kommissionen opmærksomt følger udviklingen i de nationaliserede franske virk somheder, navnlig inden for banksektoren for at være sikker på, at den ikke hæmmer konkurrencens frie spil.
The Delorozoy report makes it quite clear that, as far as France is concerned, the case is not proven, but it calls, correctly, for the Commission to be vigilant in monitoring the progress of the nationalized French companies, particularly in the banking sector, to be sure that it does not, in fact, interfere with the free play of competition.
Parlamentet bør ligesom Kommissionen vise årvågenhed ved at sikre, at de grundlæggende be stemmelser overholdes.
Parliament should be vigilant, like the Commission, in making sure that the basic rules are adhered to.
Vi derimod understreger vores folks ret til, således som det gælder for alle lande i Fællesskabet, at vælge sit økonomiske og sociale system.
Well, let me tell you that we stand by the right of our people, and indeed the right of all peoples of the Community, to choose the kind of economic and social system they want.
Det er i øvrigt kun på dette grundlag, man kan støtte et europæisk samarbejde, der er solidt og varigt.
This is in fact the only solid and durable foundation for European cooperation.
Enhver vil sikkert forstå, hvorfor vi ved denne lejlighed går imod hr. Delorozoys betænkning.
I am sure everyone will understand why, on this occasion, we shall be voting against the Delorozoy report.
I mit land har vi prøvet begge patentmidler. Vi har prøvet nationalisering, og vi er nu midt i et privatiseringsprogram — begge meget ubehagelige ord.
Groups) unpleasant words.
Vi mener ikke selv, at nationalisering er særlig relevant for de problemer, Fællesskabet for øjeblikket står overfor.
We ourselves do not consider that nationalization is particularly relevant to the problems the Community currently faces.
Efter vor erfaring er det bedre at drive sektorer som telekommunikation, rumforskning m.fl. kommercielt, da de, så snart den normale kommer cielle dynamik fjernes fra virksomhederne i disse sektorer, af en eller anden grund har en tendens til at blive ude af stand til at konkurrere.
Indeed, in our experience sectors such as telecommunications, aerospace and others are better run in the commercial manner because, for one reason or another, as soon as the normal, commercial dynamic is removed from companies in these sectors, they tend to become uncompetitive.
Det er mig en glæde at fortælle Dem, hr. formand, at i vort land er disse sektorer ved at blive mere og mere konkurren cedygtige, og det er et eksempel, som jeg med stor respekt og beskedenhed vil anbefale hr. Fuchs og mine øvrige franske venner.
I am glad to tell you, Mr President, that in our own country these sectors are becoming increasingly competitive, and that is an example which, with great respect and humility, I would commend to Mr Fuchs and my other French friends.
(Tilråb fra venstre)
(Interjection from the left)
Bangemann (L). — (DE) Hr. formand, jeg har bedt om ordet, fordi jeg vii undgå den misforståelse, som fru Poirier har foranlediget, nemlig at det her drejer sig om en intern fransk forhandling.
Mr Bangemann (L). — (D) Mr President, I asked to speak because I want to remove the misunderstanding on the part of Mrs Poirier, namely that this is an internal French debate.
Hvis fru Poirier, hr. Fuchs og andre i ro og mag ville læse denne betænkning af hr. Delorozoy igennem, ville de konstatere, at dette spørgsmål blev behandlet meget objektivt.
If Mrs Poirier, Mr Fuchs and others would read this report by Mr Delorozoy care fully, they would find that the approach taken is very objective.
Poirier (COM). — (FR) Hr. formand, de franske højrepartier bruger hårdnakket Europa mod Frankrig.
Mrs Poirier (COM). — (FR) Mr President, it is perfectly clear that the rightwing parties in France are determined to use the Community against France.
I den sidste mødeperiode var det den franske uddannelsespolitik, der måtte holde for. I dag angriber hr. Delorozoy nationaliseringerne, som franskmændene valgte i maj 1981, og som han ønsker hængt ud.
During the last partsession the discussion revolved around French policy on education.
Som hr. Delorozoy endnu en gang sagde, kritiserer han ikke spørgsmålet om den ejendomsretlige ordning.
As Mr Delorozoy has repeated again he is not criticizing the ownership of property system.
Læg venligst lige mærke til, at han går ud fra den betragtning, at Romtraktaten tillader den enkelte regering at udforme sin økonomis ejendomsretlige forhold på den måde, den selv anser for at være rigtig!
Please finally take note that he is starting from the fact that the Treaty of Rome allows each government to organize the property ownership system of its economy in whatever way it considers best !
Det kritiserer han altså slet ikke.
So he is not criticizing at all.
Det drejer sig ikke her om et eller andet ideologisk spørgsmål, altså ikke om hvem der ejer hvilken virk somhed.
The issue is not one of ideology, of who owns what undertaking.
