natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Jeg vil minde ham om, at det næppe er tre år siden, at Kommissionen foreslog konkrete traktatændringer på det institutionelle område inden for rammerne af dens værk om udvidelsen.
Some three years ago, in the overall framework of Community enlargement the Commission presented specific proposals on treaty amendments in the institutional field.
Og hr. Jonker har selv påpeget, at der også inden for rammerne af de eksisterende traktater er fremsat forslag om interinstitutionelle aftaler. Jeg kan forsikre ham og andre ærede medlemmer om, at Kommissionen er villig til og også agter resolut at gå videre med institutionelle forbedringer, som ikke direkte nødvendiggør en traktatændring.
Mr Jonker himself pointed out the Com mission's proposals on institutional agreements within the framework of the existing Treaties.
Efter budgettet må der efter min mening endnu i år, jeg understreger, endnu i år træffes interinstitutionelle aftaler om samråd på lovligningsområdet og Parla mentets stilling med hensyn til internationale aftaler.
Once the budget is out of the way, we should, I feel, reach interinstitutional agreements on concertation in the legal field and on the position of Parliament in relation to international agreements.
Vi vil, hvad det angår, fortsat holde strengt øje med Rådet.
This should be done before the end of 1982.
Det er imidlertid også nødvendigt, at Parla mentet selv arbejder for sådanne forslag.
For its part, the Commission will keep a sharp eye on Council to ensure that there is no letting up.
Og jeg tror, at det for Parlamentet er vigtigere at få nogle af Rådets beføjelser end at markere sig på bekostning af Kommissionen.
There can be no doubt that it is of far greater importance to Parliament that it obtain some of the responsibilities currently being exercised by Council than that it try to win points at the expense of the Commission.
Historien hart lært os, at institutionelle reformer, demokratisering af beslutningsprocesser, uddeling af beføjelser, alle er anliggender, som man ikke får foræret, men som der må kæmpes for.
History has revealed to us that institutional reform, democratization of decision-making, division of responsibilities, are all things which are never granted as presents but which have to be fought for.
Det drejer sig jo her om at bryde traditionelle magtmønstre, og når jeg taler derom, tænker jeg ikke blot på formen i magtstrukturen mellem Fællesskabets institutioner, således som den er fastlagt i traktaten.
Indeed we are presiding here over the breaking down of traditional power structures and I am not just thinking of the division of power between the three main institutions of the Community as laid down in the Treaty.
Så er der for mig og mine kolleger i lige så høj grad et Europa med utilstrækkelig solidaritet, et Europa med vedvarende forskelle mellem regionerne, et Europa med fattigdom, som også stadig væk forekommer i Europa.
No, I am thinking rather of the Europe so lacking in solidarity, the Europe of the persistent and chronic discrepancies between regions, the Europe of poverty, because we would be more than a little naive to believe it has been eliminated.
Det er tydeligt, at der også må foretages fundamentale skridt fremad for at bryde magtstrukturerne. rerne.
We must be prepared to lend a hand ourselves and that means, in the first place, the formulation at last of a European policy starting from scratch.
På den anden side er det sådan, at Kommissionen skal og også vil sætte Parlamentet i stand til at kunne anvende sin indflydelse optimalt i beslutningsprocessen.
its responsibility of seeing to it that Parliament be allowed to exercise its influence to the full in the decision-making process.
Og dette drejer sig efter min mening ikke så meget om interinstitutionelle aftaler mellem Parla mentet og Kommission som om politisk indstilling og politisk standpunkt.
I feel this to be less a matter of interinstitutional agreements than of political arrangement.
Men det betyder ikker, at vi gerne vil undgå sådanne aftaler.
This, however, does not mean that we should fight shy of such political arrangements.
Jeg tror ikke, at vi slipper for i en mellemfase at bygge en bro til den mere fundamentale reform af traktaterne.
I think it will be unavoidable in the transitional stage to create a link which will ultimately lead to the desired objective of a radical reform of the Treaties.
Jeg tror, at det næsten er umuligt at gennemføre en yderligere udvidelse af Fællesskabet, hvis vi ikke samtidig og ved denne lejlighed ændrer traktaterne på en række punkter.
