natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hvis vi ser på resultaterne af Maastricht i lyset af ovenstående definition, konstaterer vi, at Traktaten faktisk indeholder bestemmelser om gennemførelse af en økonomisk og monetær union med en fælles møntenhed under en uafhængig centralbank, om indførelse af en udenrigspolitik, som også skal beskæftige sig med spørgsmål om fred, sikkerhed og våbenkontrol, om at udbygge et indre marked med politikker for økonomisk og social samhørighed, et miljø i balance osv., og om en definition pi nogle elementer af et fælles statsborgerskab.
If we look at the results of Maastricht in light of the above definition, we can see that it does Indeed contain provisions for attaining economic and monetary union with a single currency under an autonomous central bank; for establishing a foreign policy that would also deal with the issues of peace, security and arms control; for complementing the single market with policies for economic and social cohesion, a balance environment etc and for a definition of some elements of common citizenship.
Der er imidlertid opnået utilfredsstillende fremskridt, for si vidt angår sidste led af ovennævnte definition, nemlig vedrorende et effektivt og demokratisk institutionelt system.
Progress is Insufficient, however, as regards the last indent of the above definition, namely an effective and democratic Institutional system.
Som Unionens institutionelle struktur ser ud nu, kan den meget nemt vise sig at vare for svag til at kunne forvalte de politikker, den har fået pilagt at gennemføre.
As 1t stands, the institutional structure of the Union may well prove too weak to be able to manage the policies attributed to it.
Europa­Parlamentets beslutning om regeringskonferencerne som led i Parlamentets strategi i spørgsmilet om Den Europæiske Union (Martin II), ETT nr. C 231 af 17.9.1990, s. 97.
Resolution of the European Parliament on the Intergovernmental Conferences 1n the context of Parliament's structure for European Union (Martin II), 00 C 231, 17.9.1990, p. 97.
Lad os undersøge nøglepunkterne i den nye Traktat og i hvert enkelt tilfælde sammenligne regeringskonferencernes resultat med kravene fra Europa-Parlamentet (Martin-betænkningerne ) og Parlamentskonferencen ("Assises"), der blev afholdt i Rom i december 1990.
Let us examine the key points of the new Treaty, 1n each case comparing the outcome of the IGCs with the requests made by the European Parliament (Martin Reports*) and by the Conference of Parliaments ("Assizes") held 1n Rome in December 1990.
Det bør bemærkes, at denne sammenligning er foretaget pi grundlag af de tekster, der er udsendt efter Det Europæiske Rids møde i Maastricht, inden den endelige, juridisk "finpudsede" tekst forelå.
It should be noted that this comparison 1s made" on the basis of the texts issued following the Maastricht European Council meeting, prior to the final legally "polished" text.
Henvisninger til artikelnumre svarer derfor maske ikke til artiklerne i den endelige traktat.
References to article numbers may therefore not be those which appear in the final Treaty.
I. Traktatens principper og struktur
I. Principles and Structure of the Treaty
Parlamentskonferencen i Rom ønskede, "at Fællesskabet pi føderalt grundlag omdannes til en europæisk union" (punkt C), og var af den opfattelse, "at det Europæiske Politiske Samarbejde bør integreres i Traktaten og fællesskabsstrukturerne" (Rom-sluterklæringen punkt 4).
The Rome assizes wished "to remodel the Community into a European Union on a federal basis" (Recital C) and took the view that "European Political Cooperation must be incorporated into the treaty and into the Community structures" (paragraph 4).
Maastricht-Traktaten er opbygget i "søjler", hvor en del af Traktaten indeholder ændringer og tilføjelser til EF-Traktaterne, men hvor bestemmelserne vedrørende udenrigs- og sikkerhedspolitik (samt om samarbejde vedrørende retlige og indre anliggender) ikke indgår i EF-Traktaterne.
The Maastricht Treaty provides for a "pillar" structure whereby one part of the Treaty amends and adds to the Community treaties, but the provisions concerning foreign policy and security (and those concerning cooperation on internal affairs and justice) are not incorporated Into the Community treaties.
De har en selvstændig status og fastlægges for det meste ved et regeringssamarbejde, der ikke kan prøves ved Domstolen.
They stand 1n their own right with largely intergovernmental procedures not subject to judicial review in the Court of Justice.
Sammenlignet med det nuværende Europæiske Politiske Samarbejde vil det i det mindste blive Rådet (fremfor "udenrigsministrene i Europæisk Politisk Samarbejde"), der fører udenrigspolitikken med en vis grad af deltagelse fra de øvrige institutioner. Proceduren nærmer sig således fællesskabsrammen, selv om den endnu ikke er helt integreret i den.
