natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Landbaseret havforurening - dvs. forurening via vand løb og undervands- eller andre rørledninger samt havne - er omhandlet I Paris-konventionen, som Fælles skabet tiltrådte i marts 1975 (EFT nr. L 194 af 25.7.1975); i 1986 blev denne konvention suppleret med bestemmelser omfattende havforurening (EFT nr. L 24/46 af 27.1.1987).
Marine pollution from land-based sources - i.e. pollution emanating from water courses, underwater pipelines and ports - is the subject of the Paris Convention, to which the Community acceded in March 1975 (OJ L 194, 25.7.1975) and which was extended in 1986 to cover marine pollution by emissions into the atmosphere (OJ L 24, 27.1.1987; p. 46).
EUROPA-PARLAMENTETS ROLLE: Det er næppe muligt at omtale alle EP's udtalelser og kommentarer vedrørende vandforurening. For at anskueliggøre Par lamentets igangsættende rolle, skal der dog anføres et par enkelte afsnit fra en beslutning fra 1988 omhandlende forurening af Nordsøen gennem ukontrolleret udledning af spildolie fra tankskibe.
(b) Limit values: regarding dangerous substances discharged into the aquatic environment by industrial plants, the Community legislation has introduced the system of stricter limit values, whilst at the same time leaving member countries free to choose the system of quality objectives, with the corresponding obligation to show that these objectives are being complied with.
I beslutningen opfordres Kommissionen bl.a. til b) Grænseværdier Hvad angår farlige stoffer, der af Industrierne udledes i vandmiljøet, er det inden for fællesskabslovgivningen vedtaget at indføre strengere grænseværdier, samtidig med at medlemsstaterne har mulighed for at vælge løsningen med kvalitetsmålsætninger, i hvilket tilfælde de skal bevise, at disse mål sætninger overholdes. »Moderdirektivet« vedtoges i 1976 (EFT nr. L 129 af 18.5.1976) og indeholder en »sortliste« over 129 stoffer, der anses for farlige på grund af deres toksicitet og egenskaber for bioakkumulation, og det blev i december 1979 suppleret med et direktiv om beskyttelse af grundvandet mod forure ning forårsaget af disse stoffer (EFT nr. L 20 af 26.1.1980).
The parent directive was introduced in 1976 (OJ L 129, 18.5.1976), establishing a blacklist of 129 substances declared dangerous by virtue of their toxicity and their bio-accumulation, and was supplemented in December 1979 by a decision on the protection of groundwater against pollution caused by these substances (OJ L 20, 26.1.1980).
— at indlede et samarbejde med andre lande med henblik på iværksættelse af et system, hvorefter olie, der læsses af skibe, kendetegnes på en sådan måde, at det ansvarlige skib ved illegal udledning hurtigt kan opspores.
— to examine what contribution it can make to strengthening controls relating to illegal discharges, in particular marine surveillance from the air, in order to prevent pollution by oil or other refuse discharged from vessels,
Endvidere udtrykker Parlamentet ønske om, at der i alle EF-havne, hvor der losses olie, etableres muligheder for at rense tankskibenes lastrum, inden de forlader havnen.
— to initiate, in cooperation with the Member States, a system by which oil taken on board any given vessel is made identifiable so that, in cases of illegal discharges, the vessel responsible can be rapidly traced.
Under anvendelse af disse direktiver er der vedtaget særlige direktiver om grænseværdier for udledninger af cadmium (EFT nr. L 291 af 24.10.1983), for udledninger af hexachlorcyklohexan (HCH) (EFT nr. L 274 af 17.10.1984) samt for udledninger af kviksølv (EFT nr. L 81 af 27.3.1982 og EFT nr. L 74 af 17.3.1984).
Pursuant to these directives, specific directives were introduced prescribing limit values for cadmium discharges (OJ L 291, 24.10.1983), for hexachlorocyclohexane (HCH) discharges (OJ L 274, 17.10.1984) and for mercury discharges (OJ L 81, 27.3.1982 and OJ L 74, 17.3.1984).
