natgillin/translations-raw huggingface dataset:
egne indtægter til 1,4% pr. 1. januar 1986 og en særlig kompensation til Det forenede Kongerige.
Fifthly there is no trace in the Commission's proposal of any longterm concept to redress the balance in the Community budget.
I øvrigt skal alt behandles og vedtages på ny, når der et år, før de nye egne indtægter er brugt, foreligger en beretning fra Kommissionen om resultaterne af budgetdisciplinen, om Fællesskabets finansielle behov og om fordelingen af de budgetmæssige byrder på medlemsstater ne.
Sixthly the Commission's proposal means in political terms that in future the United Kingdom, in addition to receiving an amount based on the principle of the 'fair return' will only have to pay to the Community budget up to a maximum of one third of the share of value added tax.
Efter Rådets opfattelse vil det formodentlig ske i 1987, for pr. 1. januar 1988 kan Fællesskabets momsandel i henhold til artikel 201 i EØF-traktaten øges til 1,6%.
On the basis of the per capita share in Community VAT the United Kingdom would be treated as the second poorest country in the Community after Greece.
Da forhandlingerne om Spaniens og Portugals tiltrædelse af Fællesskabet skulle være afsluttet inden 30. september 1984, skulle efter Rådets opfattelse forøgelsen af de egne indtægter til 1,4% åbenbart også dække omkostningerne i forbindelse med Spaniens og Portugals tiltrædelse.
I shall not attempt at this stage to re-evaluate the Fontainebleau decisions, but the Council seems to have lost the political perspective for the Community and wants to try to find it again in three years. Where is there room in this kind of Community financing for European tasks such as research and development in space travel, microelectronics, biotechnology or environmental protection?
Derudover er Rådet nået frem til principper for budgetdisciplin.
Where is there any room for a social action programme in the Community?
Den skal bl.a. op nås ved, at Rådet i modstrid med artikel 203 i EØF-traktaten alene ved budgetprocedurens begyndelse fastsætter en global ramme for finansieringen af de forskellige former for fællesskabspolitik, altså uden Europa-Parlamentet.
The British Lord Chancellor, Lord Hailsham, said in the Winston Churchill Memorial lecture on 11 October 1984 in Luxembourg that ideals could not be reached without good budgeting, but good budgeting is no substitute for ideals.
For det tredje skal den nye ordning gælde, indtil alle ti eller måske tolv medlemsstater ratificerer en ny.
I consider these proposals from the Commission totally unsuitable as a basis for a new financial regulation for the Community.
For det fjerde er den nye momsandel på 1,4% kun tilsyneladende en definitiv størrelse.
I do not think the European Parliament should go along with that kind of thinking.
Kommissionen vil for fremtiden i stedet for budgetmyndigheden — altså i stedet for Råd og Parlament — på egen hånd fastsætte den faktiske højde af den momsandel, med lemsstaterne skal tilføre Fællesskabet.
We should heed the warning issued last week by President Mitterand that the European Community would disintegrate if the finance problems are not solved.
Kommissionen vil alene på grundlag af sine beregninger afgøre, hvor stort det underskud, der forårsages af en medlems stat, bliver, og med hvilken faktisk ekstra belastning de øvrige skal dække dette underskud.
We should stick to our earlier decisions so that in the future we can have at least a semi-satisfactory budget policy based on the improved 1970 financial regulation to which improvements can be made.
For det femte mangler der i Kommissionens forslag ganske en langfristet plan til fjernelse af den manglen de balance på fællesskabsbudgettet.
The Commission's present proposals for a new system of own resources in the Community are of little help.
Det forenede Kongerige bliver på grundlag af per capita belastningen af sine borgere gennem momsandelen til EF behandlet som det næstfattigste land i Fællesskabet efter Grækenland.
In its place should come, as the new financial regulation of the Community, a provisional solution for one Member State and that should be ratified by the Member States. And so the exception becomes the rule, under the Commission's proposal.
Hvor er der end nu plads til et fællesskabsprogram om en indsats på det sociale område?
Secondly the principle of a uniform rate of value added tax has been abandoned.
Er disse rådsafgørelser, der også kunne bidrage til en fjernelse af den manglende balance på budgettet, overhovedet noget værd, når i medlemsstaterne den politiske vilje til at overdrage Fællesskabet opgaverne og tillige de dertil nødvendige bevillinger mangler?
In future a Member State will be able to transfer only part of the income from the value added tax paid by its citizens to the Community and to put the other part into the state coffers.
