natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Nedsættelsen af ovennævnte undersøgelsesudvalg og dettes udarbejdelse af beretning har også ført til vedtagelse af fælleserklæringen om bekæmpelse af racisme og fremmedhad, der den 11. juni 1986 blev undertegnet i Europa-Parlamentets mødesal i Strasbourg af formændene for Europa-Parlamentet, Rådet for De Europæiske Fællesskaber, repræsentanterne for medlemsstaterne forsamlet i Rådet samt Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.
The creation of the Committee of Inquiry and its report were contributory factors tothe Joint Declaration against Racism and Xenophobia which was signed on 11 June 1986in the chamber of the European Parliament in Strasbourg by the Presidents of theEuropean Parliament and the Council, the representatives of the Member States meetingwithin the Council and the Commission.
Denne erklæring forpligter de berørte EF-institutioner, men også de enkelte medlemsstater til at bekæmpe racisme, intolerance og vold rettet mod enkeltpersoner eller grupper på grund af hudfarve, religion, kultur, nationalitet og sociale forhold samt til at træffe egnede foranstaltninger herimod.
The declaration makes it incumbent on the institutions, and also the individual Member States, to take appropriate measures to combat all forms of intolerance, hostilityand use of force against persons or groups of persons on the grounds of racial, religious,cultural, social or national differences.
Europa-Parlamentet vedtog på underskrivelsesdagen en beslutning, hvori det godkendte erklæringen.
On the day the declaration was signed Parliamentadopted a resolution approving the declaration.
Siden da har man i Europa-Parlamentet benyttet enhver lejlighed til at gå imod fascistiske og racistiske ytringer og til over for EF-institutioner og medlemsstaternes regeringer at påpege disses ansvar på området, således som det er højtideligt formuleret i fælleserklæringen.
Since then, almost every available opportunity has been seizedin the EuropeanParliament to denounce expressions ol racism and fascism and to remind the Europeaninstitutions and the governments of the Member States of their responsibilities in thisrespect, as solemnly stated in the Joint Declaration.
Parlamentet har ikke mindst rettet sin opmærksomhed mod EF's retsregler og den nationale lovgivning på området, for så vidt angår asylret, person- og identitetskontrol og indvandreres sociale rettigheder: områder, hvor de underskrivende
Parliament has also been concernedwith Community and national legislation on the right of asylum, identity checks and thesocial rights of immigrants; these are fieldsin which the signatories can give concreteexpression of their desireto implement the principles of the Joint Declaration of 1986.
Ud over de mange mundtlige og skriftlige forespørgsler om dette spørgsmål vil ordføreren navnlig nævne betænkningerne fra Udvalget om Retlige Anliggender og Borgernes Rettigheder om asylret (Vetter) og om forslag fra Kommissionen om bekæmpelse af racisme og fremmedhad (Medina Ortega) og betænkningen fra Det Politiske Udvalg om fælleserklæringen (van der Lek).
Commission proposal on the fight against racism and xenophobia (the MedinaOrtega Ortega report) and the report of the Political AtfairsCommittee on the Joint Declaration (Van der
Godt tre år efter vedtagelsen af fælleserklæringen fandt Parlamentet, at der var behov for en mere sammenfattende beretning, hvori der såvel kunne gøres status over gennemførelsen af fælleserklæringen samt skabes en syntese — i form af delberetninger — af en række aspekter, der direkte vedrørte spørgsmålet.
However, some three years after the signing of the Joint Declaration,
Desuden syntes der at være behov for ajourføring og supplering af de i Evrigenisberetningen anførte data. Ajourføring fordi forholdene i visse medlemsstater, f.eks.
Parliament felt there was a need for a more comprehensive report, which would both take stockof of how the declaration had been implemented and present a kindof synthesis of a number of aspects directly concerned with this subject and stressedin previous reports adopted by the European Parliament. lt was also felt necessary to update and supplement the factual information contained in the Evrigenis report; updating was needed because since
Forbundsrepublikken Tyskland og Italien, var blevet ændret gennemgribende siden december 1985.
