natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Meddelelsen efterfulgtes af en rapport om samme emne i slutningen af 1991 (SEK(91) 2288 af 18.12.1991) og ledsagedes også af adskillige særskilte rapporter om forskellige fiskerispørgsmål (* 4.8.3.).
This was followed by a further report on the same subject in late 1991 (SEC(91) 2288 of 18.12.91). It was also accompanied by several individual reports on different fisheries subjects (*4.8.3).
Kommissionens vigtigste argument var, at kronisk overudnyttelse havde skabt en alvorlig skævhed mellem fiskerflådekapaciteten (+ 80.000 enheder, + 1.950.000 BRT, + 8.340.000 kW) og den po tentielle fangst (* 4.8.3.).
The most important point put forward by the Commission was that chronic over-exploitation had created a serious imbalance between fleet capacity (+ 80,000 units, + 1,950,000 GRT, + 8,340,000 KW) and potential catch (*4.8.3).
Denne situation kunne kun afhjælpes ved en drastisk indskrænkning af EF-flåden (der foresloges nedskæringer på op til 40%), hvilket ville nødvendiggøre parallelle strukturforanstaltninger for at afbøde virkningerne for dem, hvis udkomme var afhængige af fiskeindustrien.
This situation could only be rectified by a drastic cut in the Community fleet (figures of up to 40% reduction were advanced), which would necessitate a parallel system of structural measures to cushion the blow to those dependent on the fishing industry for their livelihoods.
På baggrund heraf foreslog Kommissionen 11992 som led i Delors ll-pakken, at der indførtes et nyt regionalpolitisk mål (mål nr. 6), som var særligt afpasset efter behovene i regioner, der var afhængige af fisken.
In the light of this conclusion, the creation of a new Regional Policy Objective (Objective 6), specifically geared towards the needs of fisheries dependent regions, within the "Delors II" package, was proposed by the Commission in 1992.
Kommissionens forslag forkastedes dog senere på Edinburgh topmødet i december 1992.
This was subsequently rejected at the Edinburgh Council of December 1992.
Den 20. december 1992 nåede Rådet til enighed om bestemmel serne for den fælles fiskeripolitik indtil 2002.
On December 20th 1992, the Council agreed upon the terms for the operation of the CFP until 2002.
Dette gav sig udslag i vedtagelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 3760/92 (EFT nr. L 389 af 20.12.1992, s. 1), som erstattede Rådets forordning (EØF) nr. 170/83.
This resulted in Council Regulation (EEC) 3760/92 (OJ No L 389 of 20.12.92, p. 1) , replacing Council Regulation (EEC) 170/83.
Der var imidlertid ikke tale om nogen større ændring i målene for fiskeripolitikken, da hovedpunkterne i den tidligere politik er bevaret — ¡sær principperne om relativ stabilitet, 12-sømilezoner og Shetlandskassen (* 4.8.2.).
This does not signify a major change in direction, as the main planks of the previous policy have been upheld - notably, the concept of relative stability, twelve mile coastal exclusion zones, and the Shetland box (*4.8.2).
Der er ikke de sto mindre foretaget adskillige ændringer under hensyn til det sidste årtis ændringer i fiskerisektoren.
There have, nevertheless, been several modifications to reflect changes in the fisheries sector in the past decade.
Den ordning, der sluttelig nåedes til enighed om, var et kompromis (som Spanien var mod stander af) og indebar en udhuling af Kommissionens oprindelige forslag.
The position finally agreed upon was a compromise (to which Spain was opposed) and entailed a watering down of the initial Commission proposals.
F. eks. vil der blive tale om en langsommere indskrænking af fiskerflåden end oprindeligt foreslået af Kommissionen, idet man vil gå mere fleksibelt til værks og skelne mellem forskellige kategorier af flåden og mellem de enkelte medlemsstaters si tuation.
For instance, there will be a slower reduction of the fleet than originally proposed by the Commission, with a more flexible approach differentiating between different sectors of the fleet and the situation of individual Member States.
Ordningen med TAC og kvoter bevares, og der er plan lagt indført en EF-fiskerilicensordning for fartøjer i januar 1995.
