natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I 1980 vedtog Rådet en henstilling om ratificering af den internationale konvention om fiskefartøjers sikker hed.
In 1980, the Council adopted a recommendation on the ratification of the international convention on safety of fishing vessels.
I 1981 fulgte en afgørelse om bekæmpelse af Middel havets forurening, i 1982 en afgørelse om en aktion vedrørende kystbaserede navigationssystemer, lagttagelsessystemerne blev udstrakt og forlænget.
In 1981, a decision was taken on combatting pollution in the Mediterranean, followed in 1982 by a decision on action in the field of land-based navigational aids. Monitoring systems were expanded and extended.
I alt kan man sige, at Fællesskabet har vedtaget en række nyttige foranstaltninger, men at man endnu er langt fra en fælles søfartspolitik.
Overall, the Community has taken a number of useful measures but a common sea transport policy is still a long way off.
FREMTIDSUDSIGTER OG IGANGVÆRENDE ARBEJDE: Hvis Fællesskabet træffer fælles foranstaltninger over for tredjelande inden for søfarten, kan dets indflydelse blive meget større, end den ville være, hvis medlemsstaterne optrådte enkeltvis.
PROSPECTS AND CURRENT WORK: a Community that can take joint action vis-à-vis third countries in the field of sea transport policy will have far greater influence than that exercised by the Member States individually.
På lang sigt kan den fælles søfartspolitik dog kun fungere og forblive troværdig, hvis også søfarten mellem medlemsstater ne inddrages i Fællesskabets virkefelt.
In the longer term, however, the common world shipping policy will function and remain credible only if sea transport relations between the Member States are included in the Community's sphere of activity.
Et yderligere argument for dette er, at søfartspolitik, havnepolitik og værftspolitik er så snævert forbundet.
This argument is also supported by the close
RETSGRUNDLAG : Af art. 84 i EØF-traktaten fremgår, at bestemmelserne i art. 74-83 (transport) ikke gælder for søfarten.
LEGAL BASIS : Article 84 of the EEC Treaty reveals that the provisions of Article 74 to 83 (transport) do not apply to sea transport.
Kommissionen og Rådet hældede i man ge år til den opfattelse, at en politik for søhavne hørte til under søfartspolitikken, og tog ikke tilstrækkelig hensyn til, at de største problemer i forbindelse med den europæiske politik for søhavne lå i transporten i disse havnes bagland, dvs. transporter med jernbane, ad landeveje og indre vandveje.
For many years the Com mission and the Council were inclined to the view that seaport policy was a sea transport matter, not taking sufficient account of the fact that the most difficult problems connected with European seaport policy concern the regulation of inland transport around seaports, i.e. rail, road and inland waterway transport. port.
søhavnene, og at disse havne derfor med rette kræver, at der tages hensyn til deres interesser ved udarbejdelsen af den fælles transportpolitik.
The seaports are opposed to any measures under the common transport policy which might jeopardize the present unstable balance in the seaport question.
Søhavnene vender sig imod enhver foranstaltning inden for den fælles transportpolitik, som kunne bringe den usikre ligevægt på dette område i fare.
According to the EP's resolutions this difficulty can only be overcome If the Community drafts a common seaport policy in which it is seen to be taking equal account of the interests of all the Community's sea ports.
Udgangspunktet for Kommissionens ovennævnte samarbejde med havnemyndighederne var en parlamentarisk høring af repræsentanter for de vigtigste europæiske søhavne, som afholdtes af EPs kompetente udvalg i december 1973.
The abovementioned work being done by the Commission with the port authorities followed a parliamentary hearing of representatives of the most important European seaports organized by the EP's appropriate committee in December 1973.
Det direkte valgte EP bekræftede sine forgængeres opfattelse på grundlag af en betænkning (dok. 1844/82) om havnenes rolle i den fælles transportpolitik. tik.
The directly elected EP has confirmed the positions adopted by its predecessors in a report (Doc.
