natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ved hjælp af Miljøagenturet skal der skaffes objektive, pålidelige og sammenlignelige oplysninger på europæisk plan, således at Fællesskabet og medlemssta­terne kan træffe de nødvendige miljøbeskyttelsesforan­staltninger, vurdere deres gennemførelse og sikre, at offentligheden oplyses på tilfredsstillende vis om miljøfor­holdene.
The Environment Agency is intended to be a source of objective and reliable information — allowing comparisons to be made across Europe — which the Community may use to take the necessary environmental protection measures, evaluate the implementation of those measures, and give the public a true picture of the state of the environment.
Agenturet skal betragtes som et centralt EF-organ, som
It is to be a central Community body which shall
Det generelle retsgrundlag i den oprindelige EØF-Traktat, artikel 100 og artikel 235, som hidtil altid blev anvendt, når der ikke eksisterede noget specifikt retsgrundlag, havde den afgørende ulempe, at Rådet i forbindelse med alle forslag på miljøområdet måtte træffe afgørelse efter prin­cippet om enstemmighed. For at bedre på denne situation forelagde Europa-Parlamentet et ændret traktatudkast med særlige bestemmelser på miljøbeskyttelsesområdet.
The general legal basis provided for under Articles 100 and 235 of the original EEC Treaty, which always used to be invoked when no specific legal basis existed, had the major disadvantage that the Council of Ministers was required to reach agreement, where any environmental project was concerned, according to the principle of unanimity.
Ikke mindst på grundlag af denne beslutning vedtog Rådet i december 1985 Den Europæiske Fælles Akt, som inkor­porerer dele af Parlamentets beslutning, og som nu for første gang integrerer miljøbeskyttelsen i EØF-Traktaten.
That resolution was instrumental in persuading the December 1985 European Council to adopt the Single European Act, which incorporates parts of Parliament's resolution, and which now anchors environmental protection in the EEC Treaty for the first time.
Den Fælles Akt trådte i kraft I juli 1987.
The Single Act came into force in July 1987.
Væsentlige aspek­ter af de bestemmelser på miljøbeskyttelsesområdet, der nu er indeholdt i artikel 130 R-T, er princippet om forebyg­gende indgreb, om udbedring af miljøskader fortrinsvis ved kilden, om at forureneren betaler, og om at miljøbeskyttel­sen skal betragtes som en vigtig bestanddel af Fælles­skabets politik på andre områder.
The distinguishing features of the environmental protection provisions contained in Articles 130r to 130t are the prin ciple that preventive action should be taken, that environmental damage should as a priority be rectified at source, that the polluter should pay, and that environmental pro tection requirements should be a component of the Com munity's other policies.
Hvad beslutningsproce­duren angår, så blev det fastlagt, at Rådet træffer afgørel­se med enstemmighed på forslag af Kommissionen og efter høring af Europa-Parlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg, men at Rådet dog, hvis den politiske vilje er til stede, i henhold til artikel 130 S kan træffe afgørelse med kvalificeret flertal.
The decisionmaking procedure stipulated is that the Council shall decide unanimously on a proposal from the Commission and after consulting the EP and the Economic and Social Committee, but the Council may also, if the requisite political will is present, decide by qualified majority pursuant to Article 130s.
— skaffer Fællesskabet og de tredjelande, der deltager, de nødvendige objektive oplysninger til udformning og gennemførelse af en effektiv miljøpolitik;
— provide the Community, the Member States, and third countries wishing to become involved with the objec tive information required for drawing up and implementing effective environmental protection policies;
— navnlig skaffer de tekniske, videnskabelige og økono­miske oplysninger, som er nødvendige for at kunne opstille, udarbejde og gennemføre miljøaktioner og miljøforskrifter;
— supply the information, in particular technical, scientific, and economic information, required for laying down, preparing, and implementing measures and laws related to environmental protection;
— udvikler fremtidsstudieteknikker i miljøspørgsmål, så­ledes at der kan træffes passende forebyggende for­anstaltninger i tide;
— develop forecasting techniques to enable appropriate preventive measures to be taken in good time;
En anden procedure, der finder anvendelse inden for mil­jøbeskyttelsen, er samarbejdsproceduren.
