natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Konferencen var kun i stand til at vedtage en erklæring om hierarkiet i klassificeringen af fællesskabsretsakterne, hvori medlemsstaterne udtrykte enighed om, at den regeringskonference, der skal indkaldes i 1996, skal undersøge, hvorvidt det er muligt at tage klassificeringen af Fællesskabets retsakter op til revision med henblik på at opstille et passende hierarki mellem de forskellige kategorier af retsakter.
The Conference was only able to adopt a deci ara ti on on the classi fi cation hierarchy of Community acts in which the Member States agree that the Intergovernmental Conference to be convened in 1996 should examine to what extent it might be possible to review the classification of Community acts with a view to establishing an appropriate hierarchy between the di fferent categories of act.
Det er beklageligt, at det system, der gennemføres i Traktaten om Den Europæiske Union, er vilkårligt og kompliceret, idet det rummer et utal af procedurer uden nogen form for hierarki for retsakter.
The arbitrariness and complexity of the system laid down in the Treaty on European Union, which provides for a profusion of procedures without reference to any hierarchy of acts, is deplorable.
Valget af fjorten områder, inden for hvilke der skal være fælles beslutningstagning, er resultatet af en politisk studehandel og er ikke juridisk begrundet.
The choice of the fourteen areas in which codecision will operate is the result of political bargaining and 1s not underpinned by any considerations of legal logic.
Resultatet er en uklar tekst, som er uhåndterlig og uden principper, hvorimod den af Parlamentet foreslåede sondring bygger på et enkelt princip: den lovgivende myndighed fastlægger i hvert enkelt tilfælde mål og omfang af de administrative gennemførelsesforanstaltninger, som den agter at uddelegere.
The result is an unreadable and cumbersome text marked by a lack of basic principles. The distinction proposed by the European Pari 1 ament, on the other hand, is based on a simp le principle: the legislative authority shall determine, case by case, the objectives and scope of the implementing regulatory measures it intends to delegate.
Dette system er baseret på, at den administrative myndigheds foranstaltninger skal have hjemmel i en lov ­ loven har en overordnet status.
Based on the principle of the regulating authority being given authorization by the legislation, this system retains the proper supremacy of the law.
Med forbehold af en eventuel uddelegering til den administrative myndighed vil enhver generel retsakt således være at betragte som lovgivning, og den bør derfor vedtages ved fælles beslutningstagning.
Thus, unless delegated to the regulating authority, any legislative act of a general nature comes within the province of the law and should therefore be adopted pursuant to a codecision procedure.
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber havde i begyndelsen af 1991 ligeledes udarbejdet et forslag om hierarkiet af fællesskabsretsakter.
The Commission of the European Communities had also drawn up a proposal on the hierarchy of norms at the beginning of 1991.
Under forhandlingen om betænkningen fra Udvalget om Institutionelle Spørgsmål på plenarmødet i april 1991 tilsluttede Kommissionens formand sig Europa­Parlamentets forslag herom.
During the debate on the report presented by the Committee on Institutional Affairs during the April partsession in 1991, the President of the Commission of the European Communities expressed his support for the European Parliament's proposal on this subject.
I det luxembourgske formandskabs traktatudkast af 18. juni 1991 blev der i artikel 189 foreslået en definition på fællesskabsloven, som også omfattede forordninger og direktiver, uden at der dog var tale om et hierarki for reteakterne.
Article 189 of the draft treaty drawn up by the Luxembourg presidency, dated 18 June 1991 proposed a definition of Community law which included regulations and directives but no proposal for a hierarchy of acts.
favør vil sandsynligvis være et af de punkter, der vil komme til at sti på dagsordenen for den næste regeringskonference.
An extension of the number of areas 1n which codecision applies and a restoration of procedural balance in favour of the European Parliament will most probably be subjects for negotlaton for the next Intergovernmental Conference.
Indtil videre mi Europa-Parlamentet tilkendegive sin mening inden for rammerne af følgende procedurer: fælles beslutningstagning, samarbejde, høring samt samstemmende udtalelse, uanset den foreslåede retsakts karakter, hvilket kan betyde en betydelig kvantitativ forøgelse af dets arbejdsbyrde, uden at det fir tilstrækkelig mulighed for at koncentrere sig om sin egentlige lovgivende funktion.
Meanwhile, the European Parliament has to define Its position 1n the context of various different procedures - codecision, cooperation, consultation and also the assent procedure - without any distinction being made on the basis of the nature of the act proposed. This could add to Its workload without enabling 1t to devote Itself really effectively to its true legislative function.