MÅL : Gennem en fælles politik for søhavne skulle der kunne skabes en rimeligere konkurrence mellem de europæiske søhavne end i øjeblikket, hvor den på grund af kysternes forskellige geografiske forhold og industricentrenes placering inde i landet er meget skarp.
The Commission bases its current work in the field of seaport policy on Article 235 of the EEC treaty. OBJECTIVES: The aim is to use a common seaport policy to create a new and fairer basis for the competition between European seaports, which is very sharp because of the geography of coastlines and the position of industrial centres inland.
Især skal transportsektoren i disse havnes bagland holdes fri for diskrimination.
In particular, inland transport around seaports is to be kept free of discrimination.
Søhavnene bør støttes på enhver måde fra Fællesskabets side, da det betragter sig som åbent ud imod verden og er meget afhængigt af verdenshandelen.
Seaports are to be assisted in every way by the European Community, which considers itself as being open to the world and is heavily dependent on world trade.
INTEGRATIONENS STADE: Endnu eksisterer der ingen fælles politik for søhavne.
DEGREE OF INTEGRATION : A common seaport policy does not yet exist.
FREMTIDSUDSIGTER OG IGANGVÆRENDE ARBEJDE : Som forberedelse til en fælles politik for søhavne afholdt Kommissionen i 1974 og 1975 flere konferencer med repræsentanter for medlemsstaternes søhavne; dette resulterede i nedsættelsen af en arbejdsgruppe, som i 1977 forelagde en rapport om situationen for Fællesskabets søhavne.
PROSPECTS AND CURRENT WORK: In preparation for a common seaport policy the Commission of the European Communities held in 1974 and 1975 a number of conferences of representatives of Member States' seaports, at which a working party was set up which in 1977 submitted a report on the present position of the Community's seaports.
I denne rapport er der for første gang samlet materiale efter fælles kriterier om havnenes struktur, havnevæsenernes organisatoriske opbygning, forholdet til andre myndigheder og organisationer, lønninger, hav neafgifter, havnenes indtægter, arbejds- og ansvar sfordeling, finanstekniske spørgsmål, arbejdsforholdene i havnene samt statistiske oplysninger om med lemsstaternes havne.
For the first time this report contains material com piled in accordance with common criteria on the structure of ports, the organizational structure of port authorities, their relationship with other authorities and organizations, remuneration, fees and revenues, the distribution of tasks and powers, financial questions and working conditions in ports, and statistics on the Member States' ports.
Samtidig har Kommissionen udarbejdet en rapport om transporten i havnenes bagland, som dog aldrig blev offentliggjort.
At the same time the Commission drew up a report on inland transport around seaports which was never published, however.
Arbejdsgruppen for søhavne ind stillede sit arbejde i 1980.
The working party on seaports discontinued its work in 1980.
Kommissionen kom frem til den opfattelse, at en "særlig " havnepolitik for Fælles skabet ikke var nødvendig og nedlagde den pågældende tjenestegren.
The Commission came to the conclusion that a separate Community port policy was unnecessary and dissolved the department concerned.
I 1985 medtog Kommissionen i sin meddelelse (supplement 5/85 til Bulletin for De europæiske Fælles skaber) et afsnit om havne og fremsatte forslag til retsakter visse former for transport til og fra havne.
In 1985 the Commission inserted a chapter on sea ports in its memorandum (Supplement 5/85 to the Bulletin of the European Communities) and put for ward proposals on certain types of transport to and from seaports.
EUROPA-PARLAMENTETS ROLLE: Med stort flertal har EP på grundlag af to omfattende principbetænkninger (1967, 1972) krævet, at Fællesskabet får en fælles politik for søhavne.
ROLE OF THE EUROPEAN PARLIAMENT (EP): On the basis of two extensive general reports (1967,1972) the EP called with considerable unanimity for a com mon seaport policy for the European Community.
