natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Men det har, hvilket ogsi galder de øvrige parlamentariske udvalg og Europa-Parlamentet selv, manglet formelle beføjelser i forbindelse med mange sager, hvor det sidder inde med en nominel kompetence, og har derfor til trods for si store succeser som reformen af forvaltningen af EF's fødevarehjælp i reglen mittet sii sig til tiis med, at dets beføjelser snarere er ensbetydende med kompetence til at overtale end til at træffe beslutninger.
But, as for other parliamentary committees and the European Parliament itself, 1t has lacked formal authority over many matters for which it has a nominal competence and so In spite of such successes as the reform of food-aid management policy, 1t has usually had to content itself with its powers of persuasion rather than Its powers of decision.
Et demokratisk valgt organ kan ikke blive ved at acceptere en sidan situation i det uendelige, fordi den jo viser, at demokrati kun er en underordnet overvejelse, når det gælder hjemlige forhold, samtidig med at europeiska regeringer holder prædikener for mange lande i den tredje verden oa demokratiets store betydning.
For a democratically elected body such a situation cannot remain acceptable indefinitely for it implies that democracy itself is only a marginal consideration when applied at home even though European governments preach its high value to many countries abroad, in the developing world.
Regeringsforhandlingerne, som gik forud for Det Europæiske Rids møde i Maastricht i december 1991, kunne og burde have ført til øgede beføjelser for Europa-Parlamentet i forbindelse med europaisk udviklings- og samarbejdspolitik.
The intergovernmental negotiations leading to the December 1991 meeting of the European Council 1n Maastricht could and should have Increased Parliament's authority on European development and cooperation policy.
Udvalget om Udvikling og Samarbejde er faktisk af den opfattelse, at der kun er sket en marginal udvidelse af dets formelle beføjelser, isar når man sammenligner med tidligere fremsatte ønsker og krav.
In fact the Development Committee considers that its formal authority has Increased only marginally, particularly when compared to earlier aspirations.
REGERINGSFORHANDLINGERNE
INTERGOVERNMENTAL NEGOTIATIONS
Til trods for gentagne højtidelige løfter i den senere tid fra forskellige stats- og regeringschefer, hvor Det Europæiske Fællesskabs voksende rolle inden for udvikling og samarbejde ofta er blevet fremhævet, viser en gennemgang af Maastricht-forhandlingerna, hvordan mange erklærede mål og milsætninger lidt efter lidt er blevet opgivet.
In spite of repeated verbal commitments which tended to emphasize the enhanced role of the European Community in the sphere of development and cooperation and which were made by various Heads of State and Government in the recent period, an analysis of the Maastricht negotiations demonstrates the gradual elimination of many declared aims and objectives.
Forhandlingernes forløb
Sequence of negotiations
Grundlaget for forhandlingerne om udkast til traktat om Den Europæiske Union må anses at være den konsoliderede tekst til udkast til Unionstraktat, som blev forelagt den 20. juni af Rådets luxembourgske formandskab (udkast dateret den 18. juni 1991).
The basis for the negotiations on the draft treaty on European Union may be considered to be the consolidated draft treaty presented on the 20th June by the Luxembourg presidency of the Council (draft dated 18th June 1991).
På det tidspunkt forlød det, at der herskede bred enighed om afsnittet om udviklingspolitik.
At that time it was understood that the chapter on development cooperation was the subject of a broad consensus.
Det indeholdt bestemmelser om fælles beslutningstagning på visse områder, og komplementariteten mellem Fællesskabets og medlemsstaternes udviklingspolitik understregedes.
It provided for codecision in certain fields and emphasised the complementarity between Community and Member State development policy.
Den 26. august 1991, da den nederlandske udenrigsminister igen forelagde udkastet, var meget omskrevet og hovedparten af de væsentlige aspekter i den luxembourgske tekst slettet.
By 26th August 1991, when the Dutch Secretary of State for Foreign Affairs represented the draft, much had been rewritten and most of the significant features of the Luxembourg text had been removed.
Ved udgangen af september forelå der ganske vist et forbedret udkast (fra Parlamentets synspunkt), men på Rådets konklavemøde den 12. og 13. november fik udkastet igen praktisk talt samme ordlyd som teksten af 26. august.
Although by the end of September an improved draft (from Parliament's point of view) had been prepared, by the 12th/13th November meeting of the Council "conclave", the text reverted to virtually its 26th August form.
I Maastricht vedtoges november-teksten uden nogen virkelig drøftelse.
In Maastricht, the November text was agreed without any real discussion.