Compared to the current EPC system, 1t will at least be the Council (rather than "the Foreign Ministers meeting 1n political cooperation") which conducts the policy, with a degree of involvement from the other institutions: the process 1s therefore brought closer to the Community framework even 1f it 1s not yet fully Integrated within 1t.
Henvisningen til Fællesskabets "føderale sigte" kom i sidste ende slet ikke med i Traktaten (men den amerikanske forfatning indeholder heller ikke ordet føderal!).
The reference to the "federal destiny" of the Community was, in the end, not incorporated into the Treaty - (but the US Constitution does not contain the word federal either!).
Der var tre MARTIN-betænkninger, MARTIN I (marts 1990), hvori Parlamentets grundlæggende strategi blev fastlagt, MARTIN II (juli 1990), som indeholdt Parlamentets detaljerede forslag til ændring af Traktaterne, og MARTIN III (november 1990), som omformede disse forslag til juridisk sprog i form af traktatartikler.
MARTIN II (July 1990) which spelled out in detail Parliament's proposals to change the treaties and MARTIN III (November 1990) which put these proposals Into the legal language of treaty articles.
KARTIN li-betænkningen er den mest velegnede til citater.
MARTIN II is the one most suitable for quotation.
kvalificeret flertal skulle være normen, men medlemsstaterne kunne få tilladelse til at afvige fra den fælles politik eller undtagelsesvis at handle individuelt (MARTIN III).
Qualified majority voting would be the norm, but Member States could be granted derogations or, exceptionally, opt out (MARTIN III).
Parlamentskonferencen mente, "at der bør gennemføres en politisk union omfattende en udenrigs- og sikkerhedspolitik pi omrider af fælles interesse, og at Det Europæiske Politiske Samarbejde bør integreres i Traktaten og fællesskabsstruktureme" (Romsluterklæringen, punkt 4).
The assizes considered "that a political Union comprising a foreign and security policy of matters of common Interest must be established and that EPC must be incorporated into the Treaty and into the Community structures" (paragraph 4).
Maastricht-Traktatens bestemmelser om en fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik fastlagdes i Afsnit V, der vil blive holdt ude fra selve EF-Traktaterne, hvilket også var tilfældet med artikel 30 i Den Europæiske Fælles Akt.
The Maastricht Treaty provisions on a common foreign and security policy were laid down in Title V which remain separate from the Community treaties, as did Art. 30 of the Single European Act.
Det skal dog vare Rådet (fremfor "udenrigsministrene i Europæisk Politisk Samarbejde", der skal fastlægge politikken.
However, it 1s to be the Council (rather than "the Foreign Ministers meeting 1n EPC") which is to lay down policy.
Kommissionen vil få en initiativret, men Unionen vil blive repræsenteret udadtil af Rådets formand.
The Commission wil 1 have a right of initiative, but the Union will be represented externally by the President of Council.
Afgørelser vil blive truffet med enstemmighed, men i tilfælde, hvor det vedtages at følge "fælles aktioner", kan Rådet (enstemmigt) definere de spørgsmål, om hvilke der skal træffes afgørelse med kvalificeret flertal.
Decisions will be taken by unanimity, but, 1n cases where 1t is agreed to follow "joint action" Council may define (unanimously) those matters on which implementing decisions can then be taken by a qualified majority.
EPS-sekretariatet vil blive indlemmet i Rådets sekretariat.
The EPC secretariat will be absorbed by the Council secretariat.
Den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik "omfatter alle spørgsmål vedrørende Den Europæiske Unions sikkerhed, herunder udformningen på lang sigt af en fælles forsvarspolitik, som med tiden vil kunne føre til et fælles forsvar."
The CFSP Includes "all questions related to the security of the European Union, including the eventual framing of a common defence policy, which might 1n time lead to a common defence".
Forsvarsspørgsmål underlægges imidlertid WEU, der vil blive udvidet med alle de medlemsstater, der ønsker medlemskab af den.
However, defence matters are sub-contracted to WEU, whose membership will be enlarged to all those Member States wishing to acceed to it.
WEU's sekretariat og råd vil blive flyttet til Bruxelles, og der vil blive etableret et snævert samarbejde med Fællesskabets institutioner (synkroniserede formandskaber, kontakt med Kommissionen, samarbejde mellem Europa-Parlamentet og WEU-Forsamlingen).
WEU secretariat and council will be moved to Brussels and close working relationships will be established with the Community Institutions (sychronlzed presidencies, contact with the Commission, cooperation between the EP and WEU Assembly).