A further procedure used for the purposes of environmental protection is the cooperation procedure.
Denne proce­dure i henhold til EØF-Traktatens artikel 149, som ændret ved EFA, anvendes på det indre marked, socialpolitikken, den økonomiske og sociale samhørighed samt på forsk­ning og teknologisk udvikling.
This pro cedure, set out in Article 149 of the EEC Treaty, is applicable to matters concerning the internal market, social policy, economic and social cohesion, and research and tech nological development.
Proceduren er for så vidt af betydning for Fællesskabets miljøpolitik, som samar­bejdsproceduren mellem de tre institutioner — Kommis­sionen, Europa-Parlamentet og Rådet — finder anvendel­se på forslag, der vedrører det indre marked (EØF-Trakta­tens artikel 100 A).
It is relevant to Community environmental protection policy to the extent that proposals relating to the internal market (Article 100a of the EEC Treaty) provide for cooperation of the three institutions: Commission — EP — Council.
— fremmer integreringen af europæiske miljøoplysninger i internationale miljøovervågningsprogrammer, såsom dem, der opstilles af De Forenede Nationer og FN's særorganisationer.
— ensure that European environmental data are incorporated into international environmental programmes, for example those of the United Nations and its agencies.
MILJØVURDERING: Med udgangspunkt i den af EF opstil­lede målsætning om fuldstændigt at forhindre miljøskader gennem forebyggende foranstaltninger vedtoges I 1985 efter 5 års forarbejde direktivet om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (EFT nr. L 175 af 5.7.1985, s. 40).
ENVIRONMENTAL IMPACT ASSESSMENT: in accord ance with the Community's set objective of preventing environmental damage from arising in the first place, but to take preventive action instead, the directive on the assess ment of the effect of certain public and private projects on the environment (OJ No L 175/40, 5.7.1985) was adopted after a five-year preparation period.
Hensigten med dette direktiv, som trådte i kraft den 3.7.1988 (dvs. at de nationale rege­ringer pr. dette tidspunkt skal have omsat direktivet I natio­nal lovgivning) er, at miljøaspekter skal drages med ind i billedet, når der gives tilladelse til større offentlige og pri­
The purpose of this directive, which enters into force on 3 July 1988 (i.e. national governments are required to have incorporated
Rådet overtog to af Europa-Parlamentets ændringer: senest to år efter ikrafttrædelsen af forordningen skal der træffes afgørelse om en eventuel udvidelse af agenturets opgaver, og Parlamentet skal bemyndiges til at udpege to videnskabsmænd til medlemmer af bestyrelsen.
The Council adopted two amendments proposed by the EP: the Agency's tasks are to be reviewed after two years, and two of the scientists on its management board are to be appointed by the EP.
Rådet overtog ikke forslaget om et inspektorat med kontrolbefø­jelser vedrørende gennemførelsen af Fællesskabets miljø­lovgivning.
By contrast, it did not accept the EP's proposal for an inspectorate to be set up to monitor the transposition of Community environmental protection
Desuden er Parlamentet alvorligt bekymret over det stigende antal domme afsagt af EF­Domstolen, der ikke er efterkommet, samt over, at denne tendens fortsætter.
It is also seriously concerned about the continuing trend seen in recent years for Member States to disregard rulings of the Court of Justice.
Det kræver derfor iværksættelse af sanktioner over for db medlemsstater, som ikke overholder Domstolens domme, således som det allerede blev krævet i artikel 44 i Europa­Parlamentets udkast til traktat om oprettelse af Den Euro­pæiske Union fra 1984.
It is therefore calling for sanctions to be imposed on Member States that fail to comply with the rulings of the Court, a demand already made in Article 44 of its 1984 draft Treaty establishing the European Union.