I januar 1985 forelagde Kommissionen et nyt forslag om fast sættelse af specifikke grænseværdier for udledninger efter ¡ndustritype og i henhold til kvalitetsmålsætningerne for vandmiljøet, i hvilket disse stoffer udledes.
In January 1985, the Commission put forward a new proposal which aimed to prescribe specific limit values for discharges according to the type of industry and to the quality objectives for the aquatic environment into which these substances are discharged.
Der er navnlig tale om DDT. Andre forslag omhandler krom og aldrin-dleldrin-endrin.
This applied, inter alia, to DDT.
c) Bestemmelser vedrørende havforurening: I denne sektor er det navnlig ønsket om at bekæmpe forure
(c) Provisions on marine pollution: In this field the legal
BORTSKAFFELSE OG BEHANDLING AF AFFALD skabspolitikken til nedbringelse af affaldsmængden bør nå ud over det teoretiske stade og føre til konkrete foranstaltninger, såsom Indførelse af EF-mærkning af »rene produkter«.
It emphasizes that, as a matter of priority, Community policy on waste prevention must proceed from rhetoric to practical action, for example by the effective application of a European label for 'clean products'.
I Fællesskabet opstår der hvert år over 2 mia tons - til dels miljøskadeligt og giftigt - affald, hvoraf 80% kan genbruges, f.eks. til nye råstoffer eller energi.
Each year over 2 billion tonnes of waste are produced in the Community, some of which is pollutant or toxic. 80% of this waste can be recycled as a new form of raw material or energy.
Tre fjerdele af affaldet deponeres i jorden, meget ofte uden at være forsvarligt nedgravet (hvad angår udviklingen i affaldsmængderne i EF- og OECD-landene, se efterfølgende skema).
Three-quarters of the waste is disposed of below ground but Is, in many cases, not properly buried. (The table below indicates the trends concerning the quantities of waste produced in the EC and OECD countries.)
Europa-Parlamentet udtrykker ligeledes ønske om, at man udviser særlig agtpågivenhed over for affald, der indeholder tungmetaller, da dette affald forurener drikkevandet. kevandet.
It strongly advises that particular attention be paid to waste containing heavy metal residues in view of- the contamination of drinking water by these products.
I sine handlingsprogrammer på miljøområdet har Fæl lesskabet fastsat tre hovedmålsætninger for forvalt ning af affald:
In its action programmes on the environment, the Community has set itself three guiding objectives regarding the management of waste:
— forebyggelse samt formindskelse af mængden af affald, der ikke kan genbruges
— the prevention and the reduction in quantity of non-recoverable waste;
Endelig kræver Parlamentet, at der omgående sættes en stopper for affaldsforbrændingen på havet. (Deltagerlandene i den 2.
Finally, it urges immediate measures to put a stop to waste incineration at sea.
— uskadelig bortskaffelse og forvaltning af ikke gen brugt affald.
— the recovery, recycling and reuse of waste as raw materials and as energy sources; and management of the safe disposal non-recovered waste.
Fælles forskningsprogrammer sigter mod at reducere mængden af affald, der ikke kan genanvendes, og indføre metoder til genanvendelse af industri- og husholdningsaffald, samt udnyttelse af affald fra landbruget, f.eks. til energiproduktion.
A number of joint research projects have been drawn up with a view to reducing the quantities of waste which cannot be recycled and to put into practice processes for the recycling of industrial and domestic waste and the use of waste for agricultural purposes or for the generation of energy.
GENNEMFØRTE BESTEMMELSER: I direktivet af 1975 findes basisprincipperne vedrørende affald med hen syn til indsamling, bortskaffelse, recirkulation og forarbejdning heraf (EFT nr. L 194 af 25.7.1975).
RELEVANT LEGISLATION: The 1975 directive lays down the basic principles concerning waste, with regard to its collection, disposal, recycling and processing (OJ L 194, 25.7.1975).
Denne tekst blev suppleret i 1978 med et direktiv om giftigt og farligt affald (EFT nr. L 84 af 31.3.1978).