December 1985 the situation had undergone a radical change in some Member States, e.g. the Federal Republic of Germany and ltaly, and the report needed to be supplemented because at the time it was written Spain and Portugahad not yet l joinedthe the
I beretningen fra 1985 kunne der naturligvis ikke tages højde for Den Europæiske Fælles Akt og planerne om som led i »operation 1992/93« at fremskynde fjernelsen af de europæiske indre grænser. I slutningen af firserne begyndte det at aftegne sig klart, hvilke konsekvenser de kompensationsforanstaltninger, der skulle træffes i denne forbindelse, kunne få for politikken vedrørende personer fra tredjelande uden for Europa samt for disses retsstilling og bevægelsesfrihed inden for Fællesskabet.
Nor was it possible for the 1985 report to take account of the signing of theSingle Single
Ganske vist henhører dette spørgsmål for det meste under andre stående EP-udvalgs arbejdsområde. Der var imidlertid al mulig anledning til også inden for en særskilt ramme at se nærmere på de planlagte foranstaltninger i forhold til fælleserklæringen af 1986.
Although this is, to a large extent,a matter for some of the permanent committees of the European Parliament, there were sound reasons for establishing a separate framework for looking at the measures and connparing them with the principles enshrined in the Joint Declaration ol 1986.
Regeringerne i alle eller nogle af EF's medlemsstater forbereder nu i 1990 i fællesskab skridt, der kan få vidtrækkende konsekvenser for millioner af mennesker, der lever i disse lande.
Now,in 1990, the governments of all or some of the EC Member States are jointly planning measures which could have far-reaching consequences for the lives of millions of persons living in their countries, but the preparation of these measures is beyond all parliamentary control.
Forberedelserne er imidlertid ikke underkastet nogen form for parlamentarisk indflydelse.
Farliament may possibly be able to take some action pursuant to its powers by virtueof the
De nationale parlamenter kan kun sige ja eller nej til de internationale traktater, hvori resultaterne af de relevante internationale forhandlinger er formuleret; Europa-Parlamentet kan muligvis foretage sig noget på grundlag af sine beføjelser i henhold til Den Europæiske Fælles Akt, men kan i øvrigt i sager som denne alene udøve verbal kontrol.
SingleEuropean Act, but on the whole in matters such as this it can only exeicise a verbal control.
Dette sidste er for øvrigt en svaghed, som til tider kan være en styrke.
This weakness can, however, be a strength in some instances.
Veldokumenteret signalgivning og kontrol med grænseoverskridende fænomener, som går ud over de nationale parlamenters mangfoldige kontrolmekanismer, kan i sig selv have en vigtig korrigerende virkning.
Monitoring and presenting well documented evidence of cross-border incidents, the complex nature of which is beyond the controlmechanisms of the national parliaments can in itself exercise a significant corrective function.
Alt dette førte i august 1989 til forelæggelse af et beslutningsforslag af Glinne, Cot, Ford og Romeos.
The result of the foregoing was that in August 1989 a rnotion for a resolution by
Det var forsynet med 147 underskrifter og blev forelagt Parlamentets Udvidede Præsidium.
Mr Glinne, Mr Cot,Mr Ford and Mr Romeos, and bearing the signatures of 147 Members was tabled,and submitted to Parliament's enlarged Bureau. lt proposed setting up a
Heri blev det foreslået, at man vedtog at nedsætte et undersøgelsesudvalg i henhold til artikel 109, stk. 3, i Europa-Parlamentets forretningsorden, »som skal have til opgave at vurdere situationen i medlemsstaterne under henvisning til erklæringen af 11. juni 1986 og gøre status over eventuelle krænkelser«.
'to committee of inquiry pursuant to Rule 109(3) of the Rules of Procedure assessthe the situation in the Member States in the light of the declaration of 1'l June 1986 and to take
I forslaget til beslutning konstateredes det, »at der i medlemsstaterne og navnlig af de
'measures stockof any violations'. lt found that which could be described as racist and xenophobic are being taken in some Member States, especially by local authorities(PE
Det Udvidede Præsidium »tog til efterretning: et indlæg fra formanden, som erklærede den pågældende anmodning for antagelig i henhold til artikel 109, stk. 3, med forbehold af, at teksten blev bragt i overensstemmelse med forretningsordenens bestemmelser« og »opfordrede grupperne til at nå til enighed om sammensætningen af dette undersøgelsesudvalg (antal medlemmer og politisk fordeling)«.