MILJØET I BYOMRÅDER: På grundlag af et Initiativ fra Europa­Parlamentet om miljøet i byområder (EFT nr. C 12 af 16.1.1989, s. 370) forelagde Kommissionen den 6. juni 1990 en Grønbog om Miljøet i Byområder, hvori bymiljcet og indbyggernes problemer behandles.
ENVIRONMENT IN URBAN AREAS: on 6 June 1990, in response to an EP resolution on the environment in urban areas (OJ No C 12/370, 16.1.1989), the Commission sub mitted a Green Paper on the urban environment dealing with the problems faced by the urban environment and its inhabitants.
EUROPA­PARLAMENTETS ROLLE: Selv om det fjerde handlingsprogram generelt blev hilst velkommen af Euro­pa­Parlamentet (EFT nr. C 156 af 15.6.1987, s. 138), blev der dog udtrykt beklagelse over, at Kommissionen hidtil ikke har udarbejdet en oversigt over de allerede gennem­førte foranstaltninger, og at den har undladt at redegøre for de manglende resultater, som har været karakteristisk for visse dele af den hidtidige politik; Kommissionen blev der­for anmodet om at udarbejde en status over de tidligere programmer.
ROLE OF THE EP: although the EP's fourth action pro gramme was generally well received (OJ No C 156/138, 15.6.1987), it has been a matter of general disappointment that the Commission has not as yet reported on the actions so far implemented, nor has it been able to account for the failures that have characterized certain aspects of policy hitherto; the Commission was therefore asked to report on the earlier programmes.
Endvidere blev der i beslutningen lagt vægt på følgende aspekter:
Other main points of the resolution were: — more education and information policy, — drawing up of an overall waste-disposal strategy,
FRI ADGANG TIL MILJØOPLYSNINGER: Et forslag om borgernes adgang til oplysninger om miljøforureningen, der blev udarbejdet efter et initiativ fra Europa­Parlamentet (EFT nr. C 156 af 15.6.1987, s. 91), dannede grundlag for et direktiv, Rådet vedtog den 7.6.1990.
FREE ACCESS TO INFORMATION: in response to a pro posal, originally put forward in an EP resolution (OJ No C 156/91, 15.6.1987), concerning the public availability of information about environmental pollution, a Council direc tive was adopted on 7 June 1990.
Formålet med direktivet er at sikre fri adgang til og mulighed for spred­ning af miljøoplysninger, som myndighederne ligger Inde med, samt at fastlægge de grundlæggende betingelser for, at sådanne oplysninger kan stilles til rådighed.
The directive aims to guarantee free access to, and the proper dissemination of, information on the environment held by public authorities and to lay down the basic conditions under which such information may be disclosed.
Principielt skal myndighederne stille miljøoplysninger til rådighed for alle fysiske og juridiske personer efter anmodning, uden at disse skal godtgøre nogen interesse deri, men medlems­staterne kan eventuelt opkræve et rimeligt gebyr. I direkti­vet forstås ved »miljøoplysninger« alle oplysninger, der er til rådighed i skrift eller mundtlig form, i billedform eller på edb, om vandområdernes, luftens, jordens, faunaens, flo­raens, landområdernes og naturområdernes tilstand samt om aktiviteter (herunder aktiviteter, der giver gener som f.eks. støj) eller foranstaltninger, der på skadelig vis påvir­ker eller vil kunne påvirke disse, og aktiviteter eller foran­staltninger, der skal beskytte disse, herunder administrati­ve foranstaltninger og miljøforvaltningsprogrammer.
The general rule is that public authorities are required to make available informa tion relating to the environment to any natural or legal person at his request and without his having to prove an interest.
Direk­tivet giver i øvrigt enhver person, som finder, at hans anmodning om oplysninger uden grund er blevet afslået eller ladt upåagtet eller er blevet utilstrækkeligt besvaret af en myndighed, ret til at anmode om retlig eller administrativ prøvelse af afgørelsen i overensstemmelse med den pågældende medlemsstats retsorden.
Furthermore, a per son who considers that his request for information has been rejected or ignored without reason, or who has not received a conclusive answer from a public authority, has the right under the directive to take the matter further in the courts or through administrative channels in accordance with the law of the country concerned.