Først den 27. november 1991 gav næstformand i Kommissionen, MARIN, udtryk for sin bekymring over for Udviklingsudvalget.
It was only on November 27th 1991 that Vice-President MARIN expressed his concern to the Development Committee.
Ved den lejlighed gentog han Kommissionens vigtigste målsætninger: indarbejdelse af udviklingspolitikken i afsnittet om udenrigsanliggender, harmonisering af medlemsstaternes politik med Fællesskabets for at skabe større sammenhæng mellem udviklingsprogrammerne, fælles beslutningstagning med deraf følgende udvidede beføjelser for Europa-Parlamentet på det vigtige område udvikling og samarbejde.
- the harmonization of Member States' policy with that of the Community to improve the coherence of development programmes - codecision making responsibility for the European Parliament in the main field of development and cooperation.
Det er indlysende, at på dette tidspunkt var slaget allerede tabt.
It 1s clear that by that time the battle had already been lost.
Hvorfor slog Kommissionen, eller for den sags skyld Parlamentets forhandlere, ikke alarm over for Udviklingsudvalget før sidst i november?
Why was no alert given to the Development Committee by the Commission, or by Parliament's negotiation team, before the end of November?
Indtil dette tidspunkt havde Udvalget om Udvikling og Samarbejde haft grund til at tro, at forhandlingerne forløb på en for udvalget tilfredsstillende måde.
Until this date the Development Committee had been led to believe that negotiations were proceeding in a way which would be acceptable to it.
De nve bestemmelser
The new provisions
Afsnit XVII i udkast til traktat om Den Europæiske Union (artikel 130 U til 130 Y) omhandler udviklingssamarbejde.
Title XVII of the Draft Treaty on European Union (articles 130u to 130y) is devoted to development cooperation.
I dette afsnit hedder det, at Fællesskabets politik med hensyn til udviklingssamarbejde skal være et supplement til medlemsstaternes politik og skal sigte mod at fremme "en bæredygtig økonomisk og social udvikling", integration af udviklingslandene i verdensøkonomien samt "bekæmpelse af fattigdommen i udviklingslandene".
It provides for Community policy in the sphere of development cooperation to be complementary to the policies pursued by Member States and aims to foster "sustainable economic and social development", to integrate developing countries Into the world economy and to "campaign against poverty in developing countries".
Fællesskabet forpligtes til at forfølge målsætningen om udvikling og befæstelse af demokratiet og retsstaten samt målsætningen om respekt for menneskerettighederne.
The second part of Article C of the Treaty on European Union states "The Union shall in particular ensure the consistency of its external activities as a
I andet afsnit af artikel C i Traktat om Den Europæiske Union hedder det: "Unionen påser i særdeleshed, at der er sammenhæng i hele Unionens optræden udadtil som led i den fælles politik for udenrigsanliggender, sikkerhed, økonomi og udviklingssamarbejde.
whole in the context of its external relations, security, economic and development policies.
Rådet og Kommissionen har ansvaret for at sikre denne sammenhæng.
The Council and the Commission shall be responsible for ensuring such consistency.
De varetager inden for deres respektive kompetenceområder gennemførelsen af disse politikker".
They shall ensure the implementation of these policies, each in accordance with its respective powers."
Rådet har i den vigtigste del af afsnit XVII om udviklingssamarbejde slettet bestemmelsen om, at "Fællesskabet og medlemsstaterne sørger for at sikre sammenhængen mellem deres udviklingspolitik og den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik".
The Counci1 evacuated from the substantive part of Title XVII on Development Cooperation, the fact that "the Community and Its Member States shall ensure that their development policies are consistent with the common foreign and security policy".
Med hensyn til de procedurer, som Fællesskabet skal følge i forbindelse med dets udviklingspolitik, nægtede Rådet Parlamentet ret til at handle i henhold til princippet om fælles beslutningstagning. Endvidere blev følgende bestemmelser slettet:
In terms of procedures to be adopted by the Communi ty in relation to development policy the Council denied Parliament the right to act according to the codecision formula.
Fællesskabets indsats med hensyn til udviklingssamarbejde omfatter ud over foranstaltninger på samhandelsområdet: til formål at fremme a. finansielt og fagligt samarbejde, b. fødevarehjælp og humanitær bistand, c. andre foranstaltninger, der har udviklingsprocessen.
Action by the Community in the sphere of development cooperation shall include, in addition to action in the field of trade: (a) financial and technical cooperation (b) food aid and humanitarian aid (c) any other specific action to promote development. 2.
Der kan ved fællesskabslov fastsættes flerårige programmer for Fællesskabets indsats.