'noted a statement by the.President declaring the nis proposat. fne enlarged Bureau r*qresi admissible under Rule 109(3) provided its wording was brought into line with the
Det Udvidede Præsidiums forbehold vedrørte det foreslåede undersøgelsesudvalgs mandat: beslutningsforslaget nævnte et år, mens forretningsordenens artikel 109, stk. 3, fastsætter varigheden til ni måneder (Protokol fra Det Udvidede Præsidium fra 13.9.1989 — PE 134.583/PRÆS).
'asked the political groups to conferon the provisions of the Rules of Procedure'' and membership of this committee of inquiry (number of members and political group representation)'. The reservation expresded by the enlarged Bureau related to the of inquiry: the motion for a resolution duration of the rnandate of the proposed comnnittee referred to one year, whereas Flule109(3) of the Rules of Procedure limits the duration to
På Parlamentets plenarmøde den 26. oktober 1989 forelagdes resultatet af gruppernes drøftelser om sammensætningen af undersøgelsesudvalget i henhold til forretningsordenens artikel 110. Den Socialistiske Gruppe stillede syv kandidater, Det Europæiske Folkepartis Gruppe fire, Den Liberale og Demokratiske Gruppe, Den Europæiske Demokratiske Gruppe, De Grønne i Europa-Parlamentet og Gruppen for Den Samlede Europæiske Venstrefløj hver en kandidat.
Seven members had been to parliament puisuänt to Rule 1 10 of the Ruläs of Procedure.
Plenarforsamlingens mødeformand henviste til, at Parlamentets Præsidium var klar over de problemer, som det medførte, at visse grupper ikke var repræsenteret i denne foreslåede sammensætning.
!.*ft' explaÄation the Vice-Piesident in the chair said lhe Bureau was aware of the difficulties
Præsidiet ville være opmærksom på denne helhed af problemer i forbindelse med en eventuel revision af forretningsordenen.
cairsed by the fact that not allthe groups were represented change in the question lrad been referred to theänlarged Bureau with a view to a possible l in rules.
Den følgende dag, den 27. oktober 1989, godkendte plenarforsamlingen Præsidiets forslag.
On the following day,Friday ZZ Oötober 1989, the Bureau proposawas approved plenary.
På møderne den 26. og 27. oktober 1989 hævdede Vandemeulebroucke at forretningsordenens artikel 110 efter Regnbuegruppens opfattelse ikke var anvendt korrekt i dette tilfælde.
Mr Vandemeulebroticke stated at the sittings of 26 and 27 October 1989 that,in the view ofthe Rainbow Group, Rule 110 had not been correctly applied"
Grupperne valgte følgende stedfortrædere: Avgerinos, Baget Bozzo, Belo, Christiansen, Glinne, Ramirez Heredia, D'Ancona (alle S), Cassanmagnago Cerretti, Oomen-Ruijten, Saridakis, von Stauffenberg (alle PPE), Wijsenbeek (LDR), Prag (ED), Roth (V) og Domingo Segarra (GUE).
, Mr Wijsenbeek(LDR),Mr Prag(ED),Mrs.Roth{Green}and Mrs.Roth{Green}and btauffenberg'segarra
Yderligere erstattedes Elmalan ved afslutningen af udvalgets mandat af De Rossa (CG).
Towards the end öt tne Committee's appointed term Mrs Elmalan was replaced by Mr de Rossa {i-eft Unity theirsubstitutes substitutes represent
Udvalget valgte på det konstituerende møde Jean-Thomas Nordmann til formand, Djida Tazdai't til første næstformand og Nicole Fontaine til anden næstformand.
