natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Finansinspektøren i hver enkelt institution skal tage hensyn til bemærkningerne til afgørelser ne om decharge.
The financial controller of each institution is required to 'take account of the comments made in the decisions giving discharge'.
Således har dechargen en bindende og kontinuerlig virkning — ¡sær for Kommissionen, som den først og fremmest vedrører.
Thus, the discharge has a binding and continuous effect — particularly on the Commission which is primarily concerned. In recent
145 for at gennemføre de reformer, der efterlyses i dechargeafgørelsen. Dette svar fra Kommissionen danner grundlag for en særlig forhandling i Parlamentet.
145 years, it has been the practice to call on the Commission to report back to Parliament on the steps taken to effect the desired reforms called for in the discharge decision.
Udvalget har også presset på for at opnå en tættere forbindelse mellem EF's låntagning og långivning og generelle finansielle politik.
The Committee has pressed also for closer liaison between Community borrowing and lending activities and general financial policy.
Parlamentet bistås i sit budgetkontrolarbejde af Revisionsretten (der er beliggende i Luxembourg), som forelægger sin årsberetning for Parlamentet. Ad hoc-beretninger om særlige emner har gjort det muligt for Parlamentet at følge særlige spørgsmål af aktuel interesse op meget hurtigt.
Parliament is assisted in its budgetary control work by the European Court of Auditors (located in Luxembourg) which submits its annual report to Parliament.
Den heltidsbeskæftigede Revisionsret kan give sådanne problemer en mere dybtgående behandling end dens forgænger.
The full-time Court of Auditors is able to deal in greater depth with such problems than its predecessor could.
Den tidligere Kontrolkommission førte en ekstern forhåndskontrol med Fællesskabets midler: Fra 1958 til 1970 blev Parlamentet blot holdt underrettet om Rådets afgørelser om at give decharge til Kommissionen; fra 1971 til 1977 blev decharge afgørelsen på grundlag af Kontrolkommissionens årsberetning truffet af Rådet og Parlamentet i fællesskab.
The previous Audit Board exercised external, a priori, control of Com munity funds: from 1958 to 1970 Parliament was merely kept informed of the Council's decisions to grant a discharge to the Commission; from 1971-77 the discharge decision, on the basis of the Audit Board's annual report, was taken jointly by the Council and Parliament.
Parlamentet høres nu af Rådet i henhold til EØF-Traktatens artikel 206, stk. 4, før Revisionsrettens medlemmer udnævnes.
Parliament is now consulted by the Council, pursuant to Article 206(4) of the EEC Treaty, before the appointment of members of the Court of Auditors.
I de tilfælde, hvor denne høring har fundet sted, gav kandidaterne fremmøde for Budgetkontroludvalget og besvarede medlemmernes spørgsmål.
On occasions when this consultation has taken place, candidates have appeared before the Committee on Budgetary Control and answered questions put by members.
Denne ret til høring i forbindelse med udnævnelsesproceduren kan ses som et skridt hen imod Europa-Parlamentets større deltagelse i udnævnelsen af Kommissionens og eventuelt Dom stolens medlemmer.
This right of consultation in the appoint ment procedure can be seen as a step towards the greater involvement of the European Parliament in the nomination of members of the Commission and possibly of the European Court of Justice.
Under mødeperioden 1. november 1984 vedtog Parlamentet med 235 stemmer for, 80 imod, medens 24 hverken stemte for eller imod at nægte at give decharge for 1982 (EFT C 337 af 17. 12. 1984).
At its partsession in November 1984 Parliament decided to refuse to grant the 1982 discharge by 235 votes in favour, 80 against and 24 abstentions (OJ C 337, 17.12.1984).
Kom missionen skulle gå af nogle få uger senere og under alle omstændigheder før et mistillidsvotum kunne være blevet vedtaget.
The outgoing Commission in fact left office only a few weeks later, before any motion of censure could have been passed.
Grunden til, at Parlamentet nægtede at give decharge for 1982, var, at Kommissionen havde undladt at anvende sin initiativret på passende måde, ikke i fuldt omfang havde taget hensyn til Parlamentets forkastelse af forslag til tillægs- og ændringsbudget nr. 1 af 1982, Kommissionens utilstrækkelige gennemførelse af fødevarehjælpen og den almindelige utilstrækkelighed i Kommissionens forvaltning og kontrol.