Den britiske Lord Chancellor, lord Hailsham, sagde i en mindetale om Winston Churchill den 11. oktober 1984 i Luxembourg, at idealer ikke kan nås uden en fornuftig økonomi, men at en fornuftig økonomi ikke var nogen erstatning for idealer.
The shortfall in' the Community budget which would thereby arise is to be made up by the other Member States.
Jeg tror, at Europa-Parlamentet ved nyordningen af fællesskabsfinanserne skal passe på, at en fornuftig økonomi fremtidig i det mindste endnu er mulig, efter at Rådet foreløbig har bortlagt idealer ne.
This almost brings us back to the à la carte financing of the Community of ten years ago from national contributions.
De af Kommissionen forelagte forslag til en ny ord ning vedrørende Fællesskabets egne indtægter er i den forbindelse ikke til megen nytte.
The specific decisions from the Committee on Budgets are as follows: the decision of 21 April 1970 on the Community's own resources should be upheld.
De gengiver kun ufuldstændigt Fontainebleau-aftalerne og er i mod strid med fællesskabstraktaternes ånd.
Secondly this should be complemented by decisions to take a positive step in the further development of the Community towards a financial union.
For det første har Kommissionen benyttet rådsafgørelserne til uigenkaldeligt at sætte bestemmelserne om egne ind tægter af 21. april 1970 ud af kraft.
Thirdly a change in the 1970 decision involves not only a planned increase of the VAT rate to 1.4% but also an increase to 1.6% by 1 January 1988.
De afløses af en overgangsordning for én medlemsstat som ny finansforordning for Fællessskabet og fastsættes mellem medlemsstaterne.
Fourthly 50% of the revenue exceeding 1.4%, i.e. after 1988, is to be placed in a fund from which new Community policies are to be financed.
Dermed bliver ifølge Kommissionens forslag undtagelsen til reglen.
Fifthly corrective measures have to be taken via a Council regulation, as in the past, for the United Kingdom on the expenditure side of the Community budget on the amount of the relief decided on in Fontainebleau.
Jeg anser disse kommissionsforslag for fuldstændig uegnede som grundlag for en omordning af Fælles skabets finanser.
Thirdly the new financial regulation is to be valid until all ten or even twelve Member States ratify a new regulation.
Jeg mener ikke, at Europa-Parlamentet bør deltage i slige overvejelser.
Fourthly the new value added tax rate of 1.4% only seems to be a definitive amount.
Vi bør fastholde vore hidtidige beslutninger for på grundlag af den forbedrede finansforordning fra 1970 også fremtidig at muliggøre en nogenlunde tilfredsstillende budgetpolitik i EF, som er åben for forbedringer.
In future the Commission, instead of the budget authority — in other words instead of the Council and Parliament — intends autonomously to fix the actual amount of the part of VAT to be paid by the Member States to the
Kommissionen fandt det derfor rigtigt i sit ændrede forslagsudkast nøjagtigt at gengive alle de bestanddele, som stats- eller regeringsoverhovederne konkret var blevet enige om.
The Commission thought it right therefore to reproduce faithfully in its amended draft proposals all the elements which the Heads of State and Government had specifically agreed upon.
Det var i korthed budgetudvalgets vedtagelser. Bud getudvalget har endvidere drøftet, om der skal ind bygges en kompensationsordning i den nye finansordning, og det har drøftet, om ikrafttrædelsen af ændringerne af finansforordningen fra 1970 skal ske samtidig med, at Spanien og Portugal tiltræder Det europæiske Fællesskab.
regulation should incorporate a system of financial adjustment and whether the changes to the 1970 financial regulation should come into force at the same time as the accession of Spain and PortugaLto the Community.
Begge forslag forkastedes af bud getudvalget med knebent flertal.
Both amendments were narrowly defeated in the Committee.
Jeg ser, at de stilles igen på plenarmødet, og jeg vil tage ordet derom, når vi skal stemme om dem.
I see they have been tabled again in the House and I shall give my opinion on them tomorrow when we vote.
Tillad mig endnu et par tekniske bemærkninger.
May I just make a few technical points?
Jeg beklager meget, at der på grund af den korte tidsfrist er fejl i de oversatte udgaver.
I very much regret that due to lack of time some errors have crept into the translations.
Således er ændringsforslag nr. 7 ikke rigtigt i den engelske udgave, selv om det oprindelig stammer fra de europæiske demokrater.
Amendment No 7 is incorrect in the English version, although it originates from the European Democrats.
I den italienske tekst er ændringsforslag nr. 12 ikke korrekt gengivet, i den franske tekst er ændringsforslag nr. 12 ikke gengivet i fuldt omfang.
The Italian version of amend ment No 12 is incorrect and the French version of that same amendment is incomplete.