Det vigtigste argument i EPs beslutninger om nødvendigheden af en sådan politik har været, at der ikke kunne skabes en fælles transportpolitik i Fællesskabet, medmindre konkurrencen mellem søhavnene mildnes.
The principal argument advanced in the EP's resolution in support of such a policy was that unless the competition between seaports decreased, there would be no Community transport policy.
Det fremførtes, at næsten alle aspekter af politikken for transporten med jernbane, ad landevej og indre vandveje påvirker konkurrencen mellem
It was pointed out that almost every aspect of the rail, road and inland waterway transport policy affected the competition between seaports and that the latter therefore rightly demanded that account be taken of their interests in the establishment of the common transport policy.
Jf. Europa i dag, pkt. 4.24137.
See Europe Today, point 4.24137
Som følge af forskellige rådsbeslutninger har der desuden siden 1977 eksisteret præventive foran staltninger for EFs olieforsyning i tilfælde af krise.
Council decisions in 1977 made provision for precautionary measures to safeguard Community supplies of oil products in periods of crisis.
Atomenergi og nukleart brændsel : Selv om visse medlemsstater endnu ikke har forpligtet sig, for så vidt angår programmer for atomenergi, er alle med lemsstaterne dog enige om, at
Nuclear energy and fuels : Some Member States have not given any undertaking on nuclear energy pro grammes but they have all agreed that:
— den største del af spredningen i EFs forsyning indtil år 2000 bør falde på atomenergi og kul ;
— nuclear power and coal will make the greatest contribution to the diversification of Community energy supplies in the period up to 2000;
Atomenergi : Euratom-traktaten, særlig art. 40-76 (investeringer, fællesforetagender og forsyning), 92-100 (det nukleare fællesmarked); Den generelle energipolitik og energipolitikken på andre områder : EØF-traktaten, særlig art. 103, stk. 4 (forsyningsvanskeligheder), og 235; Rådets resolution af 17.4.74 om en ny strategi for Fællesskabets energipolitik og Rådets resolution af 9.6.80 (EFT nr. C 149/80) om Fællesskabets energipolitiske mål for 1990 og samstemmigheden af medlems staternes politik.
C 149/80) concerning Community energy policy objectives for 1990 and convergence of the policies of the Member States.
— atomenergi medfører økonomiske fordele, som giver virksomhederne adgang til konkurrencedygtige energikilder.
— nuclear power has economic advantages that give industry access to competitive energy sources.
Selv om der for nyligt på atomenergiområdet er sket betydelige fremskridt inden for EF, er udsigterne for 90erne stadig meget usikre.
Although there has recently been considerable progress in the field of nuclear power in the Community, prospects for the 1990s are still very uncertain.
En fortsættelse eller styr kelse af atomenergiudviklingen inden for EF afhænger først og fremmest af de konkrete foranstaltninger, som iværksættes (sikkerhedsspørgsmålet og en afklaring af spørgsmålet om oplagring af det radioaktive affald) med henblik på at få offentligheden til i højere grad at acceptere atomenergien.
Con tinuing or stepping up the development of nuclear power in the Community will depend largely on what practical measures are taken (concerning nuclear safety and the disposal of radioactive waste) to make nuclear energy more acceptable to public opinion.
Euratoms forsyningsagentur, som blev oprettet for at sikre forsyningerne, har I virkeligheden kun haft begrænset betydning.
The EURATOM supply agency, set up to ensure security of supplies, has played only a limited role.
Der foreligger i øjeblikket for slag om ændring af kapitel VI (forsyning) i Euratomtraktaten.
An amendment to Chapter VI (Supplies) of the EURATOM Treaty is currently being considered.
Kul og andre faste brandstoffer: Blandt målene for Fællesskabets energipolitik for 1990 er - ud over energibesparelser og nedbringelse af Europas afhængighed af importeret energi - øget anvendelse af kul som erstatning for olie.