This text was supplemented in 1978 by a directive on toxic and dangerous waste (OJ L 84, 31.3.1978).
Dette direktiv indeholder en liste over giftige og farlige stoffer fordelt over 27 grupper.
It drew up a list of toxic and dangerous substances or materials, divided into 27 groups.
Det fastslås heri, at den del af omkostningerne ved bortskaffelsen af affaldet, der ikke dækkes ved udnyttelsen, skal afholdes i henhold til princippet »forureneren betaler«.
These provisions confirm that the part of the cost of waste disposal not covered by the proceeds from the treatment must be met according to the 'polluter pays' principle.
Der er truffet foran staltninger for specifikke områder:
Measures have been taken in individual areas:
— udledninger fra titandioxidindustrien (EFT nr. L 54 af 25.2.1978 og EFT nr. L 378 af 31.12.1982)
— waste from the titanium oxide industry (OJ L 54, 25.2.1978 and O J L 378, 31.12.1982);
— olieaffald (EFT nr. L 194 af 25.7.1975 og EFT nr. 42/43 af 12.2.1987)
— waste oils (OJ L 194, 25.7.1975 and OJ L 42/43, 12.2.1987);
— udledninger I havet, om hvilke Kommissionen i juli 1985 forelagde et udkast til direktiv med henblik på at gøre de forpligtelser ensartede, som de internationale konventioner medfører, og som Kommissio nen i 1988 på ny har forelagt Rådet i en ændret udgave i tilslutning til EP's udtalelse.
— the dumping of waste at sea, with regard to which the Commission put forward a proposal for a directive in July 1985 to standardize obligations arising from international conventions; in 1988 the Commission once more submitted to the Council, in amended form, its proposal for a directive, accompanied by the opinion delivered by the European Parliament (EP).
Der er grund til særligt at henlede opmærksomheden på det såkaldte »Seveso-direktiv« om overvågning af og kontrol inden for Fællesskabet med grænseoverskridende overførsel af farligt affald (EFT nr. L 326 af 13.12.1984).
Mention should certainly also be made of the 'post-Seveso' directive regarding the supervision and control within the Community of the transfrontier shipment of hazardous waste (OJ L 326, 13.12.1984).
Dette direktiv blev vedtaget som følge af sagen om Seveso-dioxinen, hvor tønderne med affald blev transporteret rundt i Fællesskabet, uden at der var truffet elementære sikkerhedsforanstaltninger.
This directive was a response to the dioxin tragedy at Seveso, when drums containing waste were being transported within the Community without even the most elementary safety precautions.
EUROPA-PARLAMENTETS ROLLE: I en principiel beslutning om affaldsforvaltning og ældre affaldsforekomster (EFT nr. C 190/154 af 20.7.1987) opfordrer Europa-Parlamentet bl.a.
ROLE OF THE EP: In its resolution on the waste disposal industry and old waste dumps (OJ C 190, 20.7.1987, p.
Kommissionen til at udarbejde »en særlig EF-strategi for forvaltning af mindre mængder farligt affald fra husholdninger, videnskabelige laboratorier, mindre virksomheder og landbrug«.
157) the EP calls on the Commission to draw up a specific Community strategy on the management of 'small quantities of dangerous waste'
KOMMUNALT INDSAMLET AFFALD, udvalgte lande 1975­1983
Amounts of municipal waste, selected countries, 1975-83
Mængde (a) (1 000 tons)
Amounts (a) (1 000 tonnes)
Der er væsentlige risici forbundet med menneskelig virksomhed, såvel for miljøet som for befolkningens sundhed.
Human activity can place both the environment and public health at serious risk.
Under begrebet »væsentlige risici« har vi her gruppevis samlet en række retlige bestemmelser, der er udsprunget af ønsket om forebyggelse, og som skulle sikre brugere og forbrugere en omfattende beskyttelse.
A series of legislative measures concerned with prevention are set out here under the heading of major risks and are designed to provide users and consumers with a high level of protection.