— en udvidet uddannelses­ og informationspolitik — en global strategi for bortskaffelse af affald — en generel ordning vedrørende kemiske stoffer — nye metoder til genoprettelse af den naturlige ligevægt — udvikling af hensigtsmæssige teknologier.
— development of appropriate technologies.
GENNEMFØRELSEN AF FÆLLESSKABSRETTEN: I den sjette årsberetning fra Kommissionen til Europa­Parlamen­tet om kontrol med gennemførelsen af fællesskabsretten — 1988 (EFT nr. C 330 af 30.12.1989) anføres det, at der stadigvæk er vanskeligheder med medlemsstaternes transformering af miljødirektiverne, navnlig hvad angår mil­jøvurderinger, transport af giftigt affald, vandkvalitet og beskyttelse af vilde fugle, således at Kommissionen har indledt traktatovertrædelsessager mod medlemsstaterne.
APPLICATION OF COMMUNITY LAW: according to the sixth annual report to the EP on Commission monitoring of the application of Community law (OJ no. C 330, 30.12.1989), the directives on environmental impact as sessment, the transport of toxic waste, water quality, and the conservation of wild birds have posed particular difficulties as regards their incorporation into national law, and the Commission has consequently had to institute infringement proceedings against Member States.
Den alvorligste situation findes utvivlsomt på området for selve håndhævelsen af de eksisterende fællesskabsbe­stemmelser og nationale bestemmelser.
The biggest problems arise in the actual enforcement of existing Com munity and national provisions.
I Parlamentets beslutning af 13. juli 1990 om denne beretning henstiller Parlamentet, navnlig med henblik på 1992, at de direktiver, som er nødvendige for gennemførelsen af det indre mar­ked, omsættes til national lovgivning inden for de fastlagte
In its resolution of 13 July 1990 on the sixth annual report, the EP insists, in particular
I samme beslutning blev Rådet opfordret til i samarbejde med Parlamentet at træffe afgørelse om de i handlingspro­grammet nævnte foranstaltninger i henhold til den proce­dure, der er fastsat i artikel 130 S, stk. 2, i EØF­Traktaten; ι den forbindelse blev der udtrykt forventning om, at Kom­missionen vil føre en politik baseret på samarbejde over for Parlamentet på miljøbeskyttelsesområdet.
The same resolution calls on the Council to decide in cooperation with the EP on the activities referred to in the action programme under the procedure pursuant to the second paragraph of Article 130s of the Single Act, and consequently expects to see a Commission policy geared to cooperation with the EP.
I mellemtiden har Kommissionen meddelt, at den agter at forelægge en samlet strategi på affaldsområdet i efteråret 1990.
The Commission has since announced that it will be submitting a global strategy on waste in the autumn of 1990.
LUFTFORURENING
ATMOSPHERIC POLLUTION
Luftforureningen forårsages hovedsagelig af følgende fak­torer: især disse to forureningskilder som årsag til den yder¿t foruroligende snigende skovdød og de meget gennemyr. bende forstyrrelser at det naturlige miljø.
Air pollution is caused mainly by the following factors: death of forests and the degradation of the natural environment. ronment.
— svovldioxid og svævestøv; 50­70% af svovldioxide­missionerne stammer fra fossile forbrændingsanlæg, yderligere 25­50% fra industrielle anlæg.
— sulphur dioxide and suspended particulates; 50-70% of sulphur dioxide emissions originate from fossil fuelfired combustion plants and a further 25-50%, from industrial plant.
