natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Selv om Fællesskabet takket være den fælles landbrugspolitik i væsentlig grad har forbedret selvforsyningen, har det ikke lukket sine græn ser, men derimod fastholdt en betydelig international handel med landbrugsprodukter; således er Fællesskabet den største impor tør og den næststørste eksportør af landbrugsprodukter i ver denshandelen (henholdsvis 71,2 mia USD og 44,8 mia USD i 1990).
The Community is the world's largest importer and second largest exporter of agricultural products ($71.2 and 44.8 billion respectively in 1990).
Handelspolitikken over for tredjelande, der er et område, hvor Fællesskabet har fuld kompetence, får således afgørende betydning for de internationale aspekter af den fælles landbrug spolitik.
External trade policy, for which the EC has assumed full compet ence, has thus become an essential aspect of the external dimension of the CAP.
Fællesskabet har indgået bilaterale aftaler med over 120 tredjelande, og det deltager I 30 multilaterale konventioner.
The Community has signed bilateral agreements with more than 120 third countries and belongs to 30 multilateral conventions.
Fællesskabets import af landbrugsprodukter og fødevarer er således blevet liberaliseret gradvist, efter at toldafgifterne er blevet nedsat eller helt bortfaldet.
In this way, Community imports of agricultural and food products have been gradually liberalized by reducing or in some cases abolishing the corresponding tariffs.
Inden for GATT har Fællesskabet givet man ge indrømmelser ved at importere visse landbrugsprodukter med meget lave eller næsten ingen afgifter med henblik på at få eksportrestitutionerne accepteret (* 4.7.6).
In the context of GATT, the Community has made many concessions by importing certain agricultural products with very low or near zero duties in order to ensure acceptance of its levies (M.7.6).
Forskellene mellem de nationale bestemmelser om veterinær- og plantebeskyttelseskontrol og andre bestemmelser vedrørende produktion og afsætning af landbrugsprodukter og fødevarer kan være en hindring for de frie varebevægelser.
In this period, the Member States jointly adopted common structural measures for the agricul tural sector; structural policy began to take shape, primarily via Directives 159, 160 and 161 of 1972 on modernization of holdings, encouragement of cessation of farming and vocational training and Directive 268 of 1975 on farming in mountain areas and lessfavoured areas; followed by Regulation 355 of 1977 on the modernization of agroindustrial structures, Regulation 1360 of 1978 on producer groups, etc.
Problemer af denne art forstyrrer ofte det Indre landbrugsmarkeds funktion, men takket være de fælles markedsordninger er der alligevel opnået en høj grad af integration, når man ser på EF-landenes interne import, der i 1989 nåede op på omkring 63% af EF's samlede import.
- 1985-1988: Following an evaluation of the results obtained and in view of the accession to the Community of Greece, Spain and Portugal, structural policy entered a phase of reform and reorientation with Regulation 797/85, which substituted the directives relating to modernization of the structures of production.
For at løse disse pro blemer har Fællesskabet siden oprettelsen af det fælles marked for landbrugsprodukter i 1967 bestræbt sig på at harmonisere de nationale bestemmelser.
In recent years, agricultural structural policy has tended to be more oriented towards the regions, combining agricul tural measures with other initiatives in the area of tourism, trade, small and mediumsized undertakings, etc., the aim being to improve living conditions and to provide basic infrastructures in agricultural regions.
Denne harmonisering er tvingende nød vendig; ensartede bestemmelser, f.eks. vedrørende brugen af farvestoffer eller konserveringsmidler samt for kontrol af epizooti el ler brugen af hormoner, vil øge markedets gennemskuelighed og forenkle handelen til fordel for både producenter og forbrugere.
Therefore sociostructural measures are being incorporated into regional policy as in the case of the Integrated Mediterranean Programmes (IMPs).
11985 forpligtede fællesskabsinstitutionerne sig til i overensstemmelse med Fælle sakten at iværksætte lovgivningsprogrammet til gennemførelse af det indre marked, som fastsat i Hvidbogen (KOM(85) 0310).
- 1988-1992: under the reform of the Structural Funds resources from the three funds were combined (ERDF, ESF and EAGGF-Guidance Section) in orderte encour age rural development and to diversify both agricul tural and non-agricultural economic activity in rural areas, while at the same time making the agricultural sector the mainstay of the rural community.
Betydningen af dette harmoniseringsarbejde understreges af det forhold, at mere end en tredjedel af det lovgivningsmæssige pro gram, der er opført i Hvidbogen om Gennemførelsen af Det Interne Marked (282 direktiver), direkte vedrører fødevaresektoren.
