natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Denne aftale skal indebære en forpligtelse fra de implicerede institutioners side til at overholde en femårig udgiftsramme i procent af brutto nationalproduktet for de udgifter, der anses for nødvendige for gennemførelsen af Fællesskabets målsætninger.
In this agreement the institutions undertake to abide by the provisions of a five-year financial perspective, with the expenditure considered necessary for achieving the Community's objectives being expressed as percentages of GNP.
Denne ramme fastlægges indtil 1992 med årlige ajourføringer.
This perspective is laid down until 1992, with updated figures for each year.
Den skal tjene som grundlag såvel for opstillingen af budgetforslaget som for alle øvrige afgørelser med finansielle følgevirkninger.
It is to serve as a reference framework both for drawing up the budget and for other decisions with financial repercussions.
I forbindel se med ajourføringerne skal budgetmyndigheden navnlig have opmærksomheden henledt på en ind dæmning af udgifterne til den fælles landbrugspolitik. tik.
In updating the figures the budgetary authority attaches particular importance to curbing the cost of the common agricultural policy.
skabe en finansiel ramme, som kan sikre, at Spaniens og Portugals indtræden i EF ikke skader de resultater, der er opnået i EF
— create a financial framework to enable Spain and Portugal to join without threatening Community achievements;
Denne interinstitutionelle aftale blev behandlet inden for rammerne af »trilog«-proceduren og vedtaget kort efter afslutningen af proceduren for opstilling af 1988-budgetforslaget i juni 1988.
This interinstitutional agreement was discussed in accordance with the Trialogue procedure and was adopted in June 1988 shortly after the completion of the procedure for drawing up the 1988 budget.
forstærke EF's indre samhørighed og styrke ved at medvirke til en udligning af de budgetmæssige uligheder sikre den mest økonomiske forvaltning af de nuværende politikker og især af den fælles land brugspolitik.
— strengthen internal cohesion and solidarity within the Community while helping to correct budgetary imbalances;
1984 i Fontainebleau vedtog Det Europæiske Råd et forslag om forhøjelse af momsandelen til Fællesskabet. bet.
At its meeting of 25 and 26 June 1984 in Fontainebleau the European Council agreed on a proposal to increase the Community share of VAT.
I betragtning af udtømningen af de egne indtægter forelagde Kommissionen i februar 1987 et forslag til reform af EF's finansieringssystem (»Gennemførelse af Fællesakten - Fællesskabets nye grænser«) indeholdende forslag til en ny egen indtægt, som skal supplere de hidtidige traditionelle egne indtægter og indtægterne fra merværdiafgiften.
In view of the depletion of own resources, the Commission submitted proposals in February 1987 for reforming the Community's system of financing ('Making a success of the Single Act - a new frontier for Europe') and introducing a new form of revenue to supplement the traditional own resources and revenue deriving from VAT.
Den nye egne indtægt består i et supplerende beregningsgrundlag til dæk ning af underskuddet på det samlede budget; indtægten skal bestå i et finansielt bidrag fra medlemsstater ne, der skal beregnes på grundlag af en ensartet bidragssats på et beregningsgrundlag, der er defineret som forskellen mellem bruttonationalindkomsten og det faktiske beregningsgrundlag for merværdiafgiften.
This new resource derives from a supplementary base for assessment to generate funds to cover the remainder of the general budget and consists of a contribution from the Member States calculated by applying a uniform multiplier to the assessment base, which is defined as the difference between GNP and the actual VAT assessment base.
Derudover er der forslag om en udvidet budgetdisciplin inden for rammerne af flerårige planer for tidsrummet 1987 til 1992, samt om nye bestemmelser for budget forvaltningen.
There are also proposed measures to reinforce budgetary discipline in the context of multiannual programming for the years 1987-92 and new rules on budget management.
På sit møde den 11.-13.2.1988 i Bruxelles traf Det Europæiske Råd en række afgørelser, der i vidt omfang la på linje med Kommissionens forslag.
