natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Selv om man godt kan forstå visse medlemsstaters tilbageholdenhed, kan man ikke forbigå traktaterne i tavshed. Det tjener intet formål at ville ignorere dem og endnu mindre at prøve på at omgå dem med procedurale fiksfakserier.
Be that as it may, I am only concerned with the legal implications of the case so I will get on with discussing them.
Hvis de nævnte medlems stater skulle fortsætte ad denne vej, vil de blot bære ved til bålet med hensyn til den personlige adgang til at indgive klage ved Domstolen, og det kan næppe være ønskeligt.
In a ruling of 2 February 1976 the Minister turned down the application and Mr Cohn-Bendit felt that this ruling was inconsistent with the provisions of the Community directive of 25 February 1964.
Det ville kun medføre ophobning af sager ved Domstolen med deraf følgende langsomme lighed i behandlingen, og det indbebærer også risiko for at medføre tab af troværdighed for Domstolen, der ville blive lavet om til en slags ny international domstol.
The French Conseil d'État, to which the Paris Administrative Court appealed for a decision — and which is not a subordinate court as Mr van Raay said a moment ago — took the view that an interpretation of the directive of 25 February 1964 was
Vié hvori en tysk domstol af højeste instans har givet udtryk for den samme opfattelse som det franske »Conseil d'État« i sagen Cohn-Bendit.
Donnez irrelevant to Mr Cohn-Bendit's application. In so doing, with respect to Mr Sieglerschmidt, the Conseil d'État judged rightly.
Det drejer sig om de retsbestemmelser, der er blevet anvendt i hans sag.
Do we really have to go over this again?
I forbindelse med dette spørgsmål — jeg taler her om sagen for Bundesfinanzhof — har Kommissionen endnu ikke afsluttet sine overvejelser.
Article 189 of the Treaty of Rome says that directives are binding on the Member States as to the results to be achieved and that it is for the national authorities to decide how they will adapt their own laws and regulations to achieve the results required by the directives.
Antagelig vil vi her — som også i sagen Cohn-Bendit — ikke forblive passive.
In contrast, a Community regulation is binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Kommissionen deler ordførerens opfattelse, at det ikke altid er hensigtsmæssigt at betræde over trædelsesprocedurens vej i tilfælde, hvor traktaten eller Domstolens afgørelser ikke er blevet overholdt af nationale domstole af højeste instans.
Under the terms of tbis provision of the Treaty of Rome, Community directives are published for information in the Official Journal of the Community but not in the French Official Journal.
Principielt bør vi dog aldrig udelukke muligheden for at drage medlemsstaterne til ansvar for deres domstoles handlemåde. lemåde.
From this it is clear that they cannot directly give rise to rights or obligations for individuals.
Narjes, medlem af Kommissionen. — (DE) Hr. formand, på Kommissionens vegne vil jeg godt først takke hr. Sieglerschmidt for hans fortræffelige og i enhver henseende afbalancerede betænkning om et spørgsmål, der er af væsentlig interesse for Fællesskabets funktion.
Mr Vie. — (FR) Mr President, we in this Parliament have for a long time recognized the astute legal mind, the skill and the great clarity of expression of our colleague, Mr Sieglerschmidt, and this report is further proof of his outstanding qualities.
Medlemsstaternes handlingsmuligheder over for deres domstole er i vidt omfang og af gode grunde begrænsede. Vi mener derfor, at det er helt rigtigt, når ordføreren sætter ind et andet sted.
I must congratulate him, even if I do not agree on every point in the report, on the contribution he has made in an area that is as difficult as it is important.
Kommissionen kan uden indskrænkninger tilslutte sig punkterne 1 til 7 i forslaget til beslutning.
It is true that there are some well-known instances of courts in the Member States defying the Court of Justice.
Den ensartede anvendelse af fællesskabsretten i alle medlemsstater — og hertil hører ikke blot en overholdelse af retsforskrifterne som sådan, men også den fortolkning, som disse tekster har fået af Domstolen — er ganske rigtigt af afgørende betydning for Fællesskabet.
It may be tempting in such circumstances, and a logical part of the process of European integration, to envisage, as the rapporteur recommends, granting individual citizens the right of action before the Court when they have exhausted all internal legal means of redress.
Dette udelukker naturligvis ikke, at vi som traktaternes vogter må forlange løsninger af de pågældende regeringer, som, uden at antaste indholdet af den fællesskabsstridige retsafgørelse som sådan, sigter mod med alle midler at genoprette en situation, der er i overensstemmelse med Fællesskabets retsforkrifter.