Community action may be the subject of multiannual programmes adopted by Community law. 3.
Almindelige regler for de i litra a og b nævnte foranstaltninger fastsættes ved fællesskabslov".
General rul es concerning the action referred to in 1(a) and Kb) shall be adopted by Community law."
I stedet for proceduren om fælles beslutningstagning (der anses for acceptabel for mange andre områder af EF-politikken) må Parlamentet for så vidt angår udviklingspolitik stille sig tilfreds med samarbejdsproceduren, som allerede blev indført med Fællesakten.
Instead of the procedure on codedsion (considered acceptable for many other areas of Community policy) development policy must content itself with the use of the cooperation procedure already initiated by the Single Act.
Dette kan betragtes som et skridt i den rigtige retning for udviklingssamarbejdet (denne procedure har kun i yderst sjældne tilfælde været anvendt på udviklingspolitikken), men Parlamentet kan stadig komme i den situation at blive stillet over for et veto fra Rådet.
This may be considered to be a step forward for development, (this previously has very rarely applied to development policy) yet Parliament will still be subject to a possible veto by Council.
Flertallet af afgørelser vil således blive truffet i henhold til proceduren i artikel 189 C. Denne artikel kræver, at Rådet indhenter udtalelse fra Europa-Parlamentet, før det kan fastlægge en fælles holdning.
Article 189c will thus become the main procedural reference for decision making. This article requires the opinion of the European Parliament in order for the Council to adopt a common position.
Europa-Parlamentet kan med absolut flertal blandt sine medlemmer foreslå ændringer til eller forkaste Rådets fælles holdning.
The European Parliament, by absolute majority of its members, may amend or reject the Counci1's common position.
Rådet kan kun med enstemmighed se bort fra Parlamentets udtalelse.
Unanimity is required in the Council to overturn Pari lament's opi ni on .
Aftaler mellem Fællesskabet og tredjeparter skal forhandles og indgås i overensstemmelse med artikel 228, hvilket i realiteten vil sige proceduren med samstemmende udtalelse, som har været brugt hidtil.
Agreements between the Community and third parties are to be negotiated and concluded according to article 228 which is, in essence, the assent procedure which has operated until now.
Udvalget om Udvikling og Samarbejde
The Development Committee
beklager Rådets manglende vilje til at acceptere proceduren med fælles beslutningstagning som grundlag for Fællesskabets beslutninger på udviklings- og samarbejdsområdet, særlig med hensyn til finansielt og teknisk samarbejde, rammeaftaler samt fødevarehjælp og humanitær bistand;
Regrets the unwillingness of the Council to accept the procedure of codecision as a basis, for Community decisionmaking in the field of development and cooperation particularly as regards financial and technical cooperation, framework agreements, food aid and humanitarian aid pol icy;
mener, at Europa-Parlamentet bør prioritere initiativretten i forbindelse med EF-politik højt, navnlig for så vidt angår spørgsmål af udviklingspolitisk og humanitær art, jf. artikel 138 B;
Considers that the European Parliament should attach priority to the right of initiative on Community policy, particularly in relation to development and humanitarian issues, pursuant to Article 138b;
accepterer tøvende at arbejde i henhold til den gældende samarbejdsprocedure og i givet fald proceduren med samstemmende udtalelse og opfordrer Europa-Parlamentet og Udvalget om Institutionelle Spørgsmål til med alle midler at fortsætte bestræbelserne på at øge både Europa-Parlamentets og Det Europæiske Fællesskabs rolle på det udviklings- og samarbejdspolitiske område.
Accepts reluctantly to operate according to the agreed cooperation procedure and assent procedure where appropriate and calls upon the European Parliament, and the Institutional Affairs Committee to continue to seek by all means an enhanced role for both the European Parliament and the European Community as far as development and cooperation policy is concerned ;
beklager, at beslutningsprocessen i forbindelse med AVS-EØF-konventionen fortsat hovedsagelige bliver et anliggende regeringerne imellem, hvorved der skabes en forskel mellem de formelle beføjelser, som Parlamentet har i forbindelse med udviklingssamarbejdet med AVS-landene og i forbindelse med udviklingssamarbejdet med andre udviklingslande i Asien, Latinamerika og Middelhavsområdet;
Deplores that the decisionmaking process 1n relation to the ACP-EEC Convention will remain largely intergovernmental thus creating a difference in the formal powers exercised by the Parliament depending on whether what is at issue is development cooperation with the ACP States or development cooperation with other developing countries in Asia, Latin America and the Medi terranean;
gentager sit nu gamle krav om, at Den Europæiske Udviklingsfond integreres i EF-budgettet som Kommissionen har foreslået i Delors Ilpakken .