Coal and other solid fuels: The Community's energy policy objectives for 1990 give clear priority not only to energy saving and the reduction of Europe's external energy dependence but also to the use of coal in place of oil.
Det er som led i Fællesskabets energistrategi absolut nødvendigt at yde en omfattende offentlig støtte til kulindustrien - i 1983 beløb den samlede statsstøtte sig til ca. 10,4 mia. ECU, med 6,4 mia ECU til sociale ydelser og uindfriede forpligtelser og 4 mia til de nuværende udvindelsesaktiviteter, hvilket svarer til en støtte på 13,8 ECU pr. ton kul, der udvindes - hvis man ønsker at forbedre Fællesskabets konkurrencedygtighed i forhold til tredjelande samt at stabilisere Fællesskabets kulproduktion, således at denne forsyningskilde i højere grad kan afbøde følger ne af internationale kriser inden for energisektoren.
The Community's energy strategy acknowledges that large public subsidies — national aids to the coal industry in 1983 amounted to 10.4 bn ECU, of which 4.4 bn were for social costs and past commitments and 4 bn for current mining activity, aid per tonne of coal mined amounting to 13.8 ECU — are vital to the coal industry if coal mined in the Community is to compete with coal produced outside and to ensure that domestically produced coal, which pro vides a safer source of supply, will place the Community in a better position in any future international energy crisis.
MÅL: I overensstemmelse med Rådets resolution fra juni 1980 anses garantien for en tilstrækkelig energi forsyning på tilfredsstillende økonomiske vilkår som en nødvendig betingelse for at få EFs økonomiske og sociale mål opfyldt.
OBJECTIVES: In the words of the Council resolution of June 1980, the adequate and secure availability of energy on a satisfactory economic basis is a prerequisite for the pursuit of the Community's economic and social objectives.
Der må derfor inden for EF gøres større fremskridt inden for de prioriterede sektorer, såsom energibesparelse og rationel energiudnyttelse eller ske endnu en mindskelse af olieforbruget og -importen.
The progress already achieved must be consolidated in the future in priority sectors such as energy saving and the rational use of energy or reducing oil imports and consumption.
I Rådets resolution af 9. juni 1980 fastsæt tes bl.a. følgende mål for 1990 : Nedskæring til 0,7% af forholdet mellem stigningstakten for energiforbruget og bruttonationalproduktets stigningstakt i Fælles skabet som helhed, begrænsning af olieforbruget til omkring 40% af bruttoforbruget af primærenergi, dækning af 70-75% af energibehovet inden for elproduktion ved anvendelse af fast brændsel - f.eks. kul- og kerneenergi, fremme af anvendelsen af vedvarende energikilder for på denne måde at øge disses bidrag til en bedre udnyttelse af EFs energipotentiel og gennemførelsen af en prispolitik på energiområ det, som er forenelig med de på fællesskabsplan vedtagne mål.
The objectives laid down for 1990 in the Council resolution of June 1980 are : reducing the ratio for the entire Community between the rate of growth of energy consumption and the rate of growth of the gross domestic product to 0.7%; limiting oil consumption to about 40% of gross primary energy consumption; obtaining be tween 70 and 75% of electricity production by means of solid fuels — such as coal — and nuclear energy ; encouraging the use of renewable energy sources so as to increase their contribution to development of the Community's energy potential; applying an energy pricing policy compatible with the attainment of Com munity objectives.
Disse mål vil kun kunne nås gennem en strategi på 2 planer, nemlig gennem energibesparelser og en erstatning af olien med andre former for energi.
These objectives can ultimately be achieved only by means of a dual strategy: energy saving and substituting other forms of energy for oil.
Desuden skal der ved forskning og udvikling sikres en bedre udnyttelse af de eksisterende energi former samt anvendelse af nye energikilder.
Furthermore, research and development should enable existing sources of energy to be used more efficiently and new resources to be introduced.