Examples of structural policy measures during this period include: financing of projects to modernize holdings, start-up aid for young farmers, supporting farming in mountainous areas and less favoured areas, improving the process ing and marketing of agricultural and forestry products, promoting the use of agricultural land for non-agricultural purposes, protecting the environment, etc.
Harmoniseringsforslagene omfatter alt lige fra bestemmelser på levnedsmiddelområdet og punktafgifter på alkohol og tobak til gødning, plantebeskyttelsesmidler, veterinærbestemmelser, landbrugsmaskiner osv.
In 1991, a specific measure associated with the reform of the Structural Funds, called the Leader programme, was undertaken. This programme is aimed at rural areas which are clearly less developed (Objective
om følgende etaper: — 1962-1964:1 denne første periode eksisterede der ikke nogen fælles strukturpolitik for landbrugsområdet, og Kommissionen begrænsede sig til at koordinere de forskellige nationale politikker. — 1964-1972:1 løbet af denne periode blev der gjort forsøg på at bekæmpe de alvorligste strukturelle problemer ved hjælp af projekter, der blev fremlagt af medlemsstaterne og koordineret og medfinansieret af Fællesskabet.
LEGISLATIVE HARMONIZATION: The diversity of existing national legislation in the field of veterinary and plant health control and other legislative matters related to production/trade of agricultural and food products is a potential obstacle to the free movement of goods. Problems of this kind have frequently disrupted the functioning of the agricultural internal market.
I disse år fik landbrugsstrukturpolitikken en mere regional karakter, idet landbrugsmæssige foranstaltninger blev kombineret med andre aktioner, der tager sigte på turisme, handel, småog mellemstore virksomheder, osv. med henblik på at forbedre levestandarden og udstyre landbrugsregionerne med grundlæggende infrastrukturer.
Harmonization is essential; the standardization of legislation in such fields as the use of colouring matters and preservatives, the control of epidemics and hormone use will enhance market transparency, simplify trade and, all in all, benefit both producers and consumers.
De sociostrukturelle foranstaltninger blev således indarbejdet i regionalpolitiske tiltag som f.eks. de integrerede fællesskabsprogrammer.
While the efforts so far made to harmonize legislation have in many cases been successful, Community legislation still remains incomplete, especially in the more technical sectors.
Endvidere blev strukturforanstaltningerne tilpasset med henblik på reformen af den fælles landbrugspolitik (* 4.7.4 og 4.7.5). — 1988-1992: Med reformen af strukturfondene blev det muligt at kombinere midler fra de tre fonde (EFRU, ESF og EUGFL, Udviklingssektionen) med henblik på at fremme udviklingen i landdistrikterne, diversificere de økonomiske aktiviteter — med eller uden tilknytning til landbruget — i landdistrikterne og samtidig styrke landbrugssektoren som hjørnestenen i landbosamfundet.
In 1985, the Community institutions agreed to implement a legislative programme aimed at the construction of an internal market without frontiers in line with the Single Act and published within the framework of the White Paper (COM(85)310).
Som eksempel på de strukturpolitiske foranstaltninger i denne periode kan nævnes finansieringen af projekter til modernisering af bedrifterne, forbedring af vilkårene for unge landbrugeres etablering, støtte til landbrug i bjergområder og ugunstigt stillede områ der, forbedring af vilkårene for forarbejdning og afsætning af land- og skovbrugsvarer, fremme af udnyttelsen af landbrug sarealer til andre formål end landbrug, beskyttelse af miljøet, osv. 11991 indledtes en særlig aktion i forbindelse med reformen af strukturfondene, nemlig det såkaldte LEADER-pro-gram, der retter sig mod de særligt ugunstigt stillede landdistrikter (regioner under mål nr. 1), og som har til formål at fremme den lokale udvikling gennem en økonomisk diversificering i disse områder.
The importance of this work of harmonization may be gauged from the fact that more than one-third of the legislative programme set out in the White Paper on the completion of the internal market (282 directives) directly concerns the agro-alimentary sector. These measures include proposals for harmonization in a wide range of fields, ranging from food regulations to excise duties on alcohol and tobacco and including, inter alia, fertilizers, plant health products, veterinary provisions and agricultural machinery.