The system of TACs and quotas remains and a Community- wide licensing scheme for vessels is scheduled to be introduced in January 1995.
Desuden er forkastelsen af nogle af Kommissionens oprindelige forslag, hvorefter Kommissionen skulle tillægges yderligere forvaltningsbeføjelser, blevet opfattet som en afspejling af den nye tendens i retning af subsidiaritet.
Also the rejection of some of the initial Commission proposals, granting the Commission further management powers has been seen as reflecting the new trend for subsidiarity.
Forordningen indskrænker sig til at udstikke den retlige ramme for fiskeriet i det kommende årti.
The regulation limits itself to defining the legal framework within which the fisheries sector will operate during the next decade.
Kommissionen vil i de næste måneder forelægge forslag for specifikke områder for at give ovennævnte forordning nr. 3760/92 me re substans (* 4.8.3.).
Legislation covering specific areas will be produced by the Commission in the forthcoming months, to provide more substance to the operation of the aforementioned Regulation 3760/92 (M.8.3).
Det var pres udefra, som øgede behovet for hurtigt at udvikle en global og sammenhængende strategi for fiskerisektoren.
It was pressure from outside the Community which increased the urgency of developing a global and coherent strategy for the fisheries sector.
Presset kom i 1975, da adskillige Atlanterhavsstater med rige fiskeressourcer ensidigt erklærede, at de havde etableret eksklusive økonomiske zoner (EEZ) på 200 sømil.
This came in the form of unilateral declarations of 200 mile Economic Exclusion Zones (EEZs) by several Atlantic states with rich fishery resources, in 1975.
EF reagerede med tilsvarende foranstaltninger, som vedtoges på Rådets møde i Haag i november 1976, hvor det konstateredes, at dannelsen af en fælles front forbedrede Fællesskabets chancer for at modstå det in ternationale pres. De eksklusive økonomiske zoner på 200 sømil stadfæstedes ved havretskonventionen, som vedtoges på en konference på Jamaica i 1982.
The EC responded with parallel measures decided at the Hague Council in November 1976. It was then noted that the Community could deal more effectively with international pressures by forming a united front.
Konventionen indeholdt også be stemmelser vedrørende en rationel udnyttelse af fiskeressourcer ne og disses bevarelse.
This Convention also addressed the issues of rational use of fishery resources and conservation.
De eksklusive økonomiske zoner indførtes som en reaktion på overfiskningen i efterkrigstiden i et forsøg på at skaffe billige proteiner efter landbrugssystemernes sammenbrud.
The EEZs were created as a response to overfishing in the post-war period, in a search for cheap sources of protein as agricultural systems had collapsed.
Dette førte til intensiveret fiskeri, navnlig fra de østeuropæiske landes side, hvilket ¡gen førte til højtudviklede havgående fiskerflåder.
This led to intensified fishing effort, especially on the part of Eastern European countries, resulting in highly developed over seas fleets.
De eksklusive økonomiske zoner var således tænkt som en bevarelsesforanstaltning fra kyststaters side for at imødegå de negative virkninger af udefrakommendes uansvarlige ud nyttelse af deres fiskeressourcer.
The EEZs were thus conceived as a conservatory measure by coastal states to counter the ill-effects of irresponsible exploitation of their fishery resources by intruders.
De eksklusive økonomiske zoner rummer nu over 90% af verdens i øjeblikket kendte udnyttelige fiskeressourcer.
More than 90% of currently known world exploitable fishery resources are now contained within EEZs.
Ordningen havde nettovindere og -tabere, ¡det navnlig østeuropæiske lande måtte se sig frataget områder, der var blevet deres vigtigste fangstpladser.
There were net winners and losers under this arrangement, with Eastern European countries in particular being deprived of what had become their main fishing grounds.
Fællesskabet miste de også omkring en fjerdedel af sine tidligere fiskeressourcer.
The Community also lost about a quarter of former fishery resources.
Ud viklingslandene derimod var nettovindere, men var på grund af deres underudviklede fiskerflåder ude af stand til at høste det fulde udbytte af det nyvundne potentiel.