Vi vil bestræbe os på at bringe disse ændringer i orden inden afstemningen.
We shall try to correct these amendments before they are put to the vote.
Jeg kan tilføje, hr. formand, at ingen — ikke en eneste — af regeringsrepræsentanterne fra Fontainebleau har anfægtet, at Kommissionens ændrede forslag er i overensstemmelse med Det europæiske Råds konklusioner.
I might add, Mr President, that none — not one — of the government representatives at Fontainebleau has contested the consistency of the Commission's amended draft with the conclusions of the European Council.
Det fremhæver jeg fra starten, fordi hr. Pfennigs betænkning over Kommissionens ændrede for slag anbefaler en del vigtige forandringer heri.
I stress this point at the outset because Mr Pfennig's report on the Commission's amended proposal advocates a number of important changes to it.
Nogle af dem er klart i modstrid med Fontainebleau-aftalen.
Some of them conflict clearly with the Fontainebleau agreement.
Andre lader til at opgive holdninger, som Parlamentet ved tidligere lejligheder har indtaget i denne sag.
Others would seem to depart from posi tions which Parliament has taken on previous occasions in this matter.
For eksempel forestiller hr. Pfennig støttet af budgetudvalget sig, at en yderligere forhøjelse af momsloftet til 1,6% den 1. januar 1988 vil kunne godkendes af budgetmyndigheden.
For example, Mr Pfennig, supported by the Committee on Budgets, envisages that a further raising of the VAT ceiling to 1.6% on 1 January 1988 could be authorized by the budgetary authority.
Det vil sige, at det ikke skulle være nødvendigt med en ratifikation i de nationale parlamenter på grundlag af artikel 201-proceduren.
That is to say, it would not need the ratification of national parliaments based on the Article 201 pro cedure.
Det er helt klart uforeneligt med det relevante afsnit i Fontainebleau-teksten, som siger:
This is clearly incompatible with the relevant extract from the Fontainebleau text which states:
Maksimalsatsen kan forhøjes, efter at der er givet tilsagn i overensstemmelse med nationale procedurer.
'The maximum rate may be increased after agree ment has been given in accordance with national procedures'.
Tugendhat, næstformand i Kommissionen. — (EN) Hr. formand, den 3. maj 1983, tre måneder efter Kommissionens forelæggelse af sin grønbog, fremsat te den et forslag til en rådsafgørelse om Fællesskabets ordning med egne indtægter.
Mr Tugendhat, Vice-President of the Commission. — Mr President, on 3 May 1983, three months after the presentation of its Green Paper, the Commission submitted a draft proposal for a Council decision on the Community's system of own resource.
Parlamentet gav udtryk for sin mening om dette forslag i Arndt-beslutningen af 16. november 1983.
Parliament gave its opinion on this proposal in the Arndt resolution of 16 November 1983.
På rådsplan foregik der intensive drøftelser, hvori Kommissionen deltog fuldt ud i de måneder, som fulgte efter fremsendelsen af vort forslag.
At the level of the Council, intensive discussions took place in which the Commission played a full part during the months which followed the submission of our proposal.
Spørgsmålet om fremtiden for Fællesskabets ordning med egne indtægter var et hoveddiskussionsemne på Det europæiske Råds møder i juni 1983 i Stuttgart, i december 1983 i Athen og i marts 1984 i Bruxelles.
The question of the future of the Community's own-resource system was a principal subject of discussion at the European Council meetings of June 1983 in Stuttgart, December 1983 in Athens and March 1984 in Brussels.
Til sidst blev der på Det europæiske Råds møde i juni 1984 i Fontainebleau nået enighed på stats- eller regeringschefniveau om en pakke af foran
Finally, at the European Council meeting of June 1984 in Fontainebleau, agreement was reached at the level of the Heads of State and Government on a package of measures concerning the future financing arrangements of the Community involving, notably, a raising in the ceiling of VAT from 1 % to 1.4 % and on a method of correcting budgetary imbalances.
Vedrørende spørgsmålet om korrektion af budget mæssige uligheder er hr. Pfennigs forslag også i kon flikt med Fontainebleauaftalen.
On the question of the correction of budgetary imbalances, the proposal of Mr Pfennig also conflicts with the Fontainebleau agreement.
Det foreslås, at korrektionen til gavn for Det forenede Kongerige skal gennemføres ved hjælp af udgifter og ikke på ind tægtssiden, at den tidsbegrænses til 4 år og juridisk holdes adskilt fra afgørelsen om egne indtægter.
It is proposed that the correction in favour of the United Kingdom should be implemented by expenditure, not on the revenue side, and that it should be limited in time to 4 years and separate in its legal status from the own resources decision.