AFGIFTS- OG RESTITUTIONSSYSTEMET FOR BLØD HVEDE
THE LEVY AND REFUND MECHANISM FOR COMMON WHEAT
Tærskel pris
Market price
Afgift (variabel)
(fob) for EEC export
Markedspris tor EF-eksport (fob)
_BAR_ refund _BAR_ (variable)
Landbrugsudgifter — EUGFL's andel i EF-budget
Agricultural - EAGGF (part of EEC budget)
Bemærkninger: Dette system er fastsat i Rådets forordning (EØF) 2727/75 af 29. oktober 1975 om den fælles markedsord ning for korn (EFTnr.
Note: This mechanism is derived from the basic Council Regulation (EEC) 2727/75 of 29 October 1975, governing the Common Organization of the Market in the cereals sector (OJ No. L 281, 1.11.1975, p. 1 ).
Systemet blev ændret med reformen af den fælles landbrugspolitik (Rådets forordning (EØF) nr. 1765/92 af 30. juni 1992 om indførelse af en støtteordning for producenter af visse markafgrøder (EFT nr. L181 af 1.7.1992, s. 12).
It has been modified by the recent CAP reform (Council Regulation (EEC) No. 1765/92, 30 June 1992, which establishes a support system for producers of certain arable crops: OJ No. L 181,1.7.1992, p. 12).
REFORMEN AF DEN FÆLLES LANDBRUGSPOLITIK — FØRSTE OG ANDEN ETAPE grænset produktionsforøgelse.
THE REFORM OF THE COMMON AGRICULTURAL POLICY: FIRST AND SECOND PHASE that the CAP has been conceived from the beginning as a market policy, tending to produce high price levels which encourage an unlimited increase in production.
De produktionsfremmende foranstaltninger har medført, at udbuddet af landbrugsprodukter er steget langt hurtigere end efterspørgslen, der udvi ser en stagnerende tendens på grund af den ringe befolk ningstilvækst i Europa i de seneste ti år og indkomststigningernes ringe indvirkning på efterspørgslen af levnedsmidler.
However, the success of the measures undertaken to stimulate productivity has led to a situation in which the supply of agricultural products has far outstripped demand, which is characterized by a tendency towards stagnation owing to the low level of population increase in Europe over the last few decades and the tendency for demand for food products to fall as incomes increase.
Uligevægten mellem udbud og efterspørgsel blev forværret af Fællesskabets begunstigelse af import af landbrugsprodukter fra tredjelande.
The lack of balance between supply and demand has worsened because of the preferences given by the Community to agricultural imports from third countries.
Denne import — kendetegnet af en stor priselasticitet på grund af de meget anderledes produktionsvilkår — medførte, at en tilsvarende mængde af identiske eller lignende produkter produceret i Fællesskabet blev fortrængt fra det fælles marked og måtte opkøbes af interventionsorganerne;
These imports - which have a very wide price elasticity due to the very different conditions of production - supplanted an equivalent volume of identical or similar products produced within the Community which then had to be bought up by intervention bodies;
— den vedvarende stigning i bevillingerne til den fælles land brugspolitik, der indgår som en stor bestanddel i en sammenhæng (fællesskabsbudgettet), hvor der kun er be grænsede finansielle midler til rådighed. Dette fænomen bragte i 1983 Fællesskabet ud i en finansiel krise, der varede fem år, uden at det lykkedes at finde en varig løsning;
- the continuous increase in funds for a highly integrated CAP in a context of limited financial resources available to the Community budget This phenomenon led the Community into a financial crisis which erupted in 1983 and continued five years later without any longterm solution having been found;
INDLEDNING: Den fælles landbrugspolitik blev skabt i en periode (slutningen af 50'erne), hvor det i Europa som følge af efterkrigstidens fødevaremangel var absolut nødvendigt at opnå en rimelig forsyningssikkerhed og en vis grad af selvforsyning med hen syn til en række landbrugsprodukter.
INTRODUCTION: The common agricultural policy (CAP) was devised in the late 50's in the wake of food shortages in post war Europe. It was a time when Europe realized the necessity of attaining a certain security of supply as well as self-sufficiency in certain agricultural products.
De instrumenter, der den gang blev udformet for at støtte det europæiske landbrug, navnlig pris- og støttesystemet, blev udarbejdet med henblik på at nå det te mål.
Therefore the instruments and, in particular, the system of prices and support designed to support European agricul ture were adopted with this objective in mind.
Siden da er der sket store forandringer, og det har været nødvendigt gradvist at tilpasse landbrugspolitikken til nye opga ver.
Since then, these conditions have undergone profound changes and the CAP has had to gradually adapt to new challenges.