Svovldioxid har skadelige følger for kredsløbet og luftvejene; a) Store fyringsanlæg: Efter fem års vanskelige forhån.; linger vedtoges den 24.11.1988 et direktiv om stor« fyringsanlæg (88/6üa/E0F, EFT nr. L 336 af 7.12.1988; ( henhold til dette direktiv begrænses emissioner af SO,
(a) Large combustion plants: after five years' hard bar gaining, the directive on large combustion plants (88/609/EEC, OJ No L 336,7.12.1988) was adopted on 24 November 1988. This directive imposes limits on emis
Νΰχ og støv fra bestående og nye anlæg med en nomme· termisk ettekt på 50 MW og derover. Fyringsanlæg tor lasi
— carbon monoxide from the incomplete burning of fuel;
— kulmonoxid som følge af en ufuldstændig torbrænding at brændstoffer; kvælstofoxider (NO*), som dannes ved forbrænding af fossile brændstoffer ved høje temperaturer, og som sammen med svovldioxid menes at være skyld i den sure nedbør, der I vid udstrækning anses for at være ansvarlig for skovdøden i Europa.
— nitrogen oxides (NOx), from burning fossil fuels at high temperatures, which, with sulphur dioxide, are thermal input of 500 MW or more are subject to an S02 emission limit value of 500 mg/Nm3. However, the directive thought to be to blame for acid rain, itself widely held to be the cause of Europe's dying forests.
VIGTIGSTE FÆLLESSKABSBESTEMMELSER: En af Rå­dets første beslutninger fra juni 1975 gik ud på at skabe en fælles procedure for udveksling af information mellem overvågnings­ og kontrolnet med hensyn til data om luftfo­rurening forårsaget af svovlforbindelser og svævestøv (EFT nr. L194 af 25.7.1975).
allows exceptions in respect of plants powered by domestically produced solid fuels whose properties are such as to make compliance with the SO2 limit value impossible.
De efterfølgende bestemmel­ser kan opdeles i 2 grupper, alt efter om de vedrører luftkvaliteten eller tager sigte på forureningskilderne.
In such cases a 90% desulphurization rate must be achieved where the rated thermal input is, for example, greater than or equal to 500 MW.
I den første gruppe kan man bl.a. nævne:
In the case of existing plants, the directive lays down a procedure whereby S0 and NO emission values,
— direktiv 80/779/EØF om grænseværdier for luftkvalite­ten med hensyn til svovldioxid og svævestøv, som ændret ved direktiv 89/427/EØF (EFT nr. L 201 af 14.7.1989, s. 53); eller flydende brænosel med en nominel termisk effekt på mindst 500 MW skal overholde en emissionsgrænsevæioi for svovldioxid på 500 mg/m3.1 henhold til direktivet gæiow der imidlertid undtagelsesbestemmelser for anlæg, der anvender tast indenlandsk brændsel, når de på grund at brændslets særlige beskaffenhed ikke kan overholde den fastsatte grænseværdi for svovldioxid.
MAIN LEGAL MEASURES: one of the Council's first decisions was to establish, in June 1975, a common procedure for exchange of information between surveillance and monitoring networks based on data relating to atmospheric pollution caused by certain sulphur compounds and suspended particulates (OJ No L 194, 25.7.1975).
I så fald skal f.eks. anlæg med en nominel termisk effekt på mindst 500 MW overholde en procentsats for afsvovling på 90%. hor anlæg med mindre termisk effekt gælder tilsvarende mind­re strenge krav.
The follow ing measures may be put in one of two categories accord ing to whether they are aimed at the quality of the environment or at the sources of pollution.
For anlæg med en nominel termisk effekt på mindst 400 MW, som ikke er i drift i mere end 2.200 timer om året, gælder en grænseværdi på 800 mg/m3 for emission af svovkiioxid.
The first category includes: expressed as annual totals, are to be reduced gradually.
For bestående anlæg foreskriver direktivet en gradvis reduktion af den samlede årlige emis­sion af SO2 og NO, fra disse anlæg.
— Directive 80/779/EEC on air quality limit values and guide values for sulphur dioxide and suspended par ticulates; amended by Directive 89/427/EEC (OJ No L201, 14.7.1989, p. 53);
Under hensyntagen til de nationale rammebetingelser gælder der forskellige reduktionssatser for de enkelte medlemsstater.
The rates of reduction set for the individual Member States vary according to the national situation.
For For bundsrepublikken Tyskland, Danmark, Nederlandene, Bel­gien, Frankrig og Italien fastsattes de højeste reduktionssatser.