Med hensyn til disse to ting er Fontainebleauaftalen aldeles klar.
On these two points the Fontainebleau agreement is unmistakably clear.
Den siger, udligningsbeløbet vil blive fra trukket Det forenede Kongeriges normale momssats i det regnskabsår, som følger efter det, som har udløst udligningsbeløbet, og at udligningsformlen vil være
It states that — and I quote — 'The correction will be deducted from the United Kingdom's normal VAT share in the budget year following the one in respect of which the correction is granted' and that 'the correction formula will be part of the decision to increase the VAT ceiling to 1.4%, their durations being linked'.
FORSÆDE: MARIO DIDO
IN THE CHAIR: MrDIDQ
Hr. formand, selv om Kommissionen er enig i hen sigten, en betydelig forøgelse af udgifterne til strukturelle formål, forekommer den foreslåede budgetmæssige fremgangsmåde ikke at være i særlig overensstemmelse med princippet om ikke at opdele i under grupper.
Now, Mr President, while the Commission agrees with the objective of a significant increase of expenditure for structural purposes, the budgetary technique proposed seems hardly consistent with the principle of non-hypothecation.
Som der står i det selv samme ændringsforslag nr. 9:
As stated earlier in the very same Amendment No 9,
Ingen af Fællesskabets indtægter må øremærkes til dækning af bestemte udgifter på Fællesskabets budget.
'The revenue shall be used without distinction to finance all expenditure entered into the budget of the Communities'.
Det er meget svært, hr. formand, at få de to udsagn til at passe sammen.
It is very hard, Mr President, to reconcile those two statements.
von der Vring (S). — (DE) Hr. formand, først vil jeg gerne give udtryk for vor uforbeholdne anerkendelse af ordføreren, hr. Pfennig.
Mr von der Vring (S). — (DE) Mr President, first of all I wish to express our unrestricted appreciation of the rapporteur Mr Pfennig.
Vi er i vidt omfang indforstået med hans betænkning; vi har endnu ikke gen nemdrøftet, om der måske skal foretages den ene eller den anden mindre ændring.
To a very large extent we agree with his report; we may perhaps have yet to agree definitively on one or two of the amendments.
Det var meget vanskeligt for ham at nå frem til enighed i udvalget.
He had a difficult job reaching a consensus in the Committee.
Ikke mindst min gruppe stillede sig på bagbenene over for Kom missionens forslag til forøgelse af egne indtægter og kompensation til Det forenede Kongerige — helt bortset fra at vi i november 1983 efter langvarige for handlinger udtalte os meget klart om denne problematik i Arndt-betænkningen.
In particular my group had difficulty in agreeing to the Commission's proposal on increasing the Community's own resources and the British refund payments — even although in November 1983 after very long discussions our opinion was expressed clearly in the Arndt report.
Pfennig-betænkningen lægger også stor vægt på at bevare en ensartet momssats.
The Pfennig report also puts a lot of emphasis on maintaining a uniform rate of VAT.
I de to forgående beslutninger fra Parlamentet om egne indtægter — Spi-nelli-beslutningen af 1981 og Arndt-beslutnignen af 1983 — anbefalede og enedes Parlamentet om graduerede momssatser.
In the two pre vious resolutions of Parliament on own-resources — the Spinelli resolution of 1981 and the Arndt resolution of 1983 — Parliament advocated and agreed to modulated rates of VAT.
Selv om det er rigtigt, at den graduering, som blev foreslået dér og i Kommissionens oprindelige forslag, var en generel graduering, mens den graduering, som foreslås af Kommissionen, nu er mere konkret, så er princippet om forskellige momssatser til forskellige medlemsstater stadig det samme.
While it is true that the modulation proposed there and in the Commission's original proposal was a general one, whereas the modulation proposed by the Commission now is more spe cific, the principle of different rates of VAT for different Member States is still the same.
Hvad skal vi stille og med sådanne forslag?
What are we expected to do with these proposals?
Årsagen til vort dilemma er klar.
The reason for our dilemma is quite clear.
Det drejer sig her om gen nemførelsen af Fontainebleauaftalen.
We have to enforce the decisions of Fontainebleau.
Set ud fra Par lamentets synspunkt og sammenlignet med alle vore beslutninger var resultaterne of rækken af topmøder, Fontainebleau inklusive, magre.
From Parliament's point of view, and in view of all our decisions, the results of the series of summits including Fontainebleau were pitiful.
Denne enighed i sidste øjeblik på et særdeles spinkelt grundlag lever langtfra op til kravene om en relance européenne.