At its meeting in Brussels from 11 to 13 February 1988 the European Council adopted decisions which largely corresponded to the Commission's proposals.
HIDTIDIGE RESULTATER: De afgørelser, som Det Europæiske Råd traf i Fontainebleau i juni 1984, blev omsat i praksis gennem Rådets afgørelse af 7. maj 1985 om ordningen med Fællesskabets egne indtægter, hvori der fastsattes en forhøjelse af bidraget fra
ACHIEVEMENTS: The decisions reached by the European Council in Fontainebleau in June 1984 were incorporated in the Council Decision of 7 May 1985 on the Communities' system of own resources, in which the maximum rate of increase for the paying over of
Hvis der er tale om en forhøjelse, skal Rådet samle kvalificeret flertal for at »godkende« forslaget til ændring
The latter always acts on these proposals by a qualified majority, though the conditions vary according to whether or not the proposed modifications would increase the overall expenditure of any of the institutions. Thus:
MÅL: Tildeling af beføjelser til EP til hvert år at bemyndige udgifter, der er dækket af indtægter, og som ikke længere er underkastet parlamentarisk kontrol i med lemsstaterne.
OBJECTIVES: To empower the EP to authorize each year expenditure covered by revenue which is no longer subject to parliamentary control in the Member States.
hvis der ikke er tale om en forhøjelse, skal Rådet samle kvalificeret flertal for at »forkaste« forslaget til ændring.
— if there is an increase, the Council must act by a qualified majority in 'accepting' a proposed modification;
Denne skelnen bevirker, at de af EP's forslag til ænd ring, der henhører under den anden kategori, får større vægt.
— if there is no increase, the Council must act by a qualified majority in 'rejecting' a proposed modification.
RESULTATER: De budgetmæssige beføjelser består i først at bestemme udgifternes art, derefter hvert år at fastsætte det beløb, som det er hensigtsmæssigt at afsætte, og de nødvendige indtægter til dækning af disse udgifter og endelig at kontrollere budgettets gennemførelse.
ACHIEVEMENTS: By virtue of its budgetary powers, the EP is required to determine the nature of the expenditure, to establish the annual amount of such expenditure and the revenue necessary to cover it, and to exercise control over the implementation of the budget.
I det følgende gennemgås EP's beføjelser med hensyn til opstilling og vedtagelse af bud gettet.
An appraisal of the powers vested in the EP with regard to the preparation and adoption of the budget is given below.
Efter ikrafttræden af Traktaterne af 22.4.70 og 22.7.75 er EP's beføjelser gradvist blevet udvidet.
Since the entry into force of the Treaties of 22 April 1970 and 22 July 1975, the powers of the EP have been progressively extended.
Med hensyn til de ikke-obligatoriske udgifter har EP ganske vist beføjelser til at foretage ændringer, men disse beføjelser er begrænset af en maksimalsats for forhøjelser, der fastsættes årligt.
As far as non-compulsory expenditure is concerned, the EP certainly has the power to make amendments, but the extent to which it can do so is restricted by an annual maximum rate of increase.
EP kan i henhold til sin dispositionsmargen forhøje det af Rådet vedtagne budgetforslag med et beløb i IOU, der svarer til halvdelen af denne sats.
The EP's margin of manoeuvre entitles it to add to the draft budget adopted by the Council an amount in NCE equivalent to half the annual rate of increase.
I praksis har anvendelsen af denne sats vist sig yderst kompliceret, og som følge af den hurtige udvikling af fællesskabsudgifterne står bud getmyndigheden - EP og Rådet - ofte over for et budget, der går langt ud over de almindelige betingel ser for anvendelse af maksimalsatsen, og som nødvendiggør en fælles afgørelse af EP og Rådet.
In practice, the application of this rate has proved to be extremely complicated and, very often, because of the rapid increase in Community expenditure, the budgetary authority - the EP and the Council - is very often faced with a budget well above the ceiling obtained by the application of this rate, so that the EP and the Council have to agree on a new rate.