I do not believe, for my part, that this reticence of the Member States springs from any actual opposition to the idea of European legal integration (how can we hope to integrate Europe without first integrating its laws?), but rather to doubts and misgivings concerning the complex role of the Court of Justice and misunderstandings about its purpose which may give rise to quite justifiable criticism.
Jeg kan måske her omskrive, hvad den tidligere næstformand Hellwig har udtalt: For Det europæiske Fællesskab eksisterer der kun ét »bindemiddel«, og det er dets funktionsdygtige retsorden. Opgiver det denne, vil det hverken på lang sigt eller uantastet forblive en økonomisk eller politisk succes.
Bearing in mind the principles I have just referred to, there can be no question but that France has observed them to the letter.
Hvis jeg har opfattet sagen rigtigt, går ordførerens væsentligste bestræbelser netop i denne retning.
In accordance with the Treaty of Rome the result to be achieved has been satisfactorily achieved in French law.
Som jeg allerede har sagt, tilslutter Kommissionen sig helt punkterne 1 til 7 i forslaget til beslutning.
Community law has accordingly been fully complied with and there is no need for specific interpretation in this matter.
Til de fire underafsnit i punkt 8 vil jeg bemærke følgende: i første underafsnit rejses krav om en bedre information af de nationale domstole med hensyn til afgø relser truffet af Det europæiske Fællesskabs Domstol. Dette er også i tråd med vore intentioner.
I fully appreciate that under Article 177 of the Treaty of Rome, the Court of Justice may give preliminary rulings concerning the interpretation of acts of the institutions of the Community.
Ordføreren har med rette fremhævet den helt væsentlige rolle, som Det europæiske Fællesskabs Domstol spiller i forbindelse med fællesskabsrettens overholdelse, anvendelse og enhed.
Article 177 has always been interpreted as placing an obligation on courts or tribunals of the Member States to refer to the Court of Justice any serious dispute that falls within the jurisdiction of the Court of Justice.
Den, der satser udelukkende på samarbejde, gør alt til genstand for forhandling og opløser dermed rets bestemmelsernes bindende kraft.
This is really the only sensible solution if the Court of Justice is' not to be swamped by plaintiffs whose sole object is to delay proceedings.
De forhold, der ligger til grund for hr. Sieglerschmidts betænkning, nemlig en lejlighedsvis tilsidesættelse fra de nationale domstoles side af Domstolens afgørelser, er desværre ikke et helt nyt fænomen.
Now, coming back to the case in point, Mr Cohn-Bendit's appeal was not a serious one and therefore did not call for interpretation by the Court of Justice.
I mit hjemland var vi oplevet tilfælde af den karakter, der omtales i den foreliggende betænkning, allerede i 1974, og — det må jeg med beklagelse tilføje — så sent som for en måned siden er vi blevet gjort opmærksomme på endnu en afgørelse fra Tyskland,
In fact, since the directive of 25 February 1964 is not directly applicable to the internal law of a Member State, it was for Mr Cohn-Bendit either to challenge the conformity of the French ministerial order of 5 January 1970 with the directive, or to challenge the decision affecting him with reference to the ministerial order of 5 January 1970, but under no circumstances could he take advantage of the conformity of the French ministerial order with the directive of 25 February 1964.
Domstolens retspraksis er, som de fleste af Dem sikkert ved, nu indkørt fuldstændigt på det interinstitutionelle informationssystem CELEX.
It is unquestionably an international judge, but it is also an internal judge, since the Member States have agreed to surrender to it certain areas previously under their own jurisdiction.
Enhver interesseret kan i dette øjeblik indhente oplysninger om denne retspraksis. At det indtil nu i overvejende grad har været franske domstole, deriblandt »Conseil d'État«, der har været tilsluttet systemet, skyldes, at dette system i sin begyndelsesfase udelukkende var baseret på det franske sprog. Om få uger vil Domstolens samlede retspraksis imidlertid foreligge på tysk, og til næste år vil den stå til rådighed på engelsk og andre fællesskabssprog.
As judge of the failures of the states to fulfil their obligations, as judge of the legality of the actions of the Commission and the Council, as judge of the interpretation of the Treaties, and so on, obviously it rather tends to evolve a progressive jurisprudence by interpreting the Treaties in relation to the objectives pursued by the regulations.