The developing countries, on the other hand, were net beneficiaries, but due to the underdevelopment of their fleets, were unable to reap the gains to their full potential.
For at skaffe sig adgang til fiskeressourcerne inden for tredjelandes eksklusive økonomiske zoner måtte Fællesskabet på sine medlemsstaters vegne føre for handlinger med de pågældende tredjelande for at skaffe sin fiskerflåde fiskemuligheder (* 4.8.2.).
In order to gain access to marine resources within the EEZs of third countries the Community had to enter into negotiations on behalf of its Member States in order to provide fishing opportunities for its fleet (*4.8.2).
For en uddybning af oplysningerne i dette emneblad henvises til * 4.8.1./bil. 2.
For further elaboration on the information contained in this fact sheet see *4.8.1./ANN.2.
VERDENS 20 STØRSTE FISKERINATIONER I 1991 (opstillet efter tons landede fangster)
WORLD'S TOP 20 FISHING NATIONS BY ORDER OF RANK IN 1991 (in tonnes landed)
Kina Japan Det tidligere USSR Peru Chile USA Indien Indonesien Thailand Republikken Korea Filippinerne Norge Danmark
China Japan Former USSR Peru Chile USA India Indonesia Thailand Korea Rep Philippines Norway Denmark Korea DPR Canada Mexico Spain Other Asia Iceland Bangladesh
DEN ØKONOMISKE AKTIVITET I EF's FISKERISEKTOR EN SAMLET OVERSIGT OPDELT EFTER LAND
ECONOMIC ACTIVITY IN EC FISHERIES SECTOR: A GLOBAL OVERVIEW, BY COUNTRY
Værditilvækst fra fiskeri (millioner ecu)
ADDED-VALUE FROM FISHERIES (million ECU)
Andet end fiskeri
MEMBER STATE
* Oversøiske territorier ikke medregnet.
Not including overseas territories.
Kilde: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber/AgraEurope, EUROFISH REPORT, nr. 402, april 1993.
Source: EC Commission / AgraEurope, EUROFISH REPORT, n° 402 April 1993.
HÅNDBOG OM DEN FÆLLES FISKERIPOLITIK
MANUAL ON THE COMMON FISHERIES POLICY
TILFØJELSE: 1992­midtvejsrapporten om den fælles fis­keripolitik
ADDENDUM: The 1992 mid-term review of the com mon fisheries policy
Håndbogen om den fælles fiskeripolitik indeholder også følgende specifikke emner:
It comprises the following chapters:
Håndbogen indehol­der følgende kapitler:
The "Manual on the Common Fisheries Policy" also includes the following specific topics:
Man er i øjeblikket i færd med at ajourføre »Den Fælles Fiskeripolitik — En Håndbog«, således at den også kom­mer til at omfatte Rådets afgørelse om 1992­midtvejs­undersøgelsen af den fælles fiskeripolitik og andre vigtige socioøkonomiske, tekniske og politiske udviklinger i fiske­risektoren.
The "Manual on the Common Fisheries Policy" is currently being updated in order to include the Council decision on the 1992 mid-term review of the CFP and other major socio-economic, technical and political developments in the fisheries sector.
I den nye udgave vil eksisterende kapitler og te­maer blive kompletteret, og nye emner vil blive føjet til li­sten over behandlede spørgsmål, f.eks.:
The new version will complete existing chapters and specific topics and add new items such as:
Fiskeriområdets særlige kendetegn og betydning — argumenter for en fælles fiskeripolitik. 2.
The specific nature and importance of fishing - the whys and wherefores of a common fisheries policy. 2.
Den fælles fiskeripolitiks faser — fase I: fra Rom­Trak­taten (25.3.1957) til Rådets fiskeriaftale af 25.1.1983. 3.
The stages in establishing the common fisheries policy (I); From the Treaty of Rome (25 March 1957) to the Council Agreement of 25 January 1983. 3.
Den fælles fiskeripolitiks faser — fase II: fra Rådets af­tale af 25.1.1983 til 1992. 4.