Den hidtidige udvikling tyder på, at Fællesskabet vil nå de fastsatte mål.
Final ly, efforts will be made to diversify external sources of supply.
Derfor har Kommissionen nu udarbejdet forslag (KOM(85) 245 endel.) om nye -kvalitative og kvantitative - mål for 1995 med henblik på at videreføre den igangværende omstrukturering af Fællesskabets energisektor de næste 10-15 år.
The present state of progress suggests that these objectives will indeed be achieved and the Commission is currently submitting proposals for new qualitative and quantitative objectives for 1995 (COM(85) 245 final) to ensure that the current restructuring in the Community energy sector continues through the coming decade and beyond.
Informations-og konsultationsprocedurer: I henhold til forskellige fællesskabsforordninger påhviler det medlemsstaterne at forelægge Kommissionen nøjagtige oplysninger om import og eksport af olieprodukter samt prisudviklingen for disse produkter.
Information and consultation procedures : Community regulations require the Member States to provide the Commission with precise information on imports and exports of oil products, and on corresponding price developments.
Herudover skal medlemsstaterne aflægge beretning til Kom missionen om de planlagte investeringer, som kan være af interesse for EF inden for olie, naturgas- og elektricitetssektoren.
The Member States are also required to report to the Commission on projected investments of interest to the Community in the oil, natural gas and electricity sectors.
Som følge af den stadigt stigende import af kul fra tredjelande etableredes i 1977 en fælles tilsynsordning for kulimport.
Because of the steady rise in coal imports from third countries, Com munity coal imports were eventually placed under a control system in 1977.
Rationel energiudnyttelse og energibesparelse: Inden for energipolitikken er energibesparelser nødvendig vis et højt prioriteret mål.
Rational use of energy and energy saving : energy saving is, of course, a priority.
I de retningslinjer for 1990, som indgår i Rådets resolution af juni 1980, henstilles der til samtlige medlemsstater, at de iværksætter et program baseret på energibesparelser og hvert år fremlægger deres nationale energipolitiske program med henblik på gradvis at opnå samstemmighed mellem medlemsstaternes politik.
The directives for 1990, set out in the Council resolution of June 1980, recommend all Member States to initiate a basic energysaving programme and to submit an annual report on their national energysaving programmes, with the aim of gradually bringing Member States' policies into line.
Olie : Allerede siden 1972 er det gennem et direktiv fra Rådet blevet pålagt medlemsstaterne at opretholde reserver svarende til 90 dages forbrug.
Oil: A Council directive adopted as long ago as 1972 laid down that Member States should keep stocks corresponding to 90 days' consumption.
Denne forpligtelse gælder stadig.
This require ment remains unchanged.
For kraftværker, der benytter fossilt brændsel, skal lagrene svare til 30 dages for
Power stations using fossil fuels are required to set up reserve stocks corresponding to 30 days' consumption. Furthermore,
PE 100.200 med hensyn til erstatning af olie med andre energiprodukter (oliens andel i det interne bruttoenergiforbrug i De Ti faldt i perioden 1975-1984 fra 56,7% til 46,3%), har Fællesskabet i denne periode kunnet nedbringe sin afhængighedsgrad på energiområdet (den samle de nettoenergiimport i forhold til det interne bruttoenergiforbrug) fra 59% til 43,6% (og endog til 31,8% for råolie).
PE 100.200 been able to reduce its rate of energy dependence (overall net imports of energy in relation to gross domestic consumption) from 59% to 47.6% (and even 31.8% for crude oil) over the same period.
Disse tendenser vil formentlig fortsætte frem over, dog under forudsætning af, at de nuværende prisindikatorer og tegn på generel afspænding, som præger energi- og oliemarkedet, ikke fejlagtigt opfattes som et langsigtet fænomen med en deraf følgende svækkelse af bestræbelserne på energibesparelse eller -omlægning.