Kapaciteten vil da som følge af den nært forestående installering af en større
Again I quite appreciate, and then I shall have
Narjes datamat være så stor, at enhver europæisk domstol, der måtte være interesseret, kan tislutte sig dette system.
The uniform application of Community law in all the Member States — and this extends not only to the observance of the legal texts as such but also to the interpretation given to these texts by the Court of Justice — is in fact of vital importance for the Community.
Teknisk set er det altså senest med udgangen af 1982 ikke længere nogen hindring for, at alle nationale domstole, også den græske ¡øvrigt, kan tilslutte sig Domstolens i CELEX-systemet indkodede retspraksis.
It was inevitable that there would be clashes on this with the Member States, which, whilst bound by the directives as to the results to be achieved, are still free to choose the form and methods, as we have just heard.
Så er det i praksis afhængigt af de nationale justitsmyndigheder, om og i hvilket omfang de stiller midler til rådighed for deres domstole med henblik på en sådan — også efter vor opfattelse — meget vigtig informationskilde.
Article 189 of course does not spell everything out, and to infer from it that a directive is a provision of public international law that safeguards the sovereignty of the Member States by restricting the penetration of Community law into their domestic legal system would, in my view, be to misinterpret it completely: a directive is indeed a provision of Community law common to the Member States.
Endelig opfordres Kommissionen i fjerde underafsnit til at forelægge Rådet et forslag til afgørelse om et uddannelses- og videreuddannelsesprogram for dommere ved nationale domstole.
To paraphrase what former Vice-President Hellwig once said, the European Community has only one 'federator', and that is its efficient legal order.
Kommissionen går derfor ind for løsninger, som i højere grad er afstemt efter de særlige nationale forhold end en generel rådsafgørelse kunne være det.
If it abandons this legal order, it will not be permanent or irreversible or an economic or political success.
Sieglerschmidt, ordfører. — (DE) Hr. formand !
Surely no one in this House will dispute that the Community would be lost if the power of the law was replaced by the law of power.
Med hensyn til andet underafsnit i punkt 8 vil jeg godt understrege, at Kommissionen ikke ville have spor at indvende, hvis medlemsstaterne i fællesskab og uden hensyntagen til nationale retsmidler kunne nå til enighed om straks og umiddelbart at fremsende alle nationalt indgående anmodninger om præjudiciel afgørelse til Domstolen.
The phenomenon, on which Mr Sieglerschmidt's report is based, of an occasional denial of the jurisdiction of the Court of Justice by national courts is unfortunately nothing new.
Man vil dog ikke kunne nægte medlemsstaterne ret til i visse tilfælde — der tænkes navnlig på på forhånd ugyldige klager, også over anmodninger om afgørelse på grundlag af artikel 177 i EØF-traktaten — at etablere en ankeinstans. Så vidt jeg kan se, har Domstolen da heller aldrig draget en sådan mulighed i tvivl.
There were cases of the type discussed in this report in my own country as long ago as 1974, and — I regret to say — our attention was drawn a month ago to another decision in Germany in which a German supreme court took the same view on the question of the direct effect of directives as did the French Conseil d'État in the Cohn-Bendit case.
Indledningsvis, hr. Narjes, ville jeg godt have sagt noget om den enkelte borgers klageadgang, men det skal jeg afholde mig fra af de allerede nævnte grunde.
This would lead to the Court becoming over loaded, resulting in delays in its proceedings, and in it possibly losing credibility and becoming something like another International Court of Justice.
Også selv om man erkender vanskelighederne for Fællesskabet i forbindelse med en reaktion på afgø relser truffet af domstole af højeste instans, selv når de efter Kommissionens opfattelse er i modstrid med fællesskabsretten, så må man i det foreliggende tilfælde slå fast, at denne procedure ved »Conseil d'État« blev igangsat efter anmodning fra den franske indenrigsminister.
In my opinion, simple common sense dictates that we should build on this spirit of cooperation and we agree with the rapporteur when he calls on the Member States solemnly to undertake to observe the provisions of Article 177, the procedure for giving preliminary rulings which respects two admittedly rather contradictory principles, namely, the uniform application of Community law and respect for the validity of national courts.
I tredje underafsnit i punkt 8 opfordres Kommissionen til at forelægge forslag om ændring af artikel 173 i EØF-traktaten og de tilsvarende bestemmelser i de øvrige traktater med henblik på at give borgeren ret til at indgive klage ved Domstolen — når appel mulighederne ved de nationale retsinstanser er udtømt — i forbindelse med administrative afgørelser truffet på grundlag af fællesskabsretten.