I løbet af de sidste år er der sket dybtgående ændringer i det europæiske landbrug som følge af tekniske faktorer (produktivitetsforbedringer, stigende specialisering, intensivering og kon centration på bedriftsniveau, osv), økonomiske faktorer (stadig tættere samspil med de øvrige økonomiske sektorer, fald i primærproduktionens betydning i forhold til de forarbejdende sektorer, osv.) og sociale faktorer (jævnt fald i antallet af beskæftigede inden for sektoren, afvandring fra landet, osv.).
Indeed, European agriculture has undergone a profound change in recent years due to technical factors (improved productivity, growing specialization/intensification/concentration of undertakings, etc.), economic factors (closer interaction with other sectors of the economy, reduction in the importance of primary production in favour of process ing etc.) and social factors (gradual decrease in the number of people working in the sector, rural exodus, etc.).
Denne nye situation inden for landbruget forbundet med begrænsningen af Fællesskabets finansielle midler, uligevægten mellem udbud og (en betalingsdygtig) efterspørgsel på de europæiske og internationale markeder og udvidelsen af Fællesskabets unilaterale, bilaterale og multilaterale aktiviteter og den heraf følgende stigende ad gang til EF-markedet for landbrugsprodukter fra tredjelande på præferencevilkår er baggrunden for en række på hinanden følgende reformer af den fælles landbrugspolitik, der alle går i retning af en mindre beskyttelse af EF's landbrugssektor.
This new situation - together with the limited financial resources available to the Community, the disequilibrium between supply and demand in both European and international markets and the expansion of the Community's unilateral, bilateral and multilateral activities, based on growing preferential access to the Community market for agricultural imports from third countries to the Community market - forms the back ground upon which successive CAP reforms have evolved, all of which are channelled towards reduced protection for the agricultural sector in the Community. ity.
— internationalt pres fra lande, der traditionelt eksporterer landbrugsprodukter, for at få industrialiserede lande med en potentiel væsentlig betalingsdygtig efterspørgsel til at ned sætte den offentlige støtte til landbruget.
- the pressures at world level exerted by countries which traditionally export agricultural products for industrialized countries - with significant purchasing power - to reduce public support for agriculture.
Man har således hævdet at dette sammen med en større liberalisering af ver denshandelen med landbrugsprodukter (Uruguay-Runden under GATT) ville øge verdenshandelen og samtidig stimulere den internationale økonomiske vækst (* 4.7.6.).
It has been argued that this, together with a greater liberalization of international trade in agricultural products (GATT Uruguay Round), would boost world trade and stimulate world economic growth at the same time (M.7.6.).
Indtil 1983/1984 søgte Rådet med den årlige fastsættelse af de in stitutionelle priser og i overensstemmelse med Rom-Traktaten at sikre den bedst mulige anvendelse af produktionsfaktorerne og skabe mulighed for en rimelig indtjening.
Up until the period 1983/84, the Council endeavoured, via the annual fixing of institutional prices, to ensure fair remuneration for the factors of production and allow for reasonable profits in accordance with the provisions of the Treaty of Rome.
Siden 1984/1985 har markeds- og prispolitikken imidlertid været underlagt budget mæssige begrænsninger.
However, from the year 1984/85 onwards, market and price policy was subject to budget ary constraints.
Således blev der i forbindelse med den årlige fastsættelse af priserne i stadig større udstrækning set bort fra de teknisk-økonomiske forhold vedrørende landbrugsind komsten, og prisfastsættelsen udviklede sig til et I overvejende grad politisk instrument, hvis væsentligste mål var at begrænse landbrugsproduktionen og de budgetmæssige omkostninger ved den fælles landbrugspolitik.
Consequently, the annual fixing of prices progressively lost the majority of its technical and economic considerations in relation to farm income. It became a predominantly political instrument whose main concern was to curb agricultural production and to reduce the budgetary cost of the CAP.
Beviset herpå er den systematiske fastfrysning/begrænsning af de i ecu fastsatte institutionelle priser siden 1984/1985, samtidig med at udviklingen i de institutionelle priser udtrykt i national valuta har været mindre end inflationsraten (* 4.7.4./bil.).
Proof of this is the systematic freezing/reduction from 1984/85 onwards of institutional prices, fixed in ECU, while the development of the same prices expressed in national currency was below the rate of inflation (*4.7.4./Ann.).
Med henblik på at nå disse mål indledtes i 1984 tilmed bestræbelser på at begrænse og endog afvikle visse garantiordninger under de fælles markedsordninger, hvilket har øget følgerne af prisbegrænsningen.
In the same year (1984) and with the same objective, there was a drastic reduction and even dismantling of certain mechanisms/guarantee schemes granted under the COMs, thereby increasing the pressure exerted by price reductions.