These trends are likely to continue for the immediate future, provided that current price indicators and the general easing of the situation on the energy and oil markets are not mistaken for longterm phenomena, leading to a relaxation of efforts to save energy or find energy substitutes.
Der er derimod indtil nu sket meget få fremskridt på området for nye eller vedvarende energikilder.
On the other hand, very little progress has been made on new or renewable energy sources.
Deres samlede andel af det interne energiforbrug ligger i øjeblikket kun på omkring 2%.
Their total share of internal energy consumption amounts at the moment to only approximately 2%.
EUROPA-PARLAMENTETS ROLLE: Selv om med lemsstaterne i princippet har tilsluttet sig EFs målsætning, idet den jo er opstillet efter fælles overenskomst, skaber de meget forskellige nationale forudsætninger på energiområdet visse vanskeligheder for den kon krete gennemførelse af en fælles politik for f.eks. kul, olieraffinering og opbevaring af radioaktivt affald.
ROLE OF THE EUROPEAN PARLIAMENT (EP): Although in principle the Member States have supported the objectives laid down by the Community, since they were fixed by common agreement, national concerns in the energy sector create difficulties for the practical implementation of a common policy on, for instance, coal, oil refining and the storage of radioactive waste.
EPs vigtigste rolle er derfor at vinde medlemsstaternes forståelse for, at den langsigtede fælles interesse i en løsning af disse problemer på fællesskabsplan vejer tungere end de kortsigtede nationale interesser, som måtte tale for andre løsninger.
That is why the EP's main task is to convince the Member States that the longterm com mon interest in solving these problems at Community level is more important than short-term national inter ests which might give preference to other solutions.
Først når dette er alment accepteret i medlemsstaterne, vil det være muligt for EF ikke blot at opstille målene for en fælles energipolitik, men også at træffe de fornødne foran staltninger til at gennemføre dem i det hurtige tempo, som situationens alvor kræver.
Only when all the Member States have accepted this point will the Community be able not only to define the objectives of a common energy policy, but also, in view of the urgency of the problem, to take suitable vigorous action to achieve them.
BRUTTOENERGIFORBUGETS SAMMENSÆTNING I FÆLLESSKABET I 1975 og 1984
BREAKDOWN OF ENERGY PRODUCED IN THE COMMUNITY IN 1975 and 1984
Stenkul og lign.
Hard coal and equiv.
Brunkul og lign.
Brown coal and equiv.
Naturgas og lign.
Natural gas and equiv.
Mineralolie og lign.
Oil and equivalent
Tyskland Frankrig Italien Nederlandene Belgien Luxembourg Det forende Kongerige Irland Danmark Grækenland
Republic of Germany France Italy Netherlands Belgium Luxembourg United Kingdom Irland Denmark Greece
BRUTTOENERGIFORBRUGETS SAMMENSÆTNING I FÆLLESSKABET
BREAKDOWN OF ENERGY PRODUCED IN THE COMMUNITY IN 1975 and 1984
Elektrisk energi
Nuclear energy 1975
BRUTTOENERGIFORBRUGETS SAMMENSÆTNING I FÆLLESKABET 11975 og 1984(1)
BREAKDOWN OF GROSS ENERGY CONSUMPTION IN THE COMMUNITY FOR 1975 and 1984(1)
C) Nettoimport/bruttohjemmeforbrug (i parentes : energiafhængighed af råolie, råolie­nettoport, rãolie­bruttohjemmeforbrug).
(') Net mports/gross consumption (in brackets: degree of dependency for crude sil. crude oil - net imports/crude oil ■ gross consumpt on)
BRUTTOENERGIFORBRUGETS SAMMENSÆTNING I FÆLLESSKABET I 1975 og 1984(1)
BREAKDOWN OF GROSS ENERGY CONSUMPTION IN THE COMMUNITY FOR 1975 and 1984(1)
Energimæssig afhængighed ί2) %
Degree of dependency on foreign supply(') %