Meddelelse til Medlemroerne
NOTICE TO MEMBERS
Vedlagt fremsendes et arbejdsdokument af DUVERGER, ordfører for Europa­Parlamentets forbindelser med de nationale parlamenter efter Det Europeiske Fællesskabs Parlamentskonference, hvori han pi sit omride analyserer de resultater af regeringskonferencerne, som foreligger i Traktaten om Dan Europæiske Union.
Please find attached a working document by Mr Duverger, rapporteur, on the European Parliament's relations with national parliaments after the Conference of Community Parliaments, examining - in so far as they fall within his terms of reference - the results of the Intergovernmental Conferences as they appear from the Treaty on European Union.
Indholdet vil indgi i dan andeliga betænkning af David Martin oa regeringskonferencerne som led i Europa­Parlamentets strategi i spørgsmålet om Den Europaiske Union.
The content of this document will contribute to the final report by Mr D. Martin, rapporteur on the Intergovernmental Conferences in the context of Parliament's strategy for European Union.
EUROPA-PARLAMENTETS FORBINDELSER MED DE NATIONALE PARLAMENTER
RELATIONS BETWEEN THE EUROPEAN PARLIAMENT AND NATIONAL PARLIAMENTS
Regeringskonferencen om Den Politiske Union vedtog en erklæring om de nationale parlamenters rolle i Den Europæiske Union og en erklæring om parlamentskonferencen.
The Intergovernmental Conference on Political Union adopted a declaration on the role of national parliaments in the European Union and a declaration on the Conference of the Parliaments.
Forslaget om at nedsætte en kongres vandt ikke tilslutning og optræder følgelig hverken i Traktaten eller i bilagene til denne.
The proposal to set up a congress was not- adopted, and does not therefore appear in the Treaty or in the Annexes thereto.
Europa-Parlamentet har ved flere lejligheder modsat sig oprettelsen af en kongres, siledes i sin beslutning af 10. oktober 1991. I øvrigt gentog sluterklæringen fra Det Europæiske Fællesskabs Parlamentskonference i Rom i november 1990 i vidt omfang Europa-Parlamentets betænkeligheder i den forbindelse.
Parliament had on several occasions expressed its opposition to the setting up of a Congress, in particular in its resolution of 10 October 1991, and the final declaration adopted by the Conference of Parliaments of the Community, meeting in Rome in November 1990, had largely echoed the concerns of the European Parliament on this subject.
Ifølge erklæringen om de nationale parlamenters rolle i Den Europæiske Union bør disse parlamenter tilskyndes til i større udstrækning at deltage i Den Europæiske Unions aktiviteter.
The declaration on the role of national parliaments in European Union calls for national parliaments to participate more fully in the work of the Union.
Dette forestiller man sig kan ske pi følgende mider: øget udveksling af oplysninger mellem de nationale parlamenter og Europa-Parlamentet samt styrkede kontakter mellem de nationale parlamenter og Europa-Parlamentet via regelmæssige møder mellem parlamentarikere, der beskæftiger sig med samme spørgsmål, og ved at stille passende faciliteter til hinandens rådighed.
The means it advocates are the following: stepping up the exchange of information between national parliaments and the European Parliament, and increasing contacts between national parliaments and the European Parliament both through regular meetings between Members of Parliament interested in the same issues and by the granting of appropriate reciprocal facilities.
Regeringerne i medlemsstaterne bør bl.a. sørge for, at de nationale parlamenter i tide fir stillet Kommissionens forslag til retsakter til ridighed.
The governments of the Member States should ensure, inter alia, that national parliaments are provided with copies of Commission legislative proposals in good time.
Øget udveksling af oplysninger og regelmæssige møder er i overensstemmelse med de ønsker, Europa-Parlamentet har givet udtryk for, især i sin beslutning af 10. december 1991 (beslutningens punkt 4, 6 og 7), og er ligeledes i overensstemmelse med forslagene i det arbejdsdokument, Europa-Parlamentets Udvidede Præsidium vedtog den 24. september 1991 (punkt 11-18).
The stepping up of exchanges of information and the holding of regular meetings also reflect the wishes expressed by the European Parliament, particularly in its resolution adopted on 10 December 1991 (paragraphs 4, 6 and 7) and the proposals contained in the working document adopted by the Enlarged Bureau of Parliament on 24 September 1991 (paragraphs 11 to 18).
Traktatudkastet fremhæver ogsi betydningen af dannelsen af europæiske politiske partier som et vigtigt element i forbindelserne mellem Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter.