The reasons for Parliament's refusal to grant a discharge for 1982 were the Commission's failure to use its right of initiative adequately, its failure to take full account of Parliament's rejection of the draft supplementary and amending budget No 1 of 1982, the Commission's inadequate implementation of food-aid policies and general inadequacies in the Commission's management and monitoring.
Indtil de senere år er denne ret kun blevet udnyttet i ringe grad, men den er er lidt efter lidt blevet styrket og udbygget.
The right of petition has existed since the establishment of the EEC and features in the first set of Rules of Procedure adopted by the Common Assembly.
Det bør fremhæves, i hvor høj grad behandlingsproceduren for andragender gradvist er blevet bedre; der er to grunde hertil: Den politiske vilje til at styrke denne ret til at indgive andragender, som er åben for de europæiske borgere, samt at man i arbejdsmetoderne må tage hensyn til den statistiske udvikling af det antal andragender, der er indgivet til Europa-Parlamentet.
Little used until recent years, this right has gradually been strengthened and expanded. Rule 128 of the Rules of Procedure states that 'every citizen of the European Community shall have the right, individually or jointly with others, to address written requests or complaints (petitions) to the European Parliament'.
Det er meget muligt, at valgkampagnerne i forbindelse med de direkte valg til Europa-Parlamentet, de bevidstgørelses- og informationsaktioner om opbygningen af Europa, som visse fællesskabsinstitutioner har iværksat i offentligheden, har bidraget til, at de europæiske borgere har fået bedre kendskab til deres rettigheder i forbindelse med de forskellige fællesskabsinstitutioner og ¡sær om den mulighed for at indgive andragender, som er åben for dem.
It is highly likely that the campaigns for the election of Members of the European Parliament by direct universal suffrage and the public information and consciousness-raising activities organized by certain Community institutions concerning progress in the construction of Europe have helped improve European citizens' awareness of their rights in dealings with the various Community institutions and, in particular, of the right of petition which is available to them.
Andragender, som længe hørte under Retsudvalget og herefter under Udvalget for Forretningsordenen og for Andragender, hører nu under Udvalget for Andragender, som blev nedsat i januar 1987.
For a long while a responsibility of the Legal Affairs Committee and then of the Committee on the Rules of Procedure and Petitions, petitions now come under the Committee on Petitions which was set up in January 1987.
Indholdet af de andragender, der indgives til Europa-Parlamentet, er meget forskelligartet.
The subjects of the petitions forwarded to the European Parliament vary very widely.
Fire temaer går dog igen:
However, four topics recur regularly:
— beskyttelse af seværdigheder og miljø
(i) safeguarding historic sites and the environment;
— beskyttelse af retten til sociale ydelser inden for rammerne af den frie bevægelighed
(ii) safeguarding entitlements to welfare benefits in connection with freedom of movement;
— overholdelsen af menneskerettighederne både inden for og uden for Fællesskabet
(iii) respect for human rights both inside and outside the Community;
Denne tendens bekræfter, at borgerne i højere og højere grad støtter sig på fællesskabsretten med henblik på at opnå beskyttelse af og garantier for deres rettigheder i det daglige, og at de henvender sig til fællesskabsinstitutionerne herom.
This trend bears out the fact than an increasing number of citizens are resorting to Community law to safeguard and guarantee their everyday rights and are appealing to the Community institutions.
Europa-Parlamentet har gradvist styrket sit samarbejde med Kommissionens kompetente afdelinger, som for hver sag anfører, hvilke retsakter, der er gældende for de pågældende problemer eller situationer og om nødvendigt retter henvendelse til de pågældende regeringer eller administrative myndigheder med henblik på at sikre anvendelse eller overholdelse af fællesskabsretten, når den tilsidesættes eller krænkes (jf. beslutning af Amadei om initiativerne til styrkelse af det interinstitutionelle samarbejde ved behandlingen af de andragender, der forelægges Europa-Parlamentet — EFT C 283 af 10.11. 1986, s. 86).
The European Parliament has progressively stepped up collaboration with the Commission departments responsible which, in each case, clarify the law applicable to the various problems or situations raised and intervene where necessary with the governmental and administrative authorities concerned in order to ensure that Community law is applied or complied with in cases where it has been disregarded or infringed (see the resolution tabled by Mr Amadei on initiatives to strengthen cooperation between the institutions in the
Endvidere har Udvalget for Andragender regelmæssige kontakter med medlemsstaternes udvalg for andragender og de mæglingsinstanser eller ombudsmænd, som ligeledes er inddraget i behandlingen af visse andragender.