I Domstolens dom i sag 34/86, Rådet mod EP om 1986-budgettet understregedes denne pligt til at nå til enighed.
The ruling of the Court of Justice in Case 34/86 (Council ν EP concerning the 1986 budget) laid particular emphasis on the obligation to reach an agreement.
En ensidig vedtagelse foretaget af én af budgetmyndighedens parterer ulovlig, budgetproceduren kan ikke afsluttes uden enighed.
A unilateral declaration by one arm of the budgetary authority is unacceptable and the budgetary procedure cannot be closed without agreement having been reached.
Det foreløbige forslag til budget udarbejdes af Kommissionen, som i denne forbindelse tager hensyn til de retningslinjer, der er opstillet af budgetmyndigheden, dvs. EP og Rådet.
— second stage: the Council establishes the draft budget, which is submitted by 5 October;
Det fore løbige budgetforslag forelægges dem senest den 1. september i anden fase udarbejder Rådet forslaget til bud get og forelægger det for EP senest den 5. oktober
— third stage: the EP has 45 days to state its position. The EP may only propose modifications to the Council in respect of compulsory expenditure (CE), but may table amendments in respect of non-compulsory expenditure (NCE) (the concepts of compulsory and non-compulsory expenditure are discussed below);
Set under ét tilfalder budgetmyndigheden Rådet og EP i fællesskab, i det sidstnævnte dog har en dominerende stilling.
Generally speaking, then, budgetary decisions have to be taken jointly by the Council and the EP, although the latter plays the dominant role.
Det er EP der, ved afslutningen af budgetbehandlingen, endeligt vedtager budgettet; der er ligeledes EP, der i henhold til Traktaten af 22.7.75 udtrykke ligt har ret til at forkaste det samlede budgetforslag vedtaget af Rådet, når vægtige grunde taler herfor, og begære, at et nyt forslag forelægges det.
Thus, it is the EP which, on completion of the budgetary procedure, finally adopts the budget. Furthermore, under the Treaty of 22 July 1975, the EP may, if there are important reasons, reject the draft budget drawn up by the Council in its entirety and ask for a new draft to be submitted to it.
i tredje fase har EP en frist på 45 dage til at udtale sig. Med hensyn til de obligatoriske udgif ter (OU) kan EP kun fremsætte forslag til ænd ring; for så vidt angår de ikke-obllgatoriske udgif ter (IOU) (disse begreber omtales nedenfor) kan EP derimod foretage ændringer; i fjerde fase tager Rådet endelig stilling til EP's forslag til ændring (OU).
— fourth stage: the Council takes a final decision on the EP's proposed modifications (CE).
Endvidere kan Rådet modificere EP's ændringer (IOU) (inden for en frist på 15 dage efter forelægelsen) i femte og sidste fase kan EP ændre Rådets modifikationer af EP's oprindelige ændringer.
It may still submit modifications within 15 days to the EP's amendments (NCE);
Det vedtager derpå budgettet (inden for en frist på 15 dage).
It then establishes the final version of the budget (15 days following submission).
Ovennævnte budgetbehandling er baseret på en sondring mellem de udgifter, der nødvendigt følger af Traktaten eller af retsakter udstedt i henhold til denne (OU), og de øvrige såkaldte ikke-obligatoriske udgifter (IOU).
This budgetary procedure is based on a distinction between expenditure necessarily resulting from the Treaty or from acts adopted in accordance therewith (CE) and other, non-compulsory expenditure (NCE).
Anvendelsen af artikel 203 i EØF-Traktaten i forbindel se med budgetbehandlingen har medført talrige pro blemer.
The application of Article 203 EEC, which deals with the budgetary procedure, has given rise to a number of problems.
Siden 1978 er der hvert år opstået stridigheder mellem EP og Rådet under budgetbehandlingen, dels af politiske grunde og dels om den juridiske fortolkning af bestemmelserne i denne artikel.