The Draft Treaty also emphasises the importance of developing political parties at European level, as an important element in relations between the European Parliament and national parliaments.
I erklæringen om parlamentskonferencen opfordres Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter til at mødes efter behov som parlamentskonference.
The declaration on the Conference of the Parliaments states that the European Parliament and the national parliaments are invited to meet as necessary as a Conference of the Parliaments.
Formanden for Det Europæiske Rid og formanden for Kommissionen aflægger på hver samling i parlamentskonferencen rapport om Unionens tilstand.
At each session of the Conference, the President of the European Council and the President of the Commission will report on the state of the Union.
Denne erklæring, der ikke institutionaliserer noget som helst, er alene en opfordring henvendt til Europa-Parlamentet og til de nationale parlamenter, som følgelig suverænt kan bestemme, hvorvidt de ønsker at følge denne erklæring, hvori det for øvrigt præciseres, at de opfordres til at mødes "efter behov".
This declaration, which does not create any new institutions, simply constitutes an invitation to the European Parliament and national parliaments, which therefore retain full discretion in assessing the action to be taken following this declaration, which states moreover that they are invited to meet 'as necessary'.
Det er således op til Europa-Parlamentet og de nationale
It will therefore be for the European Parliament and the
parlamenter hver gang at træffe afgørelse om det hensigtsmæssige i at indkalde til en sådan konference.
national parliaments to decide on each occasion whether it is advisable to call a conference of this nature.
UDVALGET OM INSTITUTIONELLE SPØRGSMÅL
COMHITTEE ON INSTITUTIONAL AFFAIRS
Vedlagt fremsendes et arbejdsdokument af GISCARD d'ESTAING, ordfører om subsidiaritetsprincippet, hvori han, for sit sagsområde, analyserer regeringskonferencernes resultater, siledes som de foreligger i Traktaten om Den Europæiske Union.
Please find attached a working document by Mr Giscard d'Estaing, rapporteur on the principle of subsidiarity, evaluating, within the scope of his remit, the outcome of the Intergovernmental Conferences as reflected 1n the Treaty on European Union.
Indholdet vil indgi i den endelige betænkning af David Martin om regeringskonferencerne som led i Europa-Parlamentets strategi i spørgsmålet om Den Europæiske Union.
This paper is a contribution towards the final report by Mr D. Martin, rapporteur on the Intergovernmental Conferences in the context of the European Parliament's strategy for European Union.
EVALUERING AF UDKASTET TIL TRAKTAT OM DEN EUROPÆISKE UNION
EVALUATION OF THE DRAFT TREATY ON EUROPEAN UNION
Europa­Parlamentet, som allerede inden regeringskonferencernes begyndelse foreslog subsidiaritetsprincippet medtaget i den kommende traktat, er blevet hørt af medlemsstaterne.
The European Parliament's proposal, made before the Intergovernmental Conferences opened, that the pri nei pi e of subsidiarity should be incorporated in the future Treaty was subsequently taken up by the Member States.
Indføjelsen af dette princip i en fuldgyldig og sarskilt artikel i Traktaten om Den Europæiske Union opfylder således et krav, der er berettiget såvel ud fra et politisk såvel som et juridisk synspunkt.
The incorporation of this principle as an operative article of the Treaty on European Union is warranted from both the pol i ti cal and constitutional vi ewpoi nts .
Dog skal det påpeges, at indholdet i artikel 3B i Traktaten om Den Europæiske Union ikke er fuldstændig identisk med Europa­Parlamentets forslag i beslutning af 21.11.1990.
There are however, a certain number of di fferenees between the proposal adopted by the European Parliament in its resolution of 21 November 1990 and Article 3B of the Treaty on European Union.
For så vidt angår definitionen af subsidiaritetsprincippet havde Parlamentet foreslået følgende restriktive formulering: "Fællesskabet virker kun med henblik på opfyldelsen af de opgaver, Traktaten pålægger det cg med henblik på opfyldelsen af de i Traktaten fastsatte mål", mens artikel 3 Β er formuleret som følger: "Fællesskabet handler inden for rammerne af de beføjelser og mål, der er tillagt det ved denne Traktat".
Pari i ament's definition of the pri nei pi e of subsidiarity was restrictive, providing for the Community to act 'only to fulfil the tasks transferred to it by treaty and to achieve the objectives defined thereby'. Article 3B provides for the Community to act 'within the limits of the powers conferred upon it by this Treaty and of the objectives assigned to it therein'.