GENNEMFØRTE BESTEMMELSER
RELEVANT LEGISLATION
Vaske- og rengøringsmidler Allerede i 1973 vedtoges to direktiver, hvoraf det ene fastsatte den gennemsnit lige biologiske nedbrydningsevne for vaske- og rengøringsmidler, og det andet vedrørte kontrolmetoder for stoffernes biologiske nedbrydningsevne (EFT nr. L 347 af 17.12.1973). Andre tekster vedtoges i 1982 (EFT nr. L 109 af 22.4.1982).
Detergents: in 1973, two directives were adopted, one prescribing the average rate of biodegradability for surfactants, the other relating to methods of testing biodegradability (OJ L 347, 17.12.1973).
Disse foranstaltninger sigter mod at undgå, at der dannes skum i store mængder, hvilket begrænser kontakten mellem vand og luft og hæmmer den fotosyntese, der er nødvendig for vandplanternes beståen.
These measures aim to prevent the largescale formation of foam which limits air-water contact and so jeopardizes the photosynthesis vital to aquatic flora.
Hertil kommer risikoen for ødelæggelse af den økologiske balance i vandet gennem tilførsel af gødning i form af fosfater, der anvendes i fremstilling en af vaskemidler.
A further risk is that of the eutrophication of the water by the addition of fertilizers in the form of the phosphates used in the manufacture of detergents.
— en passende beskyttelse af mennesket og miljøet mod de potentielle risici i forbindelse med kemiske stoffer
— to guarantee adequate protection for man and the environment against the potential risks of chemical substances,
— indførelse af en ensartet anmeldelsesprocedure for nye kemiske stoffer og en klassificerings- og etiketteringsprocedure for alle farlige kemiske stoffer;
— to introduce a uniform notification procedure for new chemical substances and classification and labelling procedures for all dangerous substances;
— sikre den kemiske industris levedygtighed parallelt med en forenkling af den interne handel i Fælles skabet, idet man undgår potentielle handelshindringer. ringer.
— to promote the chemical industry and facilitate intra-Community trade by avoiding potential barriers to trade.
PCB og PCT: Disse betegnelser dækker polychloridphenyler og polychlortriphenyler, der har været anvendt som komponenter i elektriske transformere.
PCBs and PCTs: these initials stand for polychlorinated biphenyls and terphenyls, used as components in electricity transformers.
I tilfælde af ildebrand kan disse stoffer omdannes til dioxin (som i Seveso).
If a fire breaks out, these substances can turn into dioxin (as at Seveso).
I 1976 begyndte Fællesskabet at interessere sig for bortskaffelsen af disse stoffer og opfordrede medlemsstaterne til at forbyde ukontrolleret henkastning, efterladelse og oplagring af PCB samt af genstande og apparater, som indeholder PCT (EFT nr. L 108 af 26.4.1976).
Since 1976 the Community has been concerned with the problem of their disposal, calling on Member States to prohibit the discharge, dumping or unsupervised storage of PCBs and PCTs as well as objects and equipment which contain them (OJ L 108, 26.4.1976).
Disse stoffer er endvidere nævnt i to direktiver vedrørende markedsføring og anvendelse af visse farlige stoffer og præparater (EFT nr. L 262 af 27.9.1976 og L 197 af 3.8.1979).
These substances also figure in two directives relating to their sale and use (OJ L 262, 27.9.1976 and OJ L 197, 3.8.1979).
Da det viste sig, at der Ikke kunne konstateres tegn på et betydeligt fald i PCB/PCT-forurenlngen af miljøet, var det nødvendigt at foretage en sjette ændring af direktivet af juli 1976 i oktober 1985 (EFT nr. L 269 af 11.10.1985) med henblik på fra 30. juni 1986 at Indføre et næsten fuldstændigt forbud mod markedsføring af disse stoffer.
When it emerged that the pollution of the environment by PCBs and PCTs was not declining, a sixth amendment of the Directive of July 1976 became necessary in October 1985 (OJ L 269, 11.10.1985), placing an almost complete ban on the sale of the products as of 30 June 1986.
Direktivet som sådant fungerer som en »port«, som alle nye kemiske stoffer må passere, før de kan blive markedsført på det fælles marked. I den forbindelse kan man kontrollere deres potentielle virkninger på mennesker og miljø.