Since 1978, the EP and the Council have clashed in every annual budget debate, both for political reasons and in respect of the legal Interpretation of the provisions of the article.
I juni 1982 vedtog budgetmyndighedens to parter på EP's anmodning en fælles erklæring om forskellige foranstaltning er til sikring af en bedre afvikling af budgetproceduren.
In June 1982, at the EP's request, the two arms of the budgetary authority adopted a joint declaration on various measures to improve the budgetary procedure.
I denne erklæring foreslås klassifikation i OU og IOU af eksisterende udgifter budgetpost for budgetpost, og der fastsættes en procedure til klassificering af nye udgifter.
This declaration proposed that existing expenditure be classified into CE and NCE item by item, and laid down a procedure for classifying new expenditure.
Der foreslås ligeledes en fortolkning af bestemmelserne i artikel 203 i EØF-Traktaten om sat sen for forhøjelse af de ikke-obligatoriske udgifter, om anvendelse af satsen på forpligtelses- og betalingsbevillinger samt på tillægs- og ændringsbudgetter.
It also proposed an interpretation of the provisions of Article 203 on the rate of increase in non-compulsory expenditure and on the application of the rate to commitment appropriations, payment appropriations
Sondringen mellem obligatoriske og ikke-obllgatoriske udgifter indebærer en begrænsning af EP's budgetbeføjelser. føjelser.
As far as compulsory expenditure is concerned, the EP
PE 122.000 tage Initiativet til nye udgifter ad budgetmæssig vej.
PE 122.000 and supplementary and amending budgets.
De obligatoriske udgifter udgør for øjeblikket ca. 77% af budgettet, og omfatter hovedsagelig:
Compulsory expenditure currently accounts for some 77% of the budget. Basically, it includes:
Afsnit 1 og 2 i budgettet vedrørende EUGFL, Garantisektionen visse kapitler i afsnit 3 og 4 vedrørende EUGFL, Udviklingssektionen, og den fælles fiskeripolitik den fikserede refusion til medlemsstaterne, ¡sær i forbindelse med påløbne omkostninger ved opkrævelsen af egne indtægter (afsnit 8) en del af afsnit 9 vedrørende udviklingsbistand.
— the lump sum refunds to the Member States, in particular of costs incurred in collecting the Community's own resources (Title 8);
SAMRÅDSPROCEDUREN OG DET BUDGETMÆSSIGE SAMARBEJDE se.
CONCILIATION IN THE LEGISLATIVE FIELD AND BUDGETARY COOPERATION adopted by the EP.
RETSGRUNDLAG: Vedtagelse nr. 2 knyttet til Traktaten af 22.4.70 og fælleserklæringen om samrådsproceduren af 4.3.75. Vedtagelse nr. 3 knyttet til Traktaten af 22.4.70 om en styrkelse af EP's budgetbeføjelser og aftale af 18.11.71 om samarbejde mellem EP og Rådet inden for rammerne af budgetbehandlingen.
LEGAL BASIS: Resolution No 2 annexed to the Treaty of 22 April 1970 and Joint Declaration of 4 March 1975 on the conciliation procedure; Resolution No 3 annexed to the Treaty of 22 April 1970 strengthening the budgetary powers of the European Parliament (EP) and the agreement of 18 November 1971 on cooperation between the EP and the Council under the budgetary procedure.
Samrådsproceduren blev godkendt i 1975 af EP med følgende formelle forbehold: Rådet kan kun med enstemmighed blandt sine medlemmer vedtage at fra vige den beslutning, som EP har vedtaget ved afslutningen af samrådsproceduren.
After a period not normally exceeding three months, when the positions of the Council and the EP are 'sufficiently close', the EP may deliver a fresh opinion, after which the Council takes a final decision.
Da denne bestemmelse Ikke indgår i fælleserklæringen, har EP, der tillægger dette punkt meget stor vægt, kun foreløbigt og som et forsøg tiltrådt den nuværende formulering.