Denne nuanceforskel er ikke udelukkende politisk bestemt, den kan også få juridisk betydning, idet den negative formulering, Parlamentet oprindeligt havde foreslået, er det egentlige princip mere tro end den positive formulering, der vedtoges på regeringskonferencen.
The nuance between these two wordings is not only political but may also be legal: the difference between Parliament's negative formulation, which is more consistent with the nature of the principle per se, and the positive formulat i on adopted by the Intergovernmental Conference.
I øvrigt ligger de to definitioner indholdsmæssigt meget tæt på hinanden, idet Parlamentet havde foreslået "de opgaver, Traktaten pålægger det, og med henblik på opfyldelsen af de i Traktaten fastsatte mål" og regeringskonferencen har vedtaget: "de beføjelser og mål, der er tillagt det ved denne Traktat".
In other respects, the substance of the definition is very similar, Parli ament referring to the tasks transferred to the Community and the objectives to be achieved and the Conference referring to the powers and objectives conferred by the Treaty to enable the Community to act.
På de områder, som ikke hører ind under Fællesskabets enekompetence havde Parlamentet foreslået to alternative kriterier: Fællesskabet handler ved iværksættelsen af sin aktion i den udstrækning, hvor gennemførelsen af disse mål kraver dets medvirken ud fra et kriterium om grænseoverskridelse: "fordi opgavernes omfang eller virkninger går ud over de enkelte medlemsstaters grænser", og et effektivitetskriterium: "eller kan udføres mere effektivt i Fællesskabet end af medlemsstaterne hver for sig".
In areas which do not fall within the Community's exclusive competence, Parliament proposed two alternative criteria. The Community shall, in carry i ng out its tasks, take action in so far as the achievement of these objectives requires its intervention because a transfrontier criterion is involved i.e. their magnitude or effects transcend the frontiers of the Member States, or because the criterion is efficiency, i.e. they can be undertaken more efficiently by the Communi ty than by the Member States acting separately.
Grensekriteriet er formelt set ikke medtaget i artikel 3 B, som kun indeholder et enkelt mere generelt kriterium, nemlig effektiviteten.
Article 3 B does not formally spell out the transfrontier criterion but subsumes it under a single, more general criterion: efficiency.
Fællesskabet handler kun, hvis den påtænkte handling ikke i tilstrækkelig grad kan opfyldes af medlemsstaterne og "derfor, på grund af den påtænkte handlings omfang eller virkninger, bedre kan gennemføres på fællesskabsplan".
Action may be taken when the objectives of the proposed action cannot be sufficiently achieved by the Member States and 'can therefore, by reason of the scale or effects of proposed action, be better achieved by the Community'.
Endelig indeholder artikel 3 B, stk. 3, en begrænsning af Fællesskabets beføjelser ud fra det almindeligt anerkendte proportionalitetsprincip: "Fællesskabet handler kun i det omfang, det er nødvendigt for at nå denne Traktats mål".
The final paragraph of Article 3 B imposes a limit on Communi ty powers based on the established principle of proportionality: 'any action by the Community shall not go beyond what is necessary to achieve the objectives of this Treaty' .
Denne begrænsning, som bygger på proportionalitetsprincippet, er underlagt den i Traktaten fastlagte almindelige domstolskontrol.
the principle of subsidiarity, enabling the Community Institutions and the Member States duly to bring a matter before the Court of Justice.
Parlamentet havde i denne henseende foreslået indføjet en artikel 172 A i henhold til hvilken Ridet, Kommissionen, Parlamentet eller en medlemsstat efter den endelige vedtagelse af en retsakt, og inden dennes ikrafttræden, kunne indhente en udtalelse fra De Europæiske Fællesskabers Domstol om, hvorvidt retsakten li inden for Fællesskabets kompetence.
With this in view it proposed an Article 172a under which the Council, Commission, the European Parliament or a Member State could, after the definitive adoption of an act and before Its entry Into force, request the Court of Justice to verify whether that act did not exceed the limits of the powers of the Community.
I Traktaten er subsidiaritetsprincippet derimod underlagt den almindelige domstolskontrol.
The Intergovernmental Conference preferred to make the principle of subsidiarity subject to general judicial control.
Selv om definitionen indeholder nuancer, for så vidt angår kriterier og domstolskontrol, som uden tvivl er mindre tro mod den decentralisationstanke, subsidiaritetsprincippet bygger pi, er der pi regeringskonferencen blevet taget behørigt hensyn til Europa-Parlamentets forslag i beslutning af 21. november 1990, eftersom subsidiaritetsprincippet, som skal ligge til grund for sondringen mellem fællesskabskompetence og national kompetence, er optaget i første del om de generelle principper i Traktaten om Den Europæiske Union.