(se udtalelsen fra Udvalget om Økonomi, Valutaspørgsmål og Industripolitik)
Economic & Monetary Union (see the opinion of the Committee on Economic and Monetary Affairs and Industrial Policy) IV.
Borgernes rettigheder
Citizens Rights
Europa-Pariamentet krævede, at dets erklæring om grundlæggende frihedsrettigheder og fælleserklæringen om bekæmpelse af racisme og fremmedhad indarbejdes i Traktaterne.
The European Parliament called for the Incorporation into the treaties of its Declaration of fundamental rights and freedoms and the Joint Declaration against racism and xenophobia.
Det krævede, at Fællesskabet tiltrådte Europarådets europæiske menneskerettighedskonvention.
It called for the Community to acceed to the European Convention on Human Rights (ECHR).
Maastricht-Traktaten indføjede et nyt afsnit om unionsborgerskab i EØF-Traktaten. Det indledes med en erklæring om, at "der indføres et unionsborgerskab".
It called for the development of common forms of European citizenship through "such measures as voting rights
medlemsstat, og unionsborgerne har de rettigheder, der er indeholdt i Traktaten, herunder retten til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område, retten til at stemme ved kommunalvalg og valg til Europa-Parlamentet og retten til i tredjelande at nyde andre medlemsstaters diplomatiske myndigheders beskyttelse, hvis deres egen medlemsstat ikke er repræsenteret.
It opens with the statement that "citizenship of the Union 1s hereby established". Citizens of Member States are citizens of the Union, enjoying the rights conferred by the Treaty, Including the right to move and reside freely within the territory of the Member States, the right to vote in local and European elections and the right to enjoy consular protection abroad by the diplomatic authorities of other Member States where his/her own 1s not represented.
Disse rettigheder er imidlertid betinget af nærmere bestemmelser, som Rådet skal vedtage inden udgangen af 1994 (samstemmende udtalelse fra Parlamentet påkrævet vedrørende bopælsrettigheder).
These rights must, however, be exercised in accordance with detailed arrangements to be adopted by the end of 1994 by Council (assent of Parliament required regarding residence rights).
Unionsborgere har også ret til at indgive andragender til Europa-Parlamentet eller henvende til en EF-ombudsmandsinstitution, der udnævnes af Parlamentet.
Union citizens are also given the right to petition the Parliament or apply to a Community ombudsman to be elected by Parliament.
Det hedder i en artikel, at politiske partier på europæisk plan "bidrager til en europæisk bevidstgørelse og til at udtrykke unionsborgernes politiske vilje", men i de "Falles bestemmelser" (artikel F) i Unionstraktaten, der ikke er underkastet Domstolens prøvelse, hedder det, at Unionen skal respektere de grundlæggende rettigheder, således som de garanteres ved den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundläggande frihedsrettigheder.
An article states that European political parties "contribute to the forming of a European awareness and expressing the political will of the citizens of the Union". The new Treaty does not comprise a declaration of fundamental rights but the "common provisions" (Article F) of the Union Treaty, which are not subject to review by the Court of Justice, states that the Union shall respect fundamental rights as guaranteed by the ECHR.
Europa-Parlamentet foreslog, at der blev indføjet en ny artikel 3a i Traktaten, hvori det fastlagdes, at Fællesskabet "kun virker med henblik på opfyldelsen af de opgaver. Traktaten pålægger det, og med henblik pi opfyldelsen af de i Traktaten fastsatte mil.
The European Parliament proposed to add a new article 3a to the Treaty specifying that the Community "shall act only to fulfill the tasks conferred on 1t by the treaties and to achieve the objectives defined thereby.
Er Fællesskabet hverken tillagt enekompetence eller endelig kompetence, handler det ved iværksættelsen af sin aktion i den udstrækning, hvor gennemførelsen af disse mil kræver dets medvirken, fordi opgavernes omfang eller virkninger går ud over de enkelte medlemsstaters grænser eller kan udføres mere effektivt i fællesskab end af medlemsstaterne hver for sig" (MARTIN III, artikel 3 A).
Where powers have not been exclusively or completely assigned to the Community, it shall, in carrying out its tasks, take action wherever the achievement of the objectives requires 1t because, by virtue of their magnitude or effects, they transcend the frontiers of the Member States or because they can be undertaken more efficiently by the Community than by the Member States acting separately" (Martin III, Article 3a) .
Parlamentskonferencen overtog Parlamentets definition praktisk talt uden ændring, men fandt, at subsidiaritetsprincippet burde indføjes i præamblen til Traktaterne (Romsluterklæringen, punkt 23 og 24).