OBJECTIVES: The sharing of powers between the Council and the EP inevitably means that the two must hold meetings with a view to bringing their respective positions into alignment, both on legislation and on the budget itself.
MÅL: Fordelingen af beføjelser mellem Rådet og EP gør møder nødvendige, hvor der kan ske en tilnærmelse af standpunkter både på det retsaktudstedende og det budgetmæssige plan.
As this provision was not included in the Joint Declaration, the EP, which attaches the utmost importance to this matter, signified its agreement to the present arrangement on a provisional and trial basis only.
Efter indførelsen af samrådsproceduren har den været bragt i anvendelse adskillige gange, herunder navnlig i forbindelse med vedtagelse af finansforordningen ved rørende Fællesskabernes budget, ændring af Regionalfonden (* lll/M/1), visse problemer angående bud gettets gennemførelse for så vidt angår bistand til udviklingslande i Asien og Latinamerika (* ll/D/3) samt forslaget om bemyndigelse af Kommissionen til at optage lån til fremme af investeringerne i Fællesskabet (* lll/C/2).
Since its introduction, the conciliation procedure has been initiated on several occasions, notably in connection with the adoption of the Financial Regulation applicable to the Community budget, the reform of the Regional Fund (ΊΙΙ/Μ/1), certain problems arising from the implementation of the budget in respect of aid to developing countries in Asia and Latin America (*ll/D/3) and the proposal empowering the Commission to contract loans in order to promote investment in the Community (*lll/C/2).
RESULTATER: I 1971 indledtes en procedure med henblik på et budgetmæssigt samarbejde, der giver budgetmyndighedens to parter mulighed for at mødes under budgetbehandlingen, der afsluttes med budget tets vedtagelse.
ACHIEVEMENTS: In 1971, it was agreed to introduce a budgetary cooperation procedure to enable the two institutions comprising the budgetary authority to confer together during the procedure leading up to the adoption of the budget.
Igen nem årene har det vist sig nyttigt at afholde andre møder om budgetsamarbejdet under behandlingens sidste fase, dvs. under den mødeperiode, som EP afholder i december med henblik på budgettets vedta gelse.
Over the years, it has been found useful to arrange other budgetary cooperation meetings during the last stage of the procedure, i.e. during the part-session held by the EP in December to adopt the budget.
Disse nye møder mellem Rådet og EP viser, at EP's nu dominerende rolle på budgetområdet foranlediger Rådet til at anmode om møder for at forhindre, at de endelige afgørelser afviger alt for meget fra Rådets egne afgørelser.
These additional meetings show that, in view of the dominant part now played by the EP in the budgetary sector, the Council is requesting other meetings with the aim of preventing the decisions finally adopted from differing too sharply from those it itself advocated.
På grundlag af tremandsudvalgets rapport om de europæiske institutioner beskæftigede Det Europæiske Råd sig i december 1980 med spørgsmålet om en forbedring af samrådsproceduren.
In response to the report by the 'Three Wise Men' on the European institutions, the European Council sought in December 1980 to improve the conciliation procedure.
I december 1981 behandlede Kommissionen på ny spørgsmålet og over sendte til Rådet og EP et udkast til anden fælleserklæring med det formål at styrke EP's rolle ved udarbejdelsen af Fællesskabets retsakter.
In December 1981, the Commission again considered the question and submitted a draft second joint declaration to the Council and the EP with a view to strengthening the EP's role in the legislative process of the Community.
Dette udkast med ændringer vedtoges af EP den 14.12.1983 og fastlægger følgende: samrådsproceduren tages i anvendelse på Fæl lesskabets almengyldige retsakter, der er af større betydning.