At its constituent rneeting the Gsmmittee elected Mr Jean-Thomas l{ordrnann Chairman, Mrs Djida TazdaTt tl6t Vice-ühairman and Mrs Nicole Fontaine second Vice-Chairman. t4l Ggn Ford" Chairman of the previous Comnnittee of lnqui,ry into the Riseof Fascism and Rmclsm in Europe, was appointed rapporteur'
Glyn Ford, der var formand for det tidligere Undersøgelsesudvalg om Racisme og Fremmedhad i Europa, valgtes til ordfører.
1.16' The Committee of Inquiry heldthirteen meetings between 23 November 198g and
Udvalgets formandskab, udvidet med ordføreren og enkelte medlemmer har afholdt to arbejdsmøder, ét i London og ét i Luxembourg.
The Committee bureau, together with the rapporteur and several members, held two working meetings, once in London and once in
Udvalget som helhed har afholdt ét møde uden for Parlamentets normale arbejdssteder, nemlig i Marseille.
The Committee as a whole met once öutside the normal places of work of
Ordføreren aflagde på udvalgets vegne et orienterende besøg i Vestog Østberlin.
Parliament in Marseilles.The rapporteur paid an exploratoryvisit ön behalf of the
I begyndelsen blev det vedtaget i princippet at afholde offentlige udvalgs møder.
Committee of Inquiry to West and EastBerlin.
Kun to gange måtte man fravige dette princip: ved høringen i slutningen af januar 1990, der efter opfordring fra de indbudte var lukket for presse og offentlighed, og i Marseille, hvor det i øvrigt kun var en del af mødet, der ikke var offentligt.
From the outsetthe Committee decided to meet in public.Exceptions were made to this on only two occasions: the hearing in late
— via ordinære møder i Bruxelles, under hvilke der afholdtes drøftelser med repræsentanter for andre institutioner; — via offentlige eller ikke-offentlige høringer; — ved at tilskynde til fremsendelse af skriftlige bidrag; — ved som udvalg eller udvidet formandskab at besøge udvalgte byer og bymæssige områder.
1'17- The Committee adopted virtually the sameapproach for gathering information asits predecessor which had produced the Evrigenis räfort: by holding ordinary meetings in Brussels, including exchanges of views with therepresentatives of other institutions; by holding public or private hearings;by asking for writtensubmissions; submissions; by visits of the whole committee or of the enlarged bureau to a number of towns andconurbations.
Ordføreren har i øvrigt i sin »factfinding« fået støtte af to organisationer: Migrants Newssheet (et organ under den i Bruxelles hjemmehørende Churches Committee for Migrants in Europe) og Searchlight, et i London hjemmehørende institut, der systematisk samler information om højreekstremistiske grupper og organisationer i Europa.
Europe)and Searchlight, a London-based institute which collects systematic infärmation on fascists and ojhgr extreme right-wing groups and organizations in Europe.
Ordføreren har været særdeles glad for disses hjælp.
The rapporteur is particula.rly grateful for their help.
Han takker tillige Institut für Migrations- und Rassismusforschung i Hamburg, der har ydet tilsvarende hjælp samt Anne Frank Stichting (stiftelsen), Amsterdam.
He wouid also like to expiess his appreciation to the Institut für Migrations- und Rassismusforchung
Det centrale i udvalgets opgave var at undersøge, i hvilken grad underskriverne af fælleserklæringen af juni 1986 havde opfyldt det, de havde skrevet under på.
Central to the Committee's terms of reference was the task of investigating the extent to which the signatories to the Joint Declaration in June 1g86had imfieme--nteO what had been agreed.
Uanset om fælleserklæringen er en EF-retsakt eller om manglende gennemførelse af dens hensigter og principper kan betragtes som overtrædelser i juridisk henseende, fandt udvalget, at der var rigelig grund til at foretage en dybtgående undersøgelse af, om EF-institutioneme og medlemsstaternes regeringer overholdt de højtideligt indgåede forpligtelser.
Setting asidethe question whether the Joint Declaration can be deemedto be Community legislation and whethernon-implementation non-implementation of the intentions and principles of the declaration can be regarded as an infriigement in the legalsense, the
Et første skridt i denne undersøgelse var opfordring til de ansvarlige ministre om at deltage i en i Bruxelles afholdt høring med de nationale tjenestemænd, der i de tolv hovedstæder navnlig var beskæftiget med sager om bekæmpelse af racisme og med lovgivning herom.