Det drejer sig tværtimod om det spørgsmål — der nu rigtignok er af europæisk art — om konkurrenceprincipperne overtrædes gennem en anden ejendomsretlig ordning, som Romtraktaten faktisk ville være berørt af.
Rather it is the question — which is indeed of a European nature — whether a different system of property ownership infringes the principles of competition, which actually would be a matter that comes under the Treaties of Rome.
Medlemmerne af UDF og RPR har ved mere end ti lejligheder anmodet Kommissionen om at fordømme de nationaliseringer, der har fundet sted i Frankrig.
UDF and RPR deputies have called on the Commission on more than ten separate occasions to condemn the nationalization being put through in France.
Men Kommissionen har svaret dem, således som den også har gjort det over for den italienske og britiske regering, at spørgsmålet om ejendomsretten til virk somhederne er en sag, der udelukkende henhører under staterne.
But the Commission offered them the reply — the same one it gave for the Italian and British governments — that the system of ownership of undertakings is exclusively a matter for the Member States to decide.
Og jeg går ud fra, at Kommissionen ved, hvad den taler om, idet den er traktaternes vogter.
And I should think that the Commission, as guardian of the Treaties, must know what it is doing.
Alene dette spørgsmål undersøger hr. Delorozoy, og derfor har det overhovedet ikke noget at gøre med det, fru Poirier her har sagt.
That is the only question Mr Delorozoy is examining, so it has nothing at all to do with what Mrs Poirier has said here.
Jeg beklager det meget.
I greatly regret that.
Det passer muligvis, at de franske vælgere traf den afgørelse i 1981, men jeg tvivler meget på, at de i 1984 ville træffe den samme afgørelse, når man ser på de erfaringer, den franske befolkning har gjort med denne regering!
It may be true that in 1981 the French voters took that decision, but I doubt very much whether they would take the same decision again in 1984, looking at the experiences of the French people under this government.
(Protester fra gruppen af kommunister og beslægtede)
(Protests from Allies Group)
Nu er der tale om et simpelt spørgsmål: Er konkurrencen påvirket af nationaliseringer, ja eller nej?
The question is quite simple now. Is competition affected by nationalization, yes or no ?
Og selv det tager hr. Delorozoy ikke stilling til.
Mr Delorozoy does not even give a verdict on that.
Han anmoder blot Kommissionen om at udarbejde en rapport.
He is merely asking the Commission to draw up a report.
Chambeiron (COM). — (FR) Det bliver en tom rapport. . .
Mr Chambeiron (COM). — (FR) It will be an empty report, then ...
Bangemann (L). — (FR) Men De er forudindtaget, De er en smule blind.
Mr Bangemann (L). — (FR) But you are biased, Sir, you cannot see straight.
I øvrigt er Kommissionen gået videre.
Indeed the Commission went further.
Den har nedsat en arbejdsgruppe med franske eksperter for at under søge, om nationaliseringerne var i overensstemmelse med Rom-traktaterne. Og så vidt jeg ved, har denne gruppe ikke nået konklusioner, der fordømmer den franske politik.
It set up a working party with French experts to examine whether or not the nationalizations conformed to the Treaty of Rome.
Men alt dette er ikke tilstrækkeligt for hr. Delorozoy.
But this is not good enough for Mr Delorozoy.
Han hævder, at den franske politik fordrejer konkurrencen inden for Fællesskabet.
He tries to make out that French policy is distorting competition in the common market.
Men der gøres ikke i betænkningen forsøg på at føre blot en antydning af et sagligt bevis herfor. Hr. Delorozoys hovedtanke er, at nationaliseringen i sig selv fordrejer konkurrencen. Kommissionen har imidlertid erklæret, at ejendomsretsspørgsmålet henhører under hver enkelt stat.
But there is not a shred of hard evidence in the report to support his contention.
Det, hr. Delorozoy gerne vil, er at Kommissionen fordømmer Frankrig og den økonomiske politik med nationaliseringerne, der, gentager jeg frit blev valgt af franskmændene i maj 1981.
What Mr Delorozoy would like in fact is for the Commission to condemn France and her economic policy, which, I repeat, was freely chosen by the French people in May 1981, and this policy included nationalization.
Da Kommissionen ikke vil gøre det, henvender den franske højrefløj sig til Europa-Parlamentet og tøver ikke med i Strasbourg at søge at anfægte de trufne valg, hvilket blev den nægtet i Bruxelles.
Since the Commission will not do it, undaunted the French right now turns to the European Parliament, hoping to win in Strasbourg the cause they lost in Brussels in their attempt to challenge the choice of the people.
Det er taberne fra 1981, som søger deres revanche i denne sal.
It is the losers in 1981 who are seeking to get their revenge here in this House.
Hr. Delorozoy, formuleringerne i Deres betænkning er velvalgte.
Mr Delorozoy, your report speaks for itself.