This last-minute agreement on the lowest common denominator in no way meets the demands of a relance européenne.
I ændringsforslag nr. 7 foreslår hr. Pfennig, at gaver skal være egne indtægter.
In Amendment No 7, Mr Pfennig proposes that grants shall constitute own resources.
Det kunne se ud til at åbne døren på klem for indbyrdes regeringsaftaler af den type, som foreslås til finansiering af tillægsbudgettet for 1984.
This would seem to be opening the door for intergovernmental agreements of the type which is being proposed for financing the 1984 supplementary budget.
Både Parlamentet og Kommissionen har haft alvorlige indvendinger mod dette.
Both Parliament and the Commission have raised serious objections to this.
Dertil kom mer, at gaver kan udlægges som svarende til nationale bidrag, en tanke som er blevet afvist af Parlamentet ved adskillige lejligheder.
In addition, grants can be interpreted as similar to national contributions, a concept which has been refuted by Parliament on several occasions.
Uafhængigheden ved Fællesskabets finansielle system kunne blive undermineret, hvis gaver blev en vigtig bestanddel af systemet.
We are interpreting Fontainebleau where the decisions were open to many interpretations and we have made some minimal clarifications in order to guarantee Parliament's rights in the future and to leave open the way for us to return to our principles in the future.
Under alle omstændigheder
That I have sought to do.
Og dog var vi alle glade for Fontainebleau.
But our ideas of Europe are different.
Vi var glade for, at EFs politiske og økonomiske bankerot dermed var forhindret — intet mere og intet mindre.
Nor are they sufficient to start modernizing the economy in Europe and there is no way they could begin to bridge the gap between the rich and poor regions in Europe.
Vi ratificere altså i dag så at sige Fontainebleau.
Fontainebleau has done a little in the milk sector, but in no way has it reformed the European agricultural policy.
Vi tolererer Fontainebleau uden at gøre os til ét med aftalens indhold.
No, we must accept Fontainebleau but by no means approve of it.
Vi udlægger Fontainebleau på punkter, hvor afgørelserne ikke var entydige, og vi har foretaget nogle minimale præciseringer med henblik på at bevare Parlamentets beføjelser for fremtiden
Commissioner Tugendhat warns us not to overlook our extension plans for the top floors, but a fire is
udvidelsen hænger i en tynd tråd, anstiftes overflødig og skadelig uro i Europa-Parlamentet.
I should just like to make a few comments on the con troversial points in the report; firstly, on the link between enlargement and the increase in own resources.
Vore britiske venner er utilfredse med, at vi har sat udgangen af 1988 som frist for den såkaldte britiske kompensation.
ing months and which will be very important in its final version.
I Fontainebleau var der imidlertid kun tale om en særordning for Det forenede Kongerige, ikke for enhver medlemsstat, der måtte komme i samme situation, og det er i modstrid med vore ideer ligesom en kompensation, der ikke udtrykkeligt er formålsbestemt, hvad der end fremtidig måtte blive sagt til fortolkning af begrebet kom pensation.
We can table amendments to the Commission's proposal but the Council can choose to ignore them. But may I say at the outset that Parliament takes the question of revenue and changes to the financial regulation very seriously, and the Council representatives here today should tell their ministers that even in future budget debates we shall evaluate the final version of this document in political terms.
Det drejer sig her trods alt om en juste retour, og det er i skærende modstrid med vore ideer.
As the document is very important to the Commission, Mr Vice-President Tugendhat, and you are in the stronger position, I must tell you we are dissatisfied with your proposal.
Skal vi tolerere Fontainebleau, så kun inden for en bestemt frist, kun som overgangsløsning. Derfor har vi foretaget disse ændringer i Kommissionens for slag.
I think it is a bit much to hear you state today on behalf of the Commission that the Fontainebleau decisions are not ideal but then in the same breath that we have to implement these decisions unaltered. tered.
Med 1,4%, 1,6% eller måske 2% moms, med 1 % af nationalindkomsten i medlemsstaterne kan man ikke finansiere det Europa, vi alle har brug for, ikke yde noget relevant europæisk bidrag til overvindelse af arbejdsløsheden, og der er ingen mulighed for at gen nemføre fællesskabsforanstaltninger med henblik på ren luft, rene floder og rene EF-farvande — Nordsøen og Middelhavet.
If this is really your opinion, and I do not mean only you, Mr Tugendhat, but the whole of the Commission, then you have proved today that the Commission has absolutely no political determination and no more political substance of its own, that it is not prepared, when it recognises errors, omissions or weaknesses in a document from the Fontainebleau Council, to correct them but only to put them into practice.