Notwithstanding the nuances in definition, the choice of criteria and judicial control, which are admittedly less in keeping with the decentralizing notion underlying the principle of subsidiarity, the Intergovernmental Conference duly took account of the position adopted by the European Parliament in its resolution of 21 November 1990 by incorporating, in the first section of the Treaty on European Union devoted to principles, the principle of subsidiarity as a mechanism for assigning competence to the Community or the Member States.
Vedlagt fremsendes et arbejdsdokument af Panayotis ROUMELIOTIS, ordfører om Kommissionens gennemførelsesbeføjelser (komitologi) og Kommissionens rolle inden for rammerne af Fællesskabets eksterne forbindelser, hvori han inden for sit arbejdsområde analyserer resultaterne af regeringskonferencerne, som de fremgir af Traktaten om den Europæiske Union.
Please find attached a document by Mr Panayotls ROUMELIOTIS, rapporteur on the Commission's executive powers (comitology) and its role in the Community's external relations, analyzing the outcome of the intergovernmental conferences, as set out 1n the treaty on European Union, insofar as it affects the area for which he is responsible.
Dette arbejdsdokument vil indgå i den endelige betænkning af David MARTIN om regeringskonferencerne som led i Parlamentets strategi i spørgsmålet om Den Europæiske Union.
The points raised will have a bearing on the final report by Mr D. MARTIN, rapporteur on the intergovernmental conferences within the context of the European Parliament's strategy for European Union.
ARBEJDSDOKUMENT af Panavotis ROUMELIOTIS eksterne
WORKING DOCUMENT by Mr Panayotis ROUMELIOTIS on
Kommissionens gennemførelsesbeføjelser (komitologi) Kommissionens rolle inden for rammerne af Fællesskabets forbindelser
- the Commi ss i on's executive powers (comitology) - the Commi ssion's role in the Community's external relations
VURDERING AF UDKASTET TIL TRAKTAT OM DEN EUROPEISKE UNION
EVALUATION OF THE DRAFT TREATY ON EUROPEAN UNION
Med henblik pi større klarhed er dette arbejdsdokument opdelt i to dele.
For reasons of clarity, this working document is divided into two parts.
Kommissionens gennemførelsesbeføjelser henhører under et helt andet kapitel end den rolle, som Kommissionen udøver inden for rammerne af Fællesskabets eksterne forbindelser.
In the treaty, the Commission's executive powers are covered by a totally separate chapter to that dealing with its role in the Community's external rel at ions.
Hertil kommer, at der i udkastet til Traktat om Den Europæiske Union er sket en vis ændring i balanceforholdet mellem Rådet, Parlamentet og Kommissionen, for si vidt angir Fællesskabets eksterne forbindelser, hvorimod Kommissionens gennenemførelsesbeføjelser pi det interne omride ikke er blevet behandlet på regeringskonferencerne.
Furthermore, although the draft treaty on European Union goes some way towards redefining the institutional bai ance between the Council, Parliament and the Commission with regard to the Community's external relations, the question of the Commission's executive powers in internal Community affairs has not been addressed in depth by the intergovernmental conferences .
Ad Kommissionens gennemførelsesbeføjelser: Parlamentet har , altid fastholdt, at Kommissionen bør være Fællesskabets udøvende organ.
On the question of the Commi ssion's executive powers.
Kommissionen kan ved udøvelsen af sine beføjelser bistås af udvalg og komitéer bestiende af nationale embedsmænd udpeget af Ridet. Disse udvalg og komitéer mi imidlertid ikke unddrage Kommissionen dens gennemførelsesbeføjelser og tillægge Rådet dem.
Pari i ament has always maintained that the Commission should become the Community's executive branch.
Skal afgørelserne unddrages Kommissionen, bør de i stedet træffes af den lovgivende myndighed (Ridet og Parlamentet).
If decisions are to be taken away from the Commission, they should be referred to the legislative authority (the Council and Parliament).
I forbindelse med budgettets gennemførelse kan Kommissionen kun bistås af et udvalg af den rådgivende type.
Only an advisory committee should assist the Commission in matters relating to the implementation of the budget.
På denne baggrund havde Parlamentet foreslået bortfald af EØF-Traktatens artikel 145 og ændring af artikel 155.
On this basis. Parliament had proposed that Article 145 of the EEC Treaty be deleted and Article 155 amended.