The directive as such creates a single 'gateway' through which all new chemical substances must pass before entering the Community market, so that they can be analysed for their potential effect on man and the environment.
Dette sker derved, at producenter eller importører får pligt til at indgive en anmeldelse om nye kemiske stoffer, som bl.a. skal indeholde oplysninger om produktionsmængde, anvendelse, sikkerhedsforanstaltninger, resultaterne af toksikologiske og økotoksikologiske undersøgelser samt muligheder ne for at »uskadeliggøre« stoffet.
This is achieved by requiring manufacturers and importers to submit a notification indicating the quantities manufactured, uses, safety precautions, the results of toxicological and environmental pollution tests and the possibilities of 'neutralizing' the substance.
Der er bestemmelser om strengere undersøgelser for stoffer, som produceres i en mængde på over 100 tons om året, eller i alt 500 tons, samt i forbindelse med markedsføringsmængder på over 1 000 tons om året, eller i alt 5 000 tons.
More stringent tests are necessary for substances for which production figures exceed 100 tonnes per year or a total of 500 tonnes and for substances for which marketing figures exceed 1 000 tonnes per year or a total of 5 000 tonnes.
Pesticider Der er gennemført en dobbelt aktion vedrørende plantebeskyttelsesmidler.
Pesticides: plant protection products have been the subject of twin measures.
Den første aktion er baseret på artikel 43 i EØF-Traktaten vedrørende den fælles landbrugspolitik og angår pesticidrester på og i frugt og grøntsager (EFT nr. L 340 af 9.12.1976).
The first is based on Article 43 of the EEC Treaty relating to the CAP and is aimed at pesticide residues in and on fruit and vegetables (OJ L 340, 9.12.1976).
Den anden aktion, der udelukkende er baseret på artikel 100 I EØF-Traktaten vedrørende harmonisering af lov givningerne, drejer sig om forbud mod markedsføring og anvendelse af plantebeskyttelsesmidler indeholdende visse virksomme stoffer (EFT nr. L 33 af 8.2.1979).
The second measure, based solely on Article 100 of the EEC Treaty relating to the harmonization of legislation, is intended to prohibit the sale and use of plant protection products containing certain active substances (OJ L 33, 8.2.1979).
Den liste, der er vedføjet direktivet, angår de forskellige kategorier af forbudte produkter, dvs. kviksølvforbindelser og bestandige organiske chlorforblndelser (aldrin, dieldrin, chlordane, endrln, DDT, osv.).
The list issued with the directives deals with the categories of prohibited products, that is to say compounds of mercury and persistent organo-chlorine compounds (aldrin, dieldrin, chlordane, endrin, DDT etc.).
Dette er imidlertid kun et aspekt af direktivets sigte, ¡det det også indeholder bestemmelser om klassificering og etikettering af allerede eksisterende kemiske stoffer.
This, however, is only one approach, since the directive also provides for the classification and labelling of existing chemical substances.
Alle stoffer, der blev markedsført i tidsrummet mellem den 1. januar 1971 og den 18. september 1981, figurerer i den europæiske fortegnelse over markeds førte kemiske stoffer (EINECS).
All substances which were on the market between 1 January 1971 and 18 September 1981 are listed in the European inventory of existing commercial chemical substances (Elnecs).
Med mere end 95 000 kemiske stoffer er der tale om en enestående fortegnelse.
This inventory, which contains more than 95 000 chemical substances, is unique of its kind.
Hidtil er 1 000 af disse stoffer blevet konstateret som værende farlige og klassificeret og etiketteret i overensstemmelse hermed.
To date 1000 of these substances have been shown to be dangerous and classified and labelled accordingly.
Af de øvrige stoffer må antagelig yderligere 20 000 ligeledes karakteriseres som farlige.
Of the remaining substances, a further 20 000 are probably dangerous also.
Men undersøgelsen og evalueringen af alle disse stoffer vil antagelig kræve endnu nogle år.