The assizes took over this definition in Parliament virtually without change, but took the view that 1t should be enshrined 1n the preamble to the treaties (Rome Declaration, paras. 23 ί 24)
Maastricht-Traktaten indføjer en ny artikel 3 B med følgende ordlyd:
The Maastricht Treaty Includes a new article 3b which reads:
"Fællesskabet handler inden for rammerne af de beføjelser og mål, der er tillagt det ved denne Traktat.
'The Community shall act within the limits of the powers conferred upon it by this Treaty and of the objectives assigned to it therein.
På de områder, som ikke hører ind under dets enekompetence, handler Fællesskabet, i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, kun hvis og i det omfang milene for den påtænkte handling ikke i tilstrækkelig grad kan opfyldes af medlemsstaterne og derfor, på grund af den påtænkte handlings omfang eller virkninger, bedre kan gennemføres pi fællesskabsplan. Fællesskabet handler kun i det omfang, det er nødvendigt for at ni denne Traktats mil".
In areas which do not fall within its exclusive jurisdiction, the Community shall take action, 1n accordance with the principle of subsidiarity, only if and insofar as the objectives of the proposed action cannot be sufficiently achieved by the
Parlamentskonferencen erklærede, "at EF-Traktaterne skal fastsætte bestemmelser for en fælles socialpolitik", og "dette kraver ikke alene mere klart definerede mil i Traktaterne, men ogsi beslutningstagning med kvalificeret flertal pi disse omrider".
The assizes stated that the treaties "must provide for a common sodai policy" and "this requires not only strong assertion of the objectives in the treaties but also decision-taking in these areas by qualified majority".
Den mente ogsi, "at der bør indføres et europæisk system for samordnet aktion, der inddrager ledelse og arbejdskraft". (Romsluterklæringen, punkt 5).
It also called for a European system of concerted action involving management and labour (Rome Declaration, para. 5).
Maastricht-Traktaten indeholder ingen andringer af Traktatens kapitel om socialpolitikken, da en enkelt medlemsstat - Det Forenede Kongerige - var modstander af dette.
The Maastricht Treaty contains no modifications to the sodai chapter of the treaty as this was not accepted by one Member State - the UK.
Imidlertid åbner protokol nr. 14 i Bilag 1 i den nye traktat mulighed for, at de andre elleve medlemsstater inden for fællesskabsrammen kan vedtage en række foranstaltninger, som ikke vil gælde for Det Forenede Kongerige, og Det Forenede Kongerige vil ikke stemme i Ridet (44 stemmer i stedet for 54 påkrævet for at opnå et kvalificeret flertal).
However, protocol no.14 In Annex 1 of the new Treaty allows the other eleven Member States to use the Community framework to adopt a series of measures that would not apply to the UK, and the UK would not vote within Council (44 votes Instead of 54 necessary for a qualified majority).
I henhold til denne protokol vil de elleve medlemsstater kunne vedtage foranstaltninger med kvalificeret flertal vedrørende arbejdsvilkår, information og høring af arbejdstagerne, lige muligheder og ligebehandling og erhvervsmæssig integration af personer, der er udstødt fra arbejdsmarkedet.
Under this protocol, the eleven would be able to adopt measures by a qualified majority concerning working conditions, information and consultation of workers, equal opportunities and equal treatment and Integraton of persons excluded from the labour market.
De elleve medlemsstater kan ogsi - enstemmigt - vedtage foranstaltninger vedrørende social sikring, arbejdsløshed, arbejdstagerrepræsentation og medbestemmelse, beskæftigelsesvilkår for tredjelandsstatsborgere og finansielle bidrag til beskæftigelsesfremme og jobskabelse.
The eleven could also adopt, unanimously, measures concerning sodai security, redundancy, workers representation and co-determlnatlon, employment of third country nationals and financial aid for employment and job creation.
Bestemmelser om forhandlinger mellem arbejdsmarkedets parter på fællesskabsplan og mulighed for at følge sådanne aftaler op med lovgivning er også medtaget.
Provisions for management and labour to negotiate and agree at European level, with the possibility to follow up such agreements with legislation, is included.
EØF-Traktaten er dog andret, for så vidt den nu indeholder bestemmelser om en erhvervsuddannelsespolitik (nyt kapitel om uddannelse, erhvervsuddannelse og ungdom).
The EEC Treaty has been amended to provide for a vocational training policy (new chapter on education and vocational training).