In addition, the Committee on Petitions maintains regular contact with the petitions com mittees and arbitrators or ombudsmen in the Member States who are also referred to in connection with the examination of certain petitions.
Formanden for Udvalget for Andragender blev således for første gang indbudt til at deltage i de europæiske ombudsmænds rundbordskonference i Strasbourg i juni 1988.
The Chairman of the Committee on Petitions was, for example, invited for the first time to attend the Round Table of European ombudsmen which was held in June 1988 in Strasbourg. bourg.
Europa-Parlamentet har taget nye initiativer med henblik på at skabe et bedre kendskab til arbejdet i Udvalget for Andragender ved at vedtage, at der på plenarmødet skal holdes afstemning og drøftelse om dette udvalgs årlige aktivitetsrapport, samt at der skal gennem føres informationsaktioner i offentligheden om dets rolle.
Parliament has taken a new initiative to increase awareness of the activities of the Committee on Petitions by deciding to debate and vote on its annual activity report in plenary sitting and to expand the public information activities concerning the role of this committee.
En styrkelse af retten til at indgive andragender har uden tvivl en gunstig virkning for demokrati og gennemskuelighed i Fællesskabet; herved bliver det muligt at få kendskab til og forståelse for de problemer, som de europæiske borgere i det daglige står overfor, og endvidere at se i hvor stort omfang fællesskabsretten er gennemført i medlemsstaterne, som ofte gør sig skyldige i undladelsessynder eller langsommelighed på dette område.
Strengthening the right of petition without doubt makes for greater democracy and transparency in the building of Europe; the exercise of this right makes for better understanding and awareness of the daily problems facing the citizens of Europe and also makes it possible to assess the implementation of Community law by the Member States, which are often guilty of failure to take action or of delay.
Set i dette perspektiv er det et af de vigtige aspekter af opbygningen af et Borgernes Europa.
In this respect, it is one of the important aspects of building a people's Europe.
20. januar 1987: Den afgående formand Pierre Pflimlin og den nyvalgte formand Lord Plumb.
20 January 1987: outgoing President Pierre Pflimlin and President-elect Lord Plumb.
Ud over bestemmelserne vedrørende udøvelsen af Parlamentets beføjelser, som omtaltes i det foregående kapitel, indeholder Forretningsordenen også bestemmelser vedrørende de forskellige tillidsmænds udøvelse af deres hverv samt Parlamentets organisation og arbejdsform.
In addition to the exercise of Parliament's powers which is dealt with in the previous chapter, the duties of officers and the organization and functioning of the European Parliament are also regulated in its Rules of Procedure.
I henhold til Forretningsordenens artikel 18 leder formanden »på de i forretningsordenen fastsatte betingelser alt arbejde i Parlamentet og dets organer«.
Pursuant to Rule 18 of the Rules of Procedure the President directs 'all the activities of Parliament and of its bodies' under the conditions laid down in the Rules of Procedure.
For øjeblikket udgøres Præsidiet af formanden, 14 næstformænd og 5 kvæstorer.
Fourteen Vice-Presidents and five Quaestors at present make up the Bureau, over which he presides.
Allerede i henhold til EKSF-Traktaten skulle Forsamlingen udpege sin formand og sit Præsidium (artikel 23 i EKSF-Traktaten). Den 11. september 1952 valgte Forsamlingen belgieren Paul-Henri Spaak til sin første formand.
The ECSC Treaty already provided for the election of a President and officers by the Assembly (Article 23 of the ECSC Treaty).
På samme møde valgtes 5 næstformænd, der sammen med formanden udgjorde Præsidiet.
At the same sitting five Vice-Presidents were elected who, together with the President, formed the Bureau.
Også Rom-Traktaterne bestemmer, at Forsamlingen vælger formand og Præsidium (artikel 140 i EØF-Traktaten og artikel 110 i Euratom-Traktaten).
The Treaties of Rome also provide for the election of a President and officers by the Assembly (Articles 140 of the EEC Treaty and 110 of the EAEC Treaty).
EUROPA-PARLAMENTETS ORGANISATION OG ARBEJDSFORM
ORGANIZATION OF THE EUROPEAN PARLIAMENT the mode of election.
Parlamentet gjorde modstand mod indgreb i denne selvbestemmelsesret, da en regeringskonference i forbindelse med det konstituerende møde i marts 1958 lagde pres på »deres« medlemmer af Europa-Parlamentet for at få dem til at stemme på en bestemt formandskandidat.