Reiterates its long-standing demand that the European Development Fund be integrated within the European Community Budget as proposed by the Commission in the Delors II Package.
UDTALELSE fra Udvalget om Borgerlige Frihedsrettigheder og Indre Anliggender
OPINION of the Committee on Civil Liberties and Internal Affairs
Skrivelse fra udvalgets formand til OREJA, formand for Udvalget om Institutionelle Spørgsmål
Letter from the Chairman of the committee to Mr OREJA, Chairman of the Committee on Institutional Affairs
Om: Traktaten om Den Europæiske Union
Subject: Treaty on European Union
Europa-Parlamentet har ved mere end én lejlighed indtrængende anmodet regeringskonferencen om at traktatfaste bestemmelser om aktioner fra medlemsstaternes side på det retlige og indenrigspolitiske område og om klart at fastsætte Kommissionens beføjelser i si henseende.
On more than one occasion the European Parliament has urged the Intergovernmental Conference to incorporate in the treaties provisions concerning action by the Member States in the fields of justice and home affairs and to set out explicitly the Commission's powers in that regard.
Det skete f.eks. i betænkningen af Martin, og mere specifikt i betænkningen af Malangré, som blev vedtaget i september 1991.
It did so, for example, in the MARTIN report and, more particularly, in the MALANGRE report, which was adopted in September 1991.
Mangelen pi traktatfæstede bestemmelser herom er irsag til, at Parlamentet end ikke har mulighed for at udøve et mindstemål af kontrol med og indflydelse pi politikken pi disse omrader.
The absence of appropriate provisions in the treaties has resulted 1n the situation that the Parliament has less than a minimum of control and influence over policy in these fields.
Resultatet af topmødet i Maastricht var et alvorligt tilbageskridt i så henseende.
The outcome of 'Maastricht' was serious backsliding in this respect.
Bortset fra visumpolitikken og måske asylpolitikken (men afgørelsen herom er endnu ikke truffet) giver udkastet til Traktat om Den Europæiske Union ikke Fællesskabet beføjelser inden for området retlige og indre anliggender, der som helhed har været omtalt som "den tredje søjle".
Except for visa policy and (subject to a decision which has yet to be taken) perhaps asylum policy, the draft Treaty on the European Union does not confer any powers on the Community in the fields of justice and home affairs, which are largely covered by what 1s known as the 'third pillar'.
Det betyder, at de falder inden for rammerne af Unionens aktiviteter, men at De Europæiske Fællesskaber ikke har nogen beføjelser i si henseende.
This means that they fall within the sphere of activities of the Union but that the European Community does not have any powers with regard to them.
De pågældende omrider er anført i afsnit VI i udkastet til Traktat om Den Europæiske Union: "Bestemmelser om samarbejde om retlige og indre anliggender". De omfatter:
The fields in question are listed 1n TITLE VI of the draft Treaty on the European Union: 'Provisions on Cooperation in the Spheres of Justice and Home Affairs'.
2. regler for personers passage af medlemsstaternes ydre grænser og udøvelse af kontrol heraf;
2. rules concerning the crossing by persons of the external borders of the Member States and the exercise of controls thereon;
Af A
Page 146
5. bekæmpelse af svig på internationalt plan i det omfang dette område ikke er dækket af nr. 7-9;
5. combating fraud on an international scale insofar as this is not covered by 7 to 9 below;
6. civilretligt samarbejde;
6. judicial cooperation in civil matters;
7. strafferetligt samarbejde;
7. judicial cooperation in criminal matters;
8. toldsamarbejde;
8. customs cooperation;
9. politisamarbejde med henblik på forebyggelse og bekæmpelse af terrorisme, ulovlig narkotikahandel og andre former for grov international kriminalitet, herunder om nødvendigt visse aspekter af toldsamarbejde i forbindelse med tilrettelæggelse på unionsplan af et system for udveksling af oplysninger inden for en europæisk politienhed (Europol).
9. police cooperation for the purposes of preventing and combating terrorism, unlawful drug trafficking and other serious forms of international crime, including, if necessary, certain aspects of customs cooperation in connection with the organization of a Union-wide system for exchanging information within a European Police Office (Europol).
På alle disse områder (som næsten fuldstændigt falder sammen med de ansvarsområder, som er tildelt Europa-Parlamentets Udvalg om Borgerlige Frihedsrettigheder og Indre Anliggender) stiller Fællesskabet sine organer og strukturer og også sit budget til rådighed for Unionen, men uden at nogle af disse beføjelser rent faktisk overføres til Fællesskabet.