This was adopted by the EP with amendments on 14 December 1983. Under this declaration:
På det retsaktudstedende område tilfalder beslutningsmyndigheden Rådet, der på forslag af Kommissionen og efter høring af EP vedtager de enkelte forordninger, direktiver eller beslutninger. Disse retsakter er imidlertid ofte ensbetydende med udgifter, som EP skal bemyndige bevillinger til dækning af. For at undgå at skulle bemyndige bevillinger, som det er imod, eller som det ønsker anderledes, har EP en interesse i at deltage I retsaktudstedende afgørelser, der har finansielle følgevirkninger.
In legislative matters, the power to take decisions rests with the Council in that it adopts, on a proposal from the Commission and after consulting the EP, regulations, directives or decisions.
Rådet har fundet dette ønske fra EP's side fuldt ud berettiget.
The Council acknowledged that the EP's concern on this point was entirely justified.
I marts 1975 undettegnede de tre institutioner - Rådet, EP og Kommissionen - derfor en fælleserklæring om Indførelse af en samrådsprocedure. rådsprocedure.
Consequently, in March 1975, the three institutions -Council, EP and Commission - signed a joint declaration introducing an appropriate conciliation procedure.
Denne samrådsprocedure tages i brug, hvis flere for skellige betingelser er til stede, herunder navnlig: samrådet omfatter to faser: Dersom der opnås enighed på et første møde, forelægges resultatet EP til godkendelse, og Rådet træffer derpå ende lig afgørelse; opnås ingen enighed, træder samrådsudvalget på ny sammen for at gennemgå de meningsforskelle, der herskede på det første samrådsmøde, og finde en løsning herpå.
— conciliation consists of two phases: if agreement is reached at an initial meeting, this is presented to the EP for approval and the Council then takes a final decision. If no agreement is reached the conciliation committee meets again to consider and resolve the differences of opinion which emerged during the first meeting.
De resultater, som derpå opnås, forelægges EP, som afgiver en ny udtalelse, og Rådet træffer derefter endelig afgørelse.
The outcome is then presented to the EP which again delivers Its opinion and the Council then takes a final decision.
Hvis der er tale om almengyldige retsakter, der har betydelige finansielle følgevirkninger, og hvis vedtagelse ikke kræves i medfør af allerede eksisterende retsakter.
— if acts are general in scope, have appreciable financial implications and do not have to be adopted by virtue of acts already in existence.
(Rådet har imidlertid indrømmet, at finansforordninger og gennemfø relsesbestemmelserne til akten om almindelige direkte valg til EP ligeledes vil kunne undergives samrådsproceduren)
(The Council has nevertheless conceded that conciliation might also be justified in the case of financial regulations and the measures implementing the act on the election of the representatives of the EP by direct universal suffrage);
Der er ganske vist endnu ikke blevet vedtaget en ny fælleserklæring vedrørende samrådsproceduren, men overdragelsen af visse lovgivningsmæssige funktioner til EP som følge af Den Europæiske Fælles Akt og navnlig den deri indeholdte samarbejdsprocedure har på andre områder bevirket, at EP er blevet mere involveret i lovgivningsproceduren, og bidraget til indførelse af en procedure for tilnærmelse af de to institutioners standpunkter.
There has so far been no new joint declaration on the conciliation procedure. It is however notable that the Single European Act transfers certain legislative
179; EKSF-Traktaten: art. 78 h; Finansforordningen af 21.12.77 vedtaget på basis af art. 209 EØF, 183 Euratom og 78 f EKSF.
Financial Regulation of 21 December 1977 adopted on the basis of Article 209 (EEC), Article 183 (Euratom) and Article 78f (ECSC).
gettet medfører i så fald ikke Rådets medvirken i dets egenskab af retsaktudstedende myndighed.
It is, however, generally accepted that for certain items of expenditure there is already an adequate legal basis in the Treaty itself.
I de fleste tilfælde er dets medvirken dog nødvendig, og man konstaterer så ved slutningen af regnskabsåret, at det forudsete retsgrundlag for en række bevillinger, som er opført på budgettet endnu ikke er fastsat.
In such cases the entering of an appropriation in the budget does not call for the intervention of the Council as legislative authority.