Parliament opposed interference with this right of organizational autonomy when a conference of the national governments recommended that 'their' representatives in the European Parliament vote for a specific candidate for the presidency at the constituent sitting in March 1958.
Parlamentets Præsidium og gruppeformændene offentliggjorde straks en erklæring, hvori det hed, at den nye Forsamling ville holde fast ved sin suveræne ret til at træffe beslutning uanset henstillinger fra regeringskonferencer.
The Bureau of Parliament and the political group chairmen thereupon immediately published a statement saying that the new Assembly would exercise its sovereign right to decide on what action to take on recommendations from intergovernmental conferences.
Robert Schuman blev af alle grupperne foreslået som kandidat til formandsposten og valgtes med akklamation.
Robert Schuman was proposed as candidate for the presidential election by all political groups and was elected by acclamation.
Derefter forsøgte man at tage hensyn til de særlige forhold i et multinationalt parlament ved at lade formandsposten gå på omgang både efter nationalitet og gruppestørrelse.
The endeavour was subsequently made to take account of the special features of a multinational parliament by ensuring that the presidency alternated both by nationality and political affiliation.
Mens der ved førstegangsvalget af formand ofte var kampafstemning, fandt genvalget til en ny periode på et år ofte sted med akklamation.
While the initial election of a President was often contested, re-election for the second year of office regularly took place by acclamation.
Valg af formand og næstformænd fandt indtil konstitueringen af det direkte valgte Parlament normalt sted den anden tirsdag i marts, som var åbningsdagen for Parlamentets årlige session.
Until the constituent sitting of the directly elected Parliament, the election of the President and Vice-Presidents took place regularly on the second Tuesday in March, the first day of Parliament's annual session.
Da denne korte funktionsperiode gjorde det vanskeligt for formanden at udvikle en selvstændig politik for, hvordan han skulle repræsentere Parlamentet, og desuden kun levnede kort tid til at sætte sig ind i arbejdet, blev det efterhånden almindeligt, at formanden genvalgtes med akklamation for endnu et år.
Since this brief period of office made it difficult for the President to develop an independent policy when representing Parliament and, furthermore, left little time for the necessary task of familiarizing himself with his office, it had become customary to re-elect the President by acclamation for a further year.
Kun Alain Poher, der valgtes i 1966, fik sit mandat forlænget to gange.
Only the term of office of Alain Poher, who was elected in 1966, was twice extended.
Emilio Colombo, der valgtes til formand i marts 1977, bibeholdt sit hverv indtil det direkte valgte Parlaments konstituerende møde i juli 1979.
President Emilio Colombo, who was elected in March 1977, held office until the constituent sitting of the directly elected Parliament in July 1979.
Det første direkte valgte Parlament fastsatte funktionsperioden for formanden, næstformændene og kvæstorerne til 2'i år (Forretningsordenens artikel 16, stk. 1).
The first directly elected Parliament then fixed the term of office of the President, Vice-Presidents and Quaestors at a uniform period of two-and-a-half years (Rule 16 of the Rules of Procedure).
På det første møde i det direkte valgte Parlament, der i henhold til artikel 10, stk. 2, i Akten af 20. september 1976 skulle finde sted den første tirsdag efter udløbet af en frist på én måned efter sidste valgdag, valgtes franskmanden Simone Veil til formand. Hun var samtidig den første kvinde, der udøvede dette hverv.
At the first sitting of the directly elected Parliament on 17 July 1979 which, pursuant to Article 10(3) of the Act of 20 September 1976, must be held on the first Tuesday after expiry of an interval of one month from the last day of the elections, a French Member, Simone Veil, was elected President.
Efter udløbet af hendes funktionsperiode på 2'i år efterfulgtes hun den 19. januar 1982 af nederlænderen Pieter Dankert.
After her two-and-a-half year period of office had expired, she was succeeded on 19 January 1982 by a Dutch Member, Pieter Dankert.
Efter det andet direkte valg til Europa-Parlamentet valgtes den 24. juli 1984 franskmanden Pierre Pflimlin til formand.
After the second direct elections to the European Parliament, the Frenchman Pierre Pflimlin was elected President on 24 July 1984.
Han efterfulgtes den 20. januar 1987 af englænderen Lord Plumb of Coleshill.
He was succeeded by the British Member, Lord Plumb of Coleshill, on 20 January 1987.