In all these fields (which almost completely coincide with the responsibilities assigned to the European Parliament's Committee on Civil Liberties and Internal Affairs), the European Community makes its organs and structures and even its budget available to the Union, but without any powers actually being transferred to the Community.
Langt størstedelen af de pågældende områder er udelukkende genstand for regeringssamarbejde, med det resultat at den parlamentariske kontrol og indflydelse er begrænset. Europa-Parlamentet skal underrettes og høres.
The vast majority of the matters in question are exclusively subject to intergovernmental cooperation, with the result that parliamentary monitoring and influence are limited.
Det kan stille spørgsmål, og de holdninger, som det vedtager i løbet af de årlige drøftelser om rapporterne om udviklingen skal tages med i betragtning.
It may ask questions, and the positions it adopts during the annual debates on progress reports are to be taken into account.
Intetsteds tildeles Parlamentet imidlertid nogen rolle i nye eller nuværende procedurer for fælles beslutningstagning, samstemmende udtalelse eller samarbejde.
Nowhere, however, is any role assigned to Parliament in new or existing procedures for codecision, assent or cooperation.
Unionstraktatens artikel K.9 (afsnit VI) åbner ganske vist mulighed for, at aktioner, der henhører under områder, som er nævnt i artikel K.1, nr. 1-6, falder ind under Fællesskabets virksomhedsområde (jf. punkt 16 ovenfor), hvilket kan opnås ved at anvende den ændrede EØF-Traktats artikel 100 C på disse områder.
It is true that Article K.9 (Title VI) of the Union Treaty points the way to a possible communitarizatlon of action in areas referred to in Article K.l(l) to (6) (see Items 1 to 6 on above list), which could be achieved by applying Article 100c of the revised EC Treaty to these areas.
Men hvad der gives med den ene hånd, tages åbenbart væk med den anden: ifølge Regeringskonferencens erklæring om asyl, skal der blot gives forrang til behandlingen af spørgsmål vedrørende asylpolitik, som evt. senere kan blive omfattet af artikel 100 C. Inden udgangen af 1993 skal Rådet have behandlet spørgsmålet om eventuel anvendelse af artikel 100 C på asylpolitikken.
But it seems that what 1s given with one hand is taken away with the other: the Intergovernmental Conference's Declaration on Asylum refers only to asylum policy as a matter for priority consideration to which Article 100c might possibly be declared applicable.
EØF-Traktatens nuværende artikel 100, jf. artikel 3 C og 7, stk. 2, danner allerede retsgrundlag for en EF-politik vedrørende f.eks. tredjelandsstatsborgeres indrejse i, færden og opholdssteder på EF's område.
By the end of 1993, the Council is to have concluded a study into the possibility of applying Article 100c to asylum policy.
Det er også beklageligt, at Kommissionens for tidlige kapitulation kan have opmuntret medlemsstaterne til på forhånd at undlade at overføre beføjelser til Fællesskabet pi disse områder under deres forberedelse af topmødet i Maastricht.
It is also regrettable, that the Commission's premature capitulation may have encouraged the Member States to disregard in advance any transfer of powers to the Community in these fields during their preparations for 'Maastricht'.
Dette har efterladt sine spor på afsnit VI i udkastet til unionstraktat. I henhold til de nye bestemmelser har Kommissionen ikke eneret til at foreslå lovgivning pi de omrider, der omtales i artikel K.1, bortset fra visumpolitik.
This has left its mark on Title VI of the draft Union Treaty.
Alt dette mi ikke afholde Europa-Parlamentet fra at erindre Kommissionen om dens ansvar for gennemførelsen af EF-traktaterne.
All this must not stop the European Parliament from reminding the Commission of its responsibility for the implementation of the Community treaties.
Intet behover nu at afholde Kommissionen fra snarest at fremlægge forslag om asyl, indrejse- og indvandringspolitik i henhold til EØF-Traktatens artikel 3 C, 7, stk. 2, og 100.
Nothing now need prevent the Commission from submitting proposals on asylum, admission and immigration policy pursuant to Articles 3(c), 7(2) and 100 of the EC Treaty at an early date.
Kommissionen mi ikke dække sig bag udkastet til unionstraktat, som endnu ikke er tridt i kraft, men bør omgiende påtage sig sit ansvar.
The Commission must not shelter behind the draft Union Treaty which has yet to enter into force; it should shoulder its responsibility immediately.