The stages in establishing the common fisheries policy (II); From the 1983 Council Agreement to 1992. 4.
Den fælles fiskeripolitik — principper og instrumenter I — politik til forvaltning og bevarelse af ressourcerne. 5. Den fælles fiskeripolitik — principper og instrumenter II — kontrolpolitik. 6.
The common fisheries policy - principles and instruments (I); Resource management and conservation policy. 5.
Den fælles fiskeripolitik — principper og instrumenter III — fælles markedsordning. 7. Den fælles fiskeripolitik — principper og instrumenter IV — strukturpolitik. 8.
The common fisheries policy - principles and instruments (III); The common organisation of the market in fisheries products. 7.
Den fælles fiskeripolitik — principper og instrumenter V — politik til gavn for forarbejdningsindustrien. 9.
The common fisheries policy - principles and instruments (V); Policy to assist the processing industry. 9.
Den fælles fiskeripolitik — principper og instrumenter VI — tosidede aftaler og internationale fiskerikonven­tioner. 10.
The common fisheries policy - principles and instruments (VI); Bilateral agreements and international conventions on fisheries. 10.
Den fælles fiskeripolitik — principper og instrumenter VII Handelspolitik for fiskerivarer. 11.
The common fisheries policy - principles and instruments (VII); Commercial policy for fisheries products 11.
Den fælles fiskeripolitik — principper og instrumenter VIII Harmonisering af lovgivningen — gennemførelse af det indre marked for fiskerivarer. 12.
The common fisheries policy - principles and instruments (VIII); The harmonisation of legislation (programme for completing the 1992 internal market) 12.
Den fælles fiskeripolitik — principper og instrumenter IX Forskningspolitik. 13.
The common fisheries policy - principles and instruments (IX); Research policy.
DEN FÆLLES FISKERIPOLITIK: MÅLSÆTNINGER, PRINCIPPER OG INSTRUMENTER
THE COMMON FISHERIES POLICY: THE OBJECTIVES, PRINCIPLES AND INSTRUMENTS OF THE COMMON FISHERIES POLICY
Tilsyn og inspektion (gammel grundforordning (EØF) nr. 2241/87 (EFT nr. L 207 af 29.7.1987, s. 1); ny grundforordning (EØF) nr. 3946/92 (EFT nr. L 401 af 31.12.1992)).
2241/87 (OJ No L 207 of 29.07.87, p. 1); new Basic Regulation 3946/92 (OJ L 401 of 31.12.1992).
Fællesskabet har beføjelse til at føre tilsyn og foretage inspektion og kan følge enhver overtrædelse op med straffeaktioner.
The Community does have competence in monitoring and inspection and can follow up any infringements with punitive action.
Fremgangsmåden med udsendelse af fællesskabsinspektører blev ¡værksat på Parlamentets initiativ, men medlemsstaterne er stadig i vid ud strækning frit stillet, hvorfor der er forskellige grader af effektivitet.
The practice of using Com munity inspectors was started on Parliament's initiative, but this is still left largely up to Member States, and hence there are varying degrees of efficiency.
Som følge heraf er det almindeligt antaget, at der sker over trædelser af kvotebestemmelserne samt landing af »sorte« fisk, bl.a. ulovlige bifangster og salg deraf til udenlandske flåder i rum sø (»klondiking«).
Because of this it is widely supposed that there are infringements of quota stipulations, and the landing of "black" fish, including illegal by-catches and their selling to foreign fleets on the high seas ("klondyking").
Fællesskabsinspektører har for nylig deltaget i det fælles internationale fiskeriinspektionsprogram under Orga nisationen for Fiskeriet i Det Nordvestlige Atlanterhav (NAFO).
Community inspectors have recently been involved in the common international fisheries inspection programme of the North West Atlantic Fisheries Organisation (NAFO).