I feel that it would be well nigh impossible to achieve a further enlargement of the Community without simultaneously seizing the opportunity afforded by such enlargement to amend the Treaties in several areas.
Hvis der allerede nu tales om et decision avoiding machinery, således som hr. Prag i formiddags udtrykte det så rammende, er der måske for De Tolvs Fællesskab kun en rustklat tilbage.
If, as Mr Prag put is so appropriately this morning, there is already talk of a 'decision avoiding machinery' in the Community of ten, then a Community of twelve would surely inherit no more than a pile of rust.
I afventning af en virkelig ny motor, forekommer en grundig revision af den motor, som vi nu har, dog at være det mindste, man bør gøre.
Whilst awaiting a new and more viable engine the least we can do is to submit the one we already have to a thorough revision.
Kommissionen vil, hvad dette angår, ikke give afkald på det initiativ, som den har i medfør af artikel 236.
In this respect, Mr President, the Commission has no intention of abandoning its prerogatives under Article 236 of the Treaty.
Det ene kan ikke gennemføres uden det andet, og vi kan selv følgelig ikke stille den videre udvikling i bero, mens vi venter på reformer på det institutionelle område.
We must at once set about improving our decision — making machinery and introducing specific institutional adjustments.
Allerede nu må vi forbedre vor beslutningsproces og prøve at gennem føre visse institutionelle tilpasninger. Med andre ord
In other words, we must at least continue the small steps approach, that is, of seeking to achieve improvements within the framework of the
Spinelli, ordfører. — (LT) Hr. formand, til alle dem, der har udtalt påskønnelse af mit arbejde, vil jeg gerne sige, at disse komplimenter bør rettes til hele det samlede udvalg, fordi det arbejde, hvis resultater jeg her har fremlagt, er udsprunget af langvarige kollektive bestræbelser, som har varet flere måneder, og som praktisk talt alle udvalgets medlemmer har deltaget i.
Furthermore, I believe that the enlargement of the Community and the institutional adjustments which it will necessitate cannot be seen in isolation but rather form part and parcel of the other Community prob lems of the moment, general revision of Member State budgetary contributions and of Britain's in particular, extension of Community policy areas and, last but not least, the whole matter of own resources.
onelle tilpasninger uden at tage hensyn til de nuværende store spørgsmål. Jeg tænker her på problematikken vedrørende det britiske bidrag, omstuktureringen af budgettet i almindelighed, den videre udvikling af fællesskabspolitikken samt ikke mindst spørgsmålet om de egne indtægter.
Mr Spinelli, rapporteur. — (IT) Mr President, to all those who expressed appreciation of my work I would like to say that these compliments are due to the entire committee, for the work whose results I presented stems from many months' collective labour in which all the members of the committee participated.
Nogen har sagt, at vi her står og taler uden nogen kontakt med virkeligheden, og at det drejer sig om fantastiske og derfor ikke særligt alvorlige ting.
Someone said here that we have been speaking with out any contact with reality, that the issues are fantastic and therefore of little importance.
Jeg vil gerne sige til de kolleger, der har fremført disse betragtninger, at — eftersom vi har kendt hinanden i flere år, eftersom vi alle er knyttet til vore borgeres problemer og til vore landes politiske kræfter, og eftersom vi på nærmeste hold følger de europæiske problemer, som vi er valgt til at behandle — kan man sige alt muligt, kun ikke, at denne forsamling består af doktrinære folk, som løber efter lygtemænd.
I would like to say to those who expressed this opinion that because we have known each other for some time, because we are all involved with the problems of our citizens and the political forces of our countries, and because we closely follow the European problems we were elected to deal with, anything can be said except that this Assembly is made up of impractical theorists who run after fantasies.
Derfor vil jeg opfordre disse kolleger til at spørge sig selv, om det ikke tilfældigvis er dem selv, der ikke er klar over den europæiske problematik, som vi gennemlever.
I will therefore urge these colleagues to ask themselves if perhaps we are the ones who fail to recognize the nature of the problems we are experiencing. encing.
Forskellige talere har knyttet en forbindelse mellem fællesskabspolitik og politisk samarbejde.
Mr President, various speakers drew a parallel between Community policy and political cooperation.
Også Genscher-Colombo-initiativet er nævnt i denne sammenhæng.