The first stage inthe inquiry was to invite the responsible ministers to cooperate in a hearing held in Brussels with national civil servants responsible for combating racism and legislation in that field. This hearing took place on 2g-31 January t gbO. fne participants were as follows:
Denne høring afholdtes fra den 29. til den 31. januar 1990. Der deltog:
Belgium:Belgium:Mr BrunoVINIKAS, acting RoyalCommissioner for lmmigration Policy, Brussels.
For Belgien: Bruno Vinikas, konstitueret kongelig kommissær for immigrationspolitikken, Bruxelles.
Federal Republic of Germany:Mr Titu's KOKAIand Mr jürgen HABERLAND, Chiefsol Section at the Ministry of the Interior, Bonn.
For Danmark: Hans Jensen, kontorchef i Justitsministeriet, København.
Private Office,Paris. Paris.
For Frankrig: Louis Joinet, teknisk rådgiver i premierministerens kabinet, Paris.
Greece:Mr Konstantinos ECONOMIDIS, head of the legal service of the Ministry of Foreign Affairs, Athens.
For Spanien: Victor Moreno Catena, teknisk generalsekretær i Indenrigsministeriet, Madrid.
Spain:Mr Victor MORENOCATENA, Secretary-Genera(technl Interior, Madrid.
For Irland: Cathal Crowley, kontorchef i Justitsministeriet, og P. Murray, embedsmand i samme ministerium, Dublin.
lreland:lreland:Mr Cathal CROWLEY, Assistant Secretary of the Ministry of Justice and Mr P.MURRAY, Prin c i p a As sl istant at the same Ministry, Dublin.
For Italien: Antonio Cavaterra, ansvarlig for Udlændingekontoret under Emigrationsafdelingen i Udenrigsministeriet, Rom.
Italy:Italy:Mr AntonioCAVATERRA, head of the AliensSection of the Emigrations Directorate ofthe Ministry of Foreign Affairs, Rome.
For Luxembourg: Michel Neyens, rådgiver i Ministeriet for Familiespørgsmål, Luxembourg.
Luxembourg:Mr MichelNEYENS, adviser at the Ministry of Family Affairs, Luxembourg.
For Nederlandene: Henk Molleman, direktør for Kontoret for Mindretal i Indenrigsministeriet, Haag.
Netherlands:Mr HenkMOLLEMAN, Director, minorities policy, Ministry of the Interior, The Hague'
For Portugal: Antonio Gomes Lourenço Martins, stedfortrædende statsadvokat, og Vernelho Curral, direktør for Kontoret for Udlændinge og Grænser under Udenrigsministeriet, Lissabon.
Portugal:Portugal:Iri'r Antonio GOMESLOURENQO MARTINS, deputy Attorney-Generaand Mr l, VER-NELHO CURRAL,Director of ine Aiens and Frontier Department of the Ministry of Foreign Affairs, Lisbon.
For Det Forenede Kongerige: Richard Fries, kontorchef i Indenrigsministeriet, London.
Mr Richard FRIES, Assistant Under-Secretary
For et resume af ovennævntes indlæg og den efterfølgende drøftelse: Se bilag II.
Theircontributions and the subsequent exchange of views are given in Annexll' ll'
For at opnå bred orientering om bekæmpelsen af racisme og fremmedhad og den måde, hvorpå dette faktisk kommer til udtryk i behandlingen af flygtninge, indvandrere og etniske mindretal, organiserede udvalget endnu en, og denne gang offentlig, høring i Bruxelles, nemlig fra den 9. til og med den 11. april 1990. Heri deltog:
The Committee organized a second hearing, this time in public, in Brussels, fromg-11 April 1990, to look into the broad field of the fight against racism and xenophobia andthe way in which it is actually implemented in terms of facilities for refugees, immigrantsand ethnic minorities.
— Yotopoulou-Marangopoulou (formand for Marango-Poulos-stiftelsen for Menneskerettigheder, Athen),
Mrs Laura BALBO,President of ltalia Razzismo (an ltalian race relations organiza-tion), Rome
For et resume af ovennævntes indlæg: Se bilag II.