FORMÅL: Som en udvidelse af de grundlæggende mål, der er fastlagt i Rom-Traktatens artikel 39, fastslås det I Rådets forord ning (EØF) nr. 3760/92, at den fælles fiskeripolitiks mål er »at skabe en rationel og ansvarlig udnyttelse af alle levende akvatiske ressourcer og akvakultur, hvilket skal ske under hensyntagen til fiskerisektorens interesse i dens langsigtede udvikling samt de økonomiske og sociale forhold, der gør sig gældende i sektoren, og forbrugernes interesser under hensyntagen til de biologiske forhold og det marine økosystem«.
OBJECTIVES: As an extension of the fundamental objectives provided for in Article 39 of the Treaty of Rome, new Council Regulation (EEC) 3760/92 states the aims of the Common Fisheries Policy (CFP) as being "to provide for rational and responsible exploitation of living aquatic resources and of aquaculture, while recognizing the interest of the fisheries sector in its long term development and its economic and social conditions and the interests of consumers taking into account the biological constraints, with due respect for the marine eco system".
Det er, når der er et sammen stød mellem disse mål, der repræsenterer fiskernes, fiskeriindustriens, miljøets og forbrugernes interesser, at der opstår problemer.
It is when there is a clash between these objectives, representing the interests of the fishermen, the fishing industry, the environment, and the consumer, that problems occur.
Den fælles fiskeripolitik har til formål at afbøde eventuelle konflikter.
The CFP must act as an arbiter in these disputes.
Shetlandskassen Indskrænker også adgangen til dette fiskeområde som følge af dets følsomhed.
Common organization of the markets (Basic Regulation (EEC) 3759/92 (OJ No L 388 of 31.12.92, p.
Den fælles markedsordning (grundforordning (EØF) nr. 3759/92 (EFT nr. L388 af 31.12.1992, s. 1)): Bestemmelserne ve drørende den fælles markedsordning for fiskerivarer blev først in dført i 1970 og er siden blevet revideret med henblik på at omfatte de vigtigste arter og produkter. De omfatter kvalitetskontrol, som er underkastet en stadig strengere inspektion, og er baseret på følgende fire hovedbestanddele: fælles handelsnormer, producentorganisationer, fælles priser og en ordning for samhandelen med tredjelande.
1): Legislation governing the common organisation of the market in fishery products was first introduced in 1970, and has since been adapted to include most important species and products.
Der gives støtte til producentorganisationerne med det formål at gennemføre og forbedre prisordningen.
Producer organisations are supported with the aim of implement ing and improving the price system.
Disse organisationer udgør en lovlig undtagelse fra Rom-Traktatens for bud mod karteller.
They are a legal exception to the principle, enshrined in the Treaty of Rome, which prohibits cartels.
Den interne produktion reguleres gennem den årlige fastsættelse af orienterings- og tilbagetagelsespriser.
Internal production is regulated through the annual fixing of target and withdrawal prices.
I vis se tilfælde får fiskere erstatning for fangster, der tilbagetages fra markedet, og EF-støtten fordeles gennem producentorganisationerne i stedet for på et individuelt grundlag.
In some cases fishermen are compensated for catches withdrawn from the market and Community aid is redistributed through the producer organisations rather than on an individual basis.
Støtte til oplagring udbetales for visse produkter for at begrænse destruktionen af til bagetagne fangster.
Storage subsidies are paid for some products to limit the destruction of withdrawn catches.
Ekstern handel reguleres ved hjælp af årligt fastlagte referencepriser omfattende de vigtigste importerede fiskeriprodukter med det formål at fremme markedsstabilitet.
External trade is regulated by the instrument of annually determined reference prices, which govern the principal imported fish products, aimed at encouraging market stability.
Sidst i februar 1993 blev der indført minimumsimportpriser for at bes kytte EF-markederne mod tredjelandes dumpning af hvidfisk (torsk, kuller, havtaske og kulmule). Der er fastlagt bestemmelser for import af fisk til lave priser eller nulpriser med henblik på leve ring af visse arter til forarbejdningsindustrien.
In late February 1993, minimum import prices have been introduced to protect EC markets from third country dumping of white fish (cod, haddock, monkfish and hake).
Bevarelse af ressourcerne: Bevarelse af bestandene, der med fører begrænsning af fiskerikapaciteten i overensstemmelse med fangstmulighederne, er et vigtigt princip i den fælles fiskeripolitik.