Reformen har ikke været begrænset til markeds- og prispolitikken, men har også omfattet den sociostrukturelle politik.
Reform has not been confined to market and price policy and has spread into the area of sociostructural policy.
BAGGRUNDEN FOR REFORMEN: Der er blevet rettet omfattende og meget forskelligartet kritik mod den fælles landbrugspolitik (højdepunktet i denne kritik blev nået, da tilhængerne af frihandel krævede, at den fælles landbrugspolitik skulle ophæves).
REASONS FOR THE REFORM: the criticisms which have been levelled at the CAP are many and diverse (culminating in the free-traders who called for it to be abolished altogether).
De ar gumenter, der siden begyndelsen af firserne er blevet fremført for at påvise nødvendigheden af at gennemføre en reform af den fælles landbrugspolitik, kan i det væsentligste opdeles i følgende tre hovedgrupper:
Three fundamental arguments have been used since the beginning of the 80s to justify the need to reform the CAP:
REFORMEN: Den nye fælles landbrugspolitik er resultatet af den reformproces, der blev indledt i 1983 med dokument KOM(83) 0500 og Grønbogen (KOM(85) 0333), som blev forelagt af Kom missionen i 1985, og hvis foreløbige højdepunkt var de beslutninger, som Det Europæiske Råd traf på mødet den 11.-13. februar 1988 i Bruxelles.
REFORM: The new CAP is the result of the reform process initiated in 1983 with the Commission document COM(83) 500, followed by the Green Paper submitted by the Commission in 1985 (COM(85) 333), which culminated in the decisions adopted by the European Council of 11-13 February 1988 in Brussels.
I begyndelsen af 1991 indledtes med dokument KOM(91) 0100 den seneste etape.
At the beginning of 1991, the most recent stage began with the appearance of Commission document COM(91) 100.
På rådsmødet den 21. maj 1992 blev der indgået en politisk aftale om den fælles landbrugspolitik, og de første forordninger blev formelt vedtaget i juni måned samme år.
Political agree ment on the CAP was reached by the Council of Ministers on 21 May 1992 and the first regulations were formally adopted in the month of June of the same year.
Det er således muligt at opdele reformen af den fælles landbrugspolitik i tre etaper; den første etape omfatter tiden før Det Europæiske Råd i februar 1988, anden etape tiden herefter og tredje etape blev indledt med Rådets møde i maj 1992.1 de to første etaper blev der i det væsentligste foretaget to typer ændringer; restriktive foranstaltninger, hvad angår de institutionelle priser og garantiordningerne under de fælles markedsordninger, med henblik på at bidrage til en stabilisering af markederne (justering af udbud/efterspørgsel), og strukturelle foranstaltninger med henblik på både at give landbrugerne kompensation for virk ningerne af de første foranstaltninger og at begrænse produktionen.
Three phases can thus be identified in the CAP reform: a first phase before the European Council of February 1988, a second phase after it and a third phase after the Council meeting of May 1992.
Med den tredje etape af reformen af den fælles landbrugspolitik gennemførtes en radikal ændring i det støttesystem, der hidtil havde været gældende for landbruget i Fællesskabet, idet det grundlæggende instrument til at opnå et rimeligt indkomstniveau ikke længere skulle være priserne (der var blevet kraftigt nedsat for at opnå en udligning med priserne på verdensmarkedet), men derimod en direkte støtte beregnet på grundlag af en standardsatsordning (* 4.7.5.).
In the first two phases, the changes introduced have been essentially of two kinds: restrictive measures applying to institutional prices and guarantee mechanisms provided under the COMs in order to help stabilize markets (adjustment of supply-demand) and structural measures both to compensate farmers for the repercussions of the former and to reduce production.
— Oparbejdelsen af strukturbetingede overskud for de fleste produkters vedkommende.
The third phase of CAP reform involves a radical change in the support system for Community agriculture.
Dette problem opstod, fordi den fælles landbrugspolitik fra begyndelsen var baseret på en markedspolitik, der øgede priserne, hvilket indbød til en ube
The basic instrument used to attain an acceptable level of income will not be prices - which are being drastically reduced in order to coincide with the world market - but instead direct aids which will be calculated as a lump sum (M.7.5).
Første etape (før Det Europæiske Råd i februar 1988). I perioden fra 1984 til 1988 blev der på grundlag af dokument KOM(83) 0500 vedtaget følgende foranstaltninger:
- the creation of structural surpluses, primarily on the European mainland.