Indeed the Genscher-Colombo initiative was men tioned in this context.
Fru Veil placerede i en meget interessant argumentation Europas rolle og den institutionelle reform i en mere verdensomspændende sammenhæng.
Mrs Veil,,pursuing a very inter esting line of argument, situated the role of Europe and the institutional reform in a wider world context.
Hidtil har drøftelserne af Genscher-Colombo-initiativet været alt andet end en succes.
Up to now the discussions which have taken place on the Genscher-Colombo initiative have not exactly been crowned with success.
Af initiativtagernes allerede beskedne ambitioner synes der at være meget lidt tilbage efter rådslagningerne mellem medlemsstaterne.
Following deliberations among Member State governments very little remains of the quite modest proposals contained in the initiative.
Men lad mig understrege: efter Versailles-mødet og også efter Det europæiske Råds sidste møde er det for mig fuldstændig tydeligt, at den kunstige skelnen mellem europæisk politisk samarbejde på den ene side og fællesskabsanliggender på den anden side bliver stadig mindre holdbar internt såvel som eksternt.
But, Mr President, I would like to state clearly that, after Versailles and after the latest European Council there can be no doubt in my mind that the arbitrary artificial division between European political cooperation, on the one hand, and Community matters on the other, is both internally and externally less credible.
Jeg var sikker på, at vi her, gennem vor debat, ville nå frem til de resultater, vi har nået, allerede før afstemningen, og som er fremgået af den gennemgående tone i indlæggene. Men jeg vil gøre alle mine kolleger opmærksom på, at for et år siden var det ikke givet, at dette ville ske; og at vi er nået så langt, som vi er nået, skyldes at vi har ført en dybtgående politisk forhandling, hvor ingen af os har sagt: jeg taler på mit lands vegne. Vi har snarere sagt: jeg gør mig til talsmand for de erfaringer, der er gjort i mit land, men ved siden af findes der andre.
I was sure that in our discussion here we would arrive at the results we obtained even before the vote, which have emerged from the general tone of the opinions expressed.
Og det er ved at tale på denne måde, at vi lidt efter lidt og med besvær — for det har været en langvarig og anstrengende proces — har kunnet finde frem til en måde, hvorpå vi kan formulere nogle generelle fælles retningslinjer, som udgør begyndelsen — det er blevet sagt af flere, sidst af hr. Blumenfeld — til et arbejde, som skal fuldføres, og som samtidig angiver den retning, hvor efter vi skal gå frem, hvilket jeg tror vil fremgå af afstemningen.
By speaking in this way we were able, gradually and painfully — for it was a long and laborious process — to find the means to formulate some broad common guidelines which constitute the beginning — as was said by many, and most lately by Mr Blumenfeld — of a task that must be performed, and at the same time serve to indicate the direction in which we must proceed.
Dette er den måde, hvorpå et europæisk parlament fungerer.
This is the way a European Parliament functions.
Nu er der samtidig sket det, at der også har været et andet initiativ fra folk, som vi og mange andre mener måske har mere ret end vi til at tale om den europæ iske opbygning.
At the same time another initiative was being introduced by persons who perhaps have an even better right than we do to speak of the construction of Europe.
Der har været Genscher-Colombo-projektet, ' der har været en række drøftelser i de faste repræsentanters komité, og det danske formandskab for de kommende seks måneder har givet udtryk for sine tanker om, hvor langt man er nået med Genscher-Colombo-akten, og om hvordan den videre vil udvikle sig.
This was the Genscher-Colombo plan; various discussions were held at Coreper, and the Danish presidency, which holds office for these six months, expressed its opinion on the conclusions reached in the Genscher-Colombo act and on how the act itself would develop:
Europa har en vigtigere rolle i verden, end vi selv somme tider tror.
Europe has a more important role to play in world affairs than we sometimes realize.
Dette er med rette fremhævet af fru Veil og ligeledes af hr. Nord, som har påpeget, at det er på høje tid, at Fællesskabet bliver udrustet med politiske instrumenter, der kan gøre det til den magt faktor for fred, stabilitet og samarbejde, som vore venner overalt i verden vil tillægge os og forventer af os.