This state of affairs will remain in place until at least 2002. Conservation of Resources: Stock conservation, entailing the limitation of fishing capacity in accordance with catch possibilities, is a major principle of the CFP.
Dette princip er blevet stadfæstet ved den seneste midtvejsevaluering af den fælles fiskeripolitik i 1992.
There has been a renewed commitment to this in the recent mid-term review of the CFP in 1992.
INSTRUMENTER: Bevarelse og forvaltning af ressourcerne (grundforordning (EØF) nr. 3760/92 (EFT nr. L 389 af 20.12.1992, s. 1)): De samle de tilladte fangstmængder (TAC) og den efterfølgende tildeling af kvoter er det vigtigste instrument i ressourceforvaltningen (de gælder kun udnyttelsen af de mest efterspurgte arter). Dette om tales i artikel 61 i De Forenede Nationers havretskonvention. Det er tilladt at bytte kvoter.
INSTRUMENTS: Conservation and Management of Resources (Basic Regula tion (EEC) 3760/92 (OJ No L 389 of 20.12.92, p. 1): Total Allowable Catches (TACs) and the subsequent allocation of quotas are the main instrument of resource management (they only govern the exploitation of the most sought after species).
Der er også fastlagt Sikkerheds-TAC for nogle kommercielt mindre vigtige arter.
Precautionary TACs are also fixed for some less commercially important species.
Det er en let forståelig ord ning, men den har sine ulemper, bl.a. at den i forbindelse med flerartsfiskeri, indebærer, at fangster af arter, for hvilke kvoten er ud tømt, kasseres.
It is an easily comprehensible system but has its draw backs, one of which is that it entails the discarding of species for which the quota has been exhausted in multi-species fisheries.
Ordningen er også skyld i »quota-hop-ping«-striden.
It also allows the "quota hopping" controversy to take place.
Fuldførelsen af det indre marked: Fællesskabet er nettoimportør af fisk.
Completion of the Internal Market: The Community is a net importer of fish.
11992 ansloges det, at fangster bestemt til forbrug in den for EF kun var lidt højere end importen.
In 1992 it was estimated that landings, destined for human consumption, within the EC were only slightly higher than imports.
På grund af denne alvorlige knaphed på disponible produkter er det ikke overraskende, at handelen mellem fællesskabslandene inden for fiskerisektoren ikke er så livlig som inden for mange andre sektorer.
Given this serious shortfall in available products it is not surprising that the intraCommunity fish trade is not as active as in many other sectors.
Ej hel ler er det overraskende, at Kommissionens forslag om lovgivning sprogrammet for fuldførelsen af det indre marked 11992 har været meget beskedne og udelukkende begrænset til sundhedsaspekterne af det ikke-forarbejdede produkt.
Nor is the fact that the Commission proposals on the legislative programme for completing the Internal Market of 1992 have been very modest and exclusively limited to health aspects of the primary produce.
De vigtigste direktiver, der hidtil er blevet vedtaget (andre er stadig under udarbejdelse), er følgende: Rådets direktiv 91/67/EØF om dyresundhedsmæssige betingelser for afsætning af akvakulturdyr og -produkter (EFT nr. L 46 af 19.2.1991, s. 1), Rådets direktiv 91/492/EØF om sundhedsmæssige betingelser for produktion og afsætning af levende toskallede bløddyr (EFT nr. L 268 af 24.9.1991, s. 1), Rådets direktiv 91/493/EØF om sundhedsmæssige betingelser for produktion og afsætning af fiskerivarer (EFT nr. L 268 af 24.9.1991, s. 15) og Rå-
The most important directives that have been adopted so far, (although some others are in the pipeline), are: Council Directive 91/67/EEC laying down health conditions for the production and placing on the market of aquaculture animals and products; Council Directive 91/492/EEC laying down the health conditions for the production and placing on the market of live bivalve molluscs (OJ No L 268 of 24.9.91, p. 1); Council Directive 91/493/EEC laying down the health conditions for the production