However, analysis and assessment of all substances will probably take a few more years.
Væsentlige risici: Efter dioxinuheldet i Seveso traf Fællesskabet foranstaltninger til forebyggelse af større uheld og til begrænsning af følgerne heraf.
The major risks: after the dioxin accident at Seveso, the Community took steps to prevent major accidents and to limit their consequences.
I direktivet af juni 1982 (EFT nr. L 230 af 5.8.1982), ændret i 1987 (EFT nr. L 85/36 af 28.3.1987), forpligtes fabrikanterne i samtlige medlemsstater til at foretage anmeldelse til myndighederne for så vidt angår stoffer, anlæg og eventuelle alvorlige uheldssituationer.
The directive of June 1982 (OJ L 230, 5.8.1982), amended in 1987 (OJ L 85, 28.3.1987, p. 36), imposes on manufacturers in all Member States the obligation to inform the authorities about substances, plants and possible locations of major accidents.
Med lemsstaterne forpligtes til at underrette personer, der kan blive berørt af et større uheld.
It imposes on Member States the obligation to inform persons likely to be affected by a major accident.
Kommissionen skal oprette et kartotek indeholdende en oversigt over større uheld, der er Indtruffet, samt en analyse af årsager ne til disse uheld og de trufne foranstaltninger.
It authorizes the Commission to maintain files containing an account of major accidents which occur, including an analysis of their causes and the measures taken in response.
Direktivet, der er vedtaget inden for rammerne af EØF-Trakta-
In the context of the EEC Treaty, this directive applies neither to the activities of the ECSC nor to nuclear installations.
PE 122.000 ten, vedrører hverken EKSF-aktiviteter eller atomanlæg. læg.
PE 122.000 quality prompted the following three observations:
— alarm- og informationssystemet i forbindelse med udledninger som følge af uheld må forbedres
— the alarm and information system following discharges caused by accidents needed to be improved;
— retsforskrifterne omhandlende behandlingen af far lige stoffer må harmoniseres
— the legal provisions concerning the handling of dangerous chemicals needed to be harmonized;
— der må opnås enighed om passende procedurer i forbindelse med ansvar og erstatning.
— agreement was necessary on suitable procedures in respect of liability and compensation.
I betragtning af disse forhold bør direktivet om de væsentlige risici ajourføres, og der bør opnås enighed med landene I Europa uden for Fællesskabet om en tilsvarende udvidelse af bestemmelserne i dette direktiv. tiv.
In view of these shortcomings, the directive on major risks should be reviewed and agreements reached with non-Community European countries with a view to extending the scope of its provisions.
EUROPA-PARLAMENTETS ROLLE: Giftkatastrofen I Bhopal i Indien forårsaget af et udslip af methyl-isocy-anid fra en pesticidfabrik udløste ikke blot en bølge af sympati for ofrene for katastrofen, men fremkaldte ligeledes spørgsmål vedrørende de foranstaltninger, der er truffet i Fællesskabet for at undgå en lignende katastrofe.
ROLE OF THE EP: The Bhopal tragedy in India, which was caused by a leak of methyl isocyanate from an insecticide plant, gave rise not only to a wave of sympathy for the victims of the disaster, but also to questions about the existing Community measures for the prevention of such a disaster.
EP vedtog to beslutninger i december 1984, hvori Kommissionen navnlig anmodes om følgende:
For its part, In December 1984, the EP adopted two resolutions which call on the Commission, inter alia:
— at undersøge, hvilke sikkerhedsforanstaltninger der findes til arbejdstagernes og den lokale befolknings beskyttelse I de eventuelt berørte virksomheder inden for Det Europæiske Fællesskab
— to study the organization of safety measures for plants of this type due to be built in the Community, with a view to ensuring the protection of workers and the public in surrounding areas;
— at undersøge, om sikkerhedsforanstaltningerne i Fællesskabet er tilstrækkelige, og om de eventuelt bør kontrolleres på ny og forbedres på baggrund af det, der er sket i Indien
— to establish whether Community safety measures are adequate and whether they require review and if necessary improvement in the light of the events in India;