In this respect both Mrs Veil and Mr Nord quite justifiably called for it to be endowed with the necessary institutional means to fulfil its role and become the powerful voice in the world arena for peace, stability and cooperation which our friends throughout the world are awaiting of us.
For at kunne spille den rolle har vi mere end nogen sinde tidligere brug for enhed i politisk forstand.
To fulfil this role we need, more than ever, a unified political strategy.
Hr. formand, som afslutning vil jeg sige, at Europa er mere end blot økonomisk samarbejde. Europa er i nogle henseender også mere end politisk samarbejde, hvilket vi må stræbe efter på alle niveauer.
Mr President, in conclusion I would like to say that Europe is about something more than political cooperation, which we must endeavour to attain at every level.
Det europæiske Fællesskab er først og fremmest også et retsfællesskab med sin egen retsorden og baseret på fundamentale menneske- og borgerettigheder.
The European Community is first and foremost a legal community endowed with its own legal system based on fundamental human and civil rights.
Må jeg minde om — og jeg bygger her på ændringsforslag nr. 22 fra den socialistiske gruppe — at det var Kommissionen, som foreslog, at Det europæiske Fællesskab som sådant skulle tiltræde den europæiske ^menneskerettighedskonvention. Og jeg mener derfor, at spørgsmålet om menneskerettigheder er af central betydning i enhver diskussion om en europæiske union.
Turning now to amendment 22 from the Socialist Group, may I remind the House that it was the Commission which suggested that the Community as such should attend the European Convention on Human Rights, and I consider the question of human rights to be central to every debate on European union.
Det var mit beskedne bidrag til denne institutionelle debat, hr. formand.
That, Mr President, is my modest contribution to this institutional debate.
Må jeg endnu en gang minde om det, som hr. Thorn sagde i går: på ethvert stadium af debatten vil De finde Kommissionen ved Deres side, De kan regne med vor medvirken og samarbejde både i udvalget om institutionelle spørgsmål og inden for alle andre rammer.
May I reiterate for the House the remark of Commission President Thorn in his address yesterday: you will find the Commission at your side at every stage of the debate.
Vi vil i mellemtiden ikke sidde med hænderne i skødet ved udarbejdelsen af det store værk, vi håber også på kort sigt at gøre fremskridt på grundlag af konkrete forslag.
You may count on our active and unequivocal support and collaboration, not only in the framework of the institutional debate but in all others too. We may not rest on our laurels once we have drawn up the blueprint for Euro
Formandskabet vil derfor ikke prioritere de forslag, der er fremsat på dette område.
The Presidency will therefore not grant priority to the proposals made in this area.
Det vil til gengæld lægge vægt på koncentrationen af »impulser« inden for centrale aspekter af samarbejdet.
It will emphasize instead the concentration of effort on central aspects of coop-
er sagt meget klarere i forslaget til beslutning.
It seems to me that my French colleagues have pre sented a different and less happy formulation of what is much more clearly expressed in the resolution.
Jeg vil gerne sige til dem, at denne deres idé, som de med rette lægger vægt på, fremgår klart og tydeligt af teksten til beslutningen.
I would like to say to them that their idea, which they rightly value, is expressed with clarity and vigour in the text of the resolution.
(IT) Det er, hvad man når frem til, når man for at tage fat på den europæiske opbygnings problemer lægger sagerne i hænderne på de nationale diplomatier i stedet for at lægge dem i hænderne på de europæiske borgeres repræsentanter.
This is what it comes to when the problems relating to the construction of Europe are left in the hands of the agents of the national diplomatic services instead of being entrusted to the representatives of the European citizens.
De insisterer på, at det drejer sig om at gøre Europa i stand til at besvare krisens nye udfordringer »... voksende politisk, økonomisk og social solidaritet hos disse folk i respekt for de individuelle og kollektive rettigheder ...« etc. og at »målet med oprettelsen af den europæiske union var fastsat i traktaterne.
'. . . the growing political, economic, and social solidarity of these peoples in the respect of individual and collective rights' .. . etc. . . . and that 'the objective of European union was fixed in the treaty.
De fremskridt, som målet med unionen har gjort, har, selv om de er betydelige, været periodiske, og de har ikke gjort det muligt at imødegå nye økonomisk-