Styrkelse af Fællesskabets kompetence: b) miljøpolitik
Strengthening Community Competences : b) environment policy
Europa-Parlamentet mente, at Fællesskabets kompetence i forbindelse med miljøpolitikken var tilstrækkelig (undtagen for så vidt angår Fællesskabets deltagelse i internationale bestræbelser og den stadig manglende europæiske miljøfond), men at en vigtig nødvendig reform var at gå fra afgørelser truffet med enstemmighed til flertalsafgørelser på dette område.
Parliament considered that Community competences regarding environment policy were adequate (except as regards Community participation in international action and the absence of an environment fund) but that a switch from unanimity to majority voting was the key reform needed in this area.
Det krævede også, at Traktatens artikel 2 blev ændret for at støtte opnåelsen af en bæredygtig udvikling (MARTIN II, punkt 15 og MARTIN III, artikel 2 og 130 R).
It also called for Article 2 of the Treaty to be amended to support the goal of sustainable development (MARTIN II, para.
Parlamentskonferencen anmodede om, "at Fællesskabet skal tildeles flere beføjelser på miljøområdet, og at beslutningstagningen på dette område skal ske med kvalificeret flertal".
15 & MARTIN III, Articles 2 & 130r). The assizes asked for the EC to be given "additional competences in the field of the environment and that decision-taking 1n this area should be by qualifed
samhørighed, der navnlig skulle stræbe mod "at afskaffe forskellene mellem de forskellige regioner" (MARTIN III, artikel 130 A).
Strengthening Community Competences: c) economic & social cohesion The European Parliament requested a strengthening of policies for economic convergence and actions for economic and social cohesion in particular to "aim at overcoming the disparities between the various regions" (Article 130A in MARTIN III).
Parlamentskonferencen krævede, at Traktaterne skulle indeholde "fyldestgørende bestemmelser om økonomisk og social samhørighed (Romsluterklaringen, punkt 5), og at regionalpolitikken "skal tilstræbe en gradvis fjernelse af ulighederne mellem regionerne", og mente derfor, at "de midler, Fællesskabet nar til sin rådighed, navnlig strukturfondene, skal styrkes".
The assizes called for the treaties to "include adequate provisions for economic and sodai cohesion" (Rome Declaration, para. 5) and for regional policy to "aim gradually to eliminate the disparities between the regions and considers that the resources at the disposal of the Community, notably the structural funds, must be reinforced.
Maastricht-Traktaten anførte en styrkelse af den økonomiske og sociale samhørighed som et af Unionens (Artikel B i afsnittet om Fælles bestemmelser) og Fællesskabets mål (artikel 2).
The Maastricht Treaty listed the strengthening of economic and social cohesion as one of the objectives of the European Union (Article Β of common provisions) and of the Community (Article 2).
Traktatens kapitel om økonomisk og social samhørighed blev ændret, så henvisningerne til nødvendigheden af samhørighed blev styrket, og der blev indføjet bestemmelser om oprettelse af en ny samhørighedsfond, der skal yde finansielle bidrag til projekter inden for miljø og transeuropæiske net i mindre gunstigt stillede medlemsstater.
The chapter of the Treaty on economic and social cohesion was revised, strengthening Its references to the need for cohesion, and providing for the establishment of a new cohesion fund providing financial contributions to projects in the fields of the environment and transEuropean networks 1n less prosperous Member States.
Denne fond skal oprettes inden udgangen af 1993. Regeringskonferencen vedtog også protokol nr. 15 i Bilag 1 til Maastricht-Traktaten.
This fund shall be established by the end of 1993.
Ifølge denne protokol skal der ske en gennemgribende evaluering af strukturfondene og af Fællesskabets ordning med egne indtægter i løbet af 1992, og der gives udtryk for, at medlemsstaterne har til hensigt "at tage større hensyn til de enkelte medlemsstaters bidragsevne i forbindelse med ordningen med egne indtægter og at undersøge, hvorledes der over for de mindre velstillede medlemsstater kan kompenseres for de regressive elementer, som findes i den nuværende ordning med egne indtægter".
This protocol looks toward the review of the structural funds and of the Community's system of own resources due to take place during 1992 and states the Intention of the Member States "to take greater account of the contributive capacity of individual Member States in the system of own resources and to examine the means of correcting for the less prosperous Member States degressive elements existing 1n the present own resources system".
Det erklæres, at medlemsstaterne "er villige til at graduere niveauerne for Fællesskabets deltagelse i strukturfondenes programmer" samt til at vurdere, hvad der er den passende størrelse for strukturfondene.
It states "their willingness to modulate the levels of Community participation in the context of programmes of the structural funds" and to review the size of the structural funds.
Styrkelse af Fællesskabets kompetence: d) andre områder
Strengthening Community Competences: d) other areas