On the other hand, we have serious reservations concerning his proposal to establish the right of appeal by private individuals, which, if it were to become a reality, would in our view immediately have the effect of freezing progress with this cooperation, which to us seems to be the only way forward towards realistic, solid and effective European integration.
Hr. Vié, jeg vil godt rette en særlig tak til Dem for Deres forstående bemærkninger.
President. — I call the Commission
Alligevel er Kommissionen ikke for øjeblikket indstillet på at forelægge et forslag, der på så afgørende vis griber ind i det i de eksisterende traktater forankrede retsbeskyttelsessystem.
The Commission shares your rapporteur's view that it is not always appropriate to take proceedings in cases where a national supreme court has not complied with the Treaty or the decisions of the Court of Justice.
En behandling også af nationale administrative afgørelser ved Fællesskabets Domstol ville betyde, at det nuværende samvirke mellem national og europæisk retlig kompetence ville blive afløst af et forhold baseret på overordning og underordning.
As a matter of principle, however, we must never exclude the possibility of calling Member States to account for the conduct of their courts.
Når De i denne sammenhæng taler om en ikke-betydende indsigelse, som forvaltningsdomstolen i Paris skulle have rejst med sin anmodning, så må jeg understrege, at det retlige synspunkt, der ligger til grund for denne indsigelse, deles af såvel af den såkaldte »commissaire de gouvernement« som af de fleste franske retseksperter.
Mr Narjes, Member of the Commission. — (DE) Mr President, on behalf of the Commission I should like to begin by congratulating Mr Sieglerschmidt on his excellent and in every respect balanced report on a matter which is of fundamental importance for the functioning of the Community.
For mig drejede det sig om det retlige spørgsmål, der rejstes med udgangspunkt i denne procedure.
The action Member States can take against their courts is in many ways restricted, and for good reason.
Jeg gentager altså endnu engang, at det ikke drejer sig om, hvorvidt Grækenland skal have ekstra tilbage eller ej ud over det, som er aftalt, det drejer sig udelukkende om, hvorvidt et retsgrundlag eventuelt er nødvendigt herfor, og jeg vil ikke benægte, at sidstnævnte også præjudicerer førstnævnte en smule.
If I have been rightly informed, the intention is that it should be possible to bring such action against administrative provisions of both the Community and the Member States.
Formanden. — Næste punkt på dagsordenen er betænkning udarbejdet af Dankert for budgetudvalget over forslag fra Kommissionen til Rådet (dok.
As I have already said, the Commission fully endorses paragraphs 1 to 7 of the motion for a resolution.
1-423/81) til forordning om udligning af det græske bidrag til omkostningerne ved den finansielle mekanisme og ved de supplerende foranstaltninger til fordel for Det forenede Kongerige (dok. 1-552/81).
As regards the four subparagraphs of paragraph 8 I should like to say the following: the first indent calls for the national court to be better informed of the decisions of the European Court of Justice.
Ordføreren har ordet.
I am surely not the only one in this Chamber to view it with sympathy.
Grækenland har i tiltrædelsestraktaten en ordning, gennem hvilken landet får en del af nettobidraget til Fællesskabet tilbage.
So we should make a note of this subject for the next general review of the Treaties.
I stykke 4 i Rådets konklusioner siges det, at omkostningerne skal bæres af de andre otte medlemsstater.
Anyone interested can already consult these decisions.
I november sidste år foreslog Kommissionen derfor en forordning om betalinger til Grækenland til udligning af, at landet deltog i finansieringen af betalingerne til Det forenede Kongerige fra budgettet for 1981 i forhold til nettobidraget for 1980. Det var meningen, at disse betalinger skulle udligne den del af det græske bidrag, der ikke allerede var tilbagebetalt i henhold til tiltrædelsestraktaten.
The reason why almost the only courts so far to be connected to the CELEX system are French courts, including the Conseil d'État, is that in its initial phase it was only possible to consult this system in the French language.
Parlamentet tilsluttede sig, at Grækenland skulle have udligning, fordi betalingerne til Det forenede Kongerige skulle stå i forhold til dets nettobidrag i 1980, hvor Grækenland ikke var medlem af Fællesskabet.
With the forth coming installation of a larger computer, capacities will then be large enough for any interested European court to be connected to this system.
Dette understregede hr. Dankert i sin tale for et øjeblik siden.-Rådet og Kommissionen var ikke enige i den sidste del af Parlamentets opfattelse, og derfor blev der vedtaget en forordning.