See Annex ll for theircontributions. contributions.
Udvalget har under ordinære møder i Bruxelles orienteret sig hos de ansvarlige medlemmer af Kommissionen, Vasso Papandreou og Martin Bangemann.
At its ordinary meetings in Brussels the Committee received information from the responsible Members of the European Commission, Mrs Vasso Papandreou and
Desuden har udvalget i Bruxelles modtaget næstformand for Europarådets Parlamentariske Forsamling og formand for Europarådets Retsudvalg, Piet Stoffelen samt E. Houshmand, leder af Afdelingen for Internationale Midler under Centret for Menneskerettigheder ved De Forenede Nationer i Genève og professor Michael Banton, lektor ved universitetet i Bristol.
Nations Centre for Human Rights in Geneva,and Professor Michael Banton of the
Under mødet i Marseille fra 17. til 19. april 1990 orienterede udvalget sig grundigt om den lokale udlændingesituation hos byen Marseille borgmester, Robert Vogouroux og dennes medarbejdere, hos borgmestre og byrådsmedlemmer for Marseille-området, hos præfekten for regionen Rhône-Alpes-Côte d'Azur, Claude Bussiere, hos andre retlige og politimæssige myndigheder osv. Udvalgets medlemmer blev af Regionalrådets formand, Jean-Claude Gaudin, inviteret til at deltage i en reception og et arbejdsmøde i Regionalrådet. Tre medlemmer deltog, men flertallet besluttede at boykotte den, fordi det hævdedes, at Gaudins styre var dannet med støtte fra Front National.
During its meeting in Marseilles from 17-19 Aprit 1990 the Committee received detailed information on the situation of local immigrants from the Mayor of Marseilles,
Under den offentlige høring i Marseille fandt der også en langvarig (og til tider emotionel) drøftelse sted med repræsentanter for navnlig lokale organisationer af indvandrere og udlændinge. I Marseille orienterede udvalget sig tillige hos Jean Kahn, formand for Conseil Représentatif des Institutions Juives en France (C.R.I.F.), som oprindelig var indbudt til høringen den 9.-11. april, men var forhindret da.
There was also a lengthy(and at times emotional) exehangeof views in Marseilles at a public hearing with the representatives of mainly local oiganizations for
Under møderne i London (24. og 25. maj 1990) og Luxembourg (28. juni 1990) talte udvalgets »udvidede« formandskab indgående med ministre, byrådsmedlemmer, parlamentarikere, repræsentanter for fremmedes interesseorganisationer, eksperter osv. I Underhuset i London afholdtes et møde med tre sorte MP'er, Paul Boateng, Bernie Grant og Keith Vaz.
Members of Parliament, representatives of interest groups for immigrants and experts etc. There was a meeting in the Houseof Commons in London with three black
Formandskabet havde en dybtgående drøftelse med John Patten, viceindenrigsminister med ansvar for racespørgsmål.
Office with responsibility for race relations. In Luxembourg the Bureau and the accompanying members received information from Mr JacquesPoos, Deputy Prime
I Luxembourg orienterede formand skabet og de ledsagende medlemmer sig hos vicepremierminister og udenrigsminister Jacques Poos, justitsminister Marc Fischbach, byen Luxembourgs borgmester, Würth-Polfer, repræsentanter for arbejdstager- og arbejdsgiverorganisationer og for vandrende arbejdstagere.
Minister and Minister for Foreign Affairs, Mr Marc Fischbach, the Minister of Justice,
I London blev der, ligesom i Marseille, taget kontakt med indvandrere i disses direkte omgivelser.
Mrs Würth-Polfer, Mayor of Luxembourgcity, representatives of employers and e mp l oy e es or g an
Først den 17. juli 1990. dvs. på udvalgets sidste møde, fik det lejlighed til at drøfte spørgsmålet med formanden for Rådet for De Europæiske Fællesskaber.
1.27. lt was not until 17 July 1990, i,e. at its last meeting, that the Committee was able tohold talks with the President-in-Office of the Council of Ministers of the EuropeanCommunities.