Følgende oversigt viser samtlige hidtidige formænd med angivelse af partitilhørsforhold og nationalitet:
The following list shows all past Presidents together with their political affiliation and nationality:
Formænd for Forsamlingen
Presidents of the Common Assembly
Formænd for Europa •Parlamentet
Presidents of the European Parliament
EUROPA-PARLAMENTETS ORGANISATION OG ARBEJDSFORM
ORGANIZATION OF THE EUROPEAN PARLIAMENT
Indstilling af kandidater til valget af formand og næstformænd kan kun ske med de pågældendes samtykke.
The candidates for the presidency and the Bureau are nominated with their consent.
Indstillingen kan kun foretages af grupper eller mindst tretten medlemmer (Forretningsordenens artikel 12).
Their nomination must be supported by a political group or at least 13 Members (Rule 12 of the Rules of Procedure).
Valget foregår ved hemmelig afstemning, og den kandidat er valgt, som opnår et absolut flertal af de afgivne stemmer (artikel 141 i EØF-Traktaten og artikel 111 i Euratom-Traktaten).
After a secret ballot, the candidate who obtains an absolute majority of the votes cast is elected (Article 141 of the EEC Treaty and Article 111 of the EAEC Treaty).
Parlamentet har dog af hensyn til sin funktionsdygtighed gjort brug af sin ret til at fastsætte valgproceduren og vedtaget, at det efter tre resultatløse valgomgange er tilstrækkeligt med et simpelt flertal, idet kun de to medlemmer, der har opnået det største stemmetal, kan være kandidater ved fjerde afstemning.
To avoid the possibility of a stalemate, Parliament has however made use of the power to determine the election procedure by providing that, after three unsuccessful ballots, a simple majority will suffice with only the two candidates with the highest number of votes going forward to the fourth ballot.
Denne praksis er nu nedfældet i Forretningsordenen (artikel 13).
This practice has also been enshrined in the Rules of Procedure (Rule 13).
Såfremt der under formandens funktionsperiode skal vælges en efterfølger, sker dette efter samme fremgangsmåde (for næstformænd og kvæstorer gælder analogt nedenstående bestemmelserne i Forretningsordenens artikel 17).
Where a successor has to be elected during the term of office of the President, the same procedure is followed (for Vice-Presidents and Quaestors the provisions referred to below apply analogously (Rule 17 of the Rules of Procedure)).
Dette er sket to gange i Parlamentets historie. Den 19. august 1954 døde De Gasperi, mens han var formand.
This has occurred twice in the history of Parliament.
I 1965 meddelte Duvieusart, at hans mandat som medlem af det belgiske Senat af indenrigspolitiske årsager ville udløbe, og at hans mandat som medlem af Europa-Parlamentet derfor også ville udløbe, så snart den belgiske regering havde givet meddelelse om sammensætningen af den nye belgiske delegation.
In 1965 President Duvieusart, who had been elected in 1964 and reappointed in March 1965, informed the plenary that for domestic political reasons his term of office as a Belgian senator and hence also as a Member of the European Parliament would come to an end as soon as the Belgian Parliament had announced the composition of the new Belgian delegation.
Den 25. september 1965 valgtes Victor Leemans, der havde samme nationalitet og partitilhørsforhold, til formand for resten af funktionsperioden.
On 25 September 1965 Victor Leemans, who was from the same country and belonged to the same political group as President Duvieusart, was elected as his successor for the remaining period of office.
Formandens opgaver er beskrevet i Forretningsordenens artikel 18 og omfatter:
The duties of the President are described in Rule 18 of the Rules of Procedure.
— repræsentation af Parlamentet udadtil.
(a) directing Parliament's general activities; (b) presiding over plenary sittings; (c) representing Parliament externally.
Desuden har han vigtige opgaver i forbindelse med udarbejdelsen og vedtagelsen af budget tet.
In addition, he fulfils important tasks in connection with the establishment and adoption of the budget.
Under ledelse af arbejdet i Parlamentet hører bl.a. meddelelse til Parlamentet om anmodninger om ophævelse af den parlamentariske immunitet, medlemmers nedlæggelse af deres mandat, indgivelse af mistillidsvotum til Kommissionen, anmodninger om debatter om aktuel le og uopsættelige spørgsmål osv. Endvidere omfatter den henvisning af anmodninger om udtalelser, beslutningsforslag og andragender til udvalgene.
The direction of Parliament's general activities covers, for example, announcements to Parliament of requests for waivers of immunity, the resignation of Members, the tabling of a motion of censure on the Commission, requests for debates on topical and urgent subjects, oral questions, and so on. It also covers the referral to the committees of consultations or requests for opinions, motions for resolutions, petitions, and so on.