It will then largely be for the national judicial authorities to decide whether and to what extent they are to make the means available to their courts to take advantage of a system which we too regard as very important.
Kommissionen har nu igen stillet forslag7 om at skabe et retsgrundlag, ud over den ordning, som jeg har nævnt, for tilbagebetaling til Grækenland for den ekstra kompensation i finansieringen af det britiske bidrag.
The fourth indent calls on the Commission to submit to the Council a draft resolution recommending a basic or advanced training course for judges in national courts.
Uden at budgetudvalget vil udtale sig om, hvorvidt en tilbagebetaling for 1981 er nødvendig eller ej ud over det, som altså er fastlagt i traktaten, mener det — og det står i beslutningen og intet andet — at budgettet i sig selv udgør et tilstrækkeligt rets grundlag for en tilbagebetaling til Grækenland, sammen med det, som er fastlagt i tiltrædelsestraktaten og dens protokoller.
Although the Commission shares the rapporteur's view that the training of national judges in the area of Community law must be encouraged, it feels that this can only be done by taking the best possible account of training courses at the universities of the Member States and their advanced training facilities for judges.
Det betyder, at vi i over ensstemmelse med den beslutning, som vi traf sidste år vedrørende dette, er af den opfattelse, at det ikke er nødvendigt at skabe et særligt retsgrundlag, og at dette problem kan løses ved hjælp af en budgetpost.
It therefore advocates solutions which are more attuned to national peculiarities than would be possible with a generally worded recommendation from the Council.
Det siger sig selv, at Grækenland også skal have udligning for det år. For det andet mener Kommissionen, at Grækenland bør have udligning for sin andel af finansieringen af betalingerne til Det forenede Kongerige i årene efter 1980, også selv om Grækenland nu er medlem af Fællesskabet.
The Member States cannot, however, be denied the right to provide for an appeals procedure in certain cases, for example complaints about requests for preliminary rulings under Article 177 of the EEC Treaty which are inadmissible from the outset.
Kommissionen indtager dette standpunkt, hovedsagelig fordi beslutningen udtryk kelig tilkendegav, at finansieringen kun skulle påhvile de otte andre medlemsstater.
If I am not mistaken, the European Court of Justice has never questioned this possibility either.
I spørgsmålet om, hvorvidt en forordning er nødvendig, som hr. Dankert i første række stillede sig selv, har Kommissionens standpunkt fra sidste år ikke ændret sig.
Firstly, Mr Narjes, although I should very much like to say something about the individual's right of action, I shall not do so for the reasons I have already given.
Hr. formand, der er altså to spørgsmål at tage stilling til.
Mr Dankert, rapporteur. — (NL) Mr President, I do apologize: I have just come from the Bureau and I have left all my documents there.
Jeg vil derfor anmode Parlamentet om at godtage vore grunde til at afslå anmodningen i beslutningsforslaget om at trække forslaget til forordning tilbage. Jeg anmoder Parlamentet om at støtte os i denne sag.
This Parliament decided last year that there was no need for a legal basis for the additional amount Greece would be refunded for the year 1980 in respect of the contribution to the United Kingdom, because Greece was not a Member of the Community at the time and was not therefore required to contribute towards the cost of the financial mechanism for the United Kingdom in 1980, which was included in the 1981 budget.
Hvis Grækenland deltager i omkostningerne ved foranstaltningerne til fordel for Storbritannien, vil denne balance forstyrres til skade for Grækenland.
The directive, Mr Donnez, simply has not been fully incorporated into French law.
Tværtimod ville det være en åbenbar uretfærdighed og provokation mod det græske folk.
Article 6 of the directive has not been incorporated and that was the principal issue during the proceedings.
Som det fremgår af, hvad jeg allerede har sagt, er vi ikke enig i budgetudvalgets beslutning, som vi dengang prøvede at ændre, og vi vil stemme imod beslutningsforslaget som helhed.
You claim in this context that the request made by the Paris administrative court was a frivolous objection, but I must point out that the legal view underlying this frivolous objection is shared by both the Commissaire du gouvernement and most French legal experts.
Men det betyder ikke, at vi ikke er fuldstændig enige i udvalgets nye forslag. Forordning 284 af 1981 forudså ikke noget om tilbagebetalinger til Grækenland i de følgende år efter 1981.
The Commission has now put forward a proposal for the creation of a legal basis to permit, in addition to the mechanism I have just mentioned, a repayment to Greece as additional compensation for the financing of the British contribution.