The highest rates of reduction have been set for Germany, Denmark, the Netherlands, Belgium, France and Italy.
Med 1980 som referenceår skal disse lande opnå en reduktion af de årlige emissioner fra store fyringsanlæg på
Taking 1980 as the reference year, these countries will be required to have made the following cuts in their annual emissions from large combustion plants:
— direktiv 85/203/EØF om fastsættelse af normer for luftkvaliteten med henblik på at undgå alle sundheds­farlige og miljøskadelige følger (EFT nr. L 87 af 27.3.1985);
— Directive 85/203/EEC on air quality standards for nitrogen dioxide to prevent any harmful effects on human health and the environment (OJ No L 87, 27.3.1985);
— 73% for SO2 inden år 2000 — 40% for NOx inden år 1998.
: 73% by the year 2000,
— Genève­konventionen om grænseoverskridende luft­forurening over store afstande (EFT nr. L 171 af 27.6.1981); b) Udstødningsgas fra motorkøretøjer:
— the Geneva Convention on longrange trahsboundary air pollution (OJ No L 171, 27.6.1981);
— beslutningen fra juni 1982 om indførelse af en gensidig udveksling af informationer og data fra net og Indivi­duelle stationer, som måler luftforurening i medlems­staterne (EFT nr. L 210 af 19.7.1982).
— the decision of June 1982 establishing a reciprocal exchange of information and data from networks and individual stations measuring air pollution within Member States (OJ No L 210, 19.7.1982).
! dsn anden gruppe kan man bl.a. nævne:
The second category includes:
— beslutningen om chlorfluorcarboner i miljøet (EFT nr. L 90 af 3.4.1980);
— the decision to reduce the use of chlorofluorcarbons in the filling of aerosol cans (OJ No L 90, 3.4.1980);
— direktiv 84/360/EØF om bekæmpelse af luftforurening fra industrianlæg, i henhold til hvilket drift pf industrian­læg skal forhåndsgodkendes (EFT nr. L 188 af 16.7.1984);
— Directive 84/360/EEC on the combating of air pollution from certain industrial plants introducing a system of prior authorization for the operation of these plants (OJ No L 188, 16.7.1984);
— direktiv 88/609/EØF om begrænsning af luftforurenen­de emissioner fra store fyringsanlæg, navnlig elektrici­tetsværker (EFT nr. L 336 af 7.12.1988);
— Directive 88/609/EEC on the limitation of emissions of certain pollutants into the air from large combustion plants, particularly powerstations (OJ No L336, 7.12.1988);
— Køretøjer på mindre end 1,4 I: på grundlag af næsten enstemmighed i Europa-Parlamentet (EFT nr. C 262 af 10.11.1988 og EFT nr. C 120 af 16.5.1989) vedtog Rådet den 18. juli 1989 et direktiv 89/458/EØF (EFT nr. L 226 af 3.8.1989) om foranstaltninger mod luftfo­rurening forårsaget af udstødningsgas fra motorkøre­tøjer, for så vidt angår europæiske emissionsnormer for biler med motorslagvolumen på mindre end 1,4 I. Rådet tilsluttede sig således værdier på 20 g/prøvning for CO og 5,0 g/prøvning for kulbrinter og kvælstof, medens de tilsvarende værdier i den fælles holdning var 30 g og 8 g ved prøvning.
— vehicles below 1.4 I: on 18 July 1989, after receiving the endorsement of an overwhelming majority in the European Parliament (EP) (OJ No C 262,10.11.1988, p. 89 and OJ No C 120, 16.5.1989), on 18 July 1989 the Council adopted Directive 89/458/EEC (OJ No L 226, 3.8.1989), which relates to measures to be taken against air pollution by emissions from motor vehicles and specifically lays down European emission stan dards for cars below 1.4 I. In so doing, the Council agreed to accept the values of 20 grams/test for car bon monoxide and 5 grams/test for hydrocarbons and nitrogen oxides, abandoning the values of 30 grams/test and 8 grams/test respectively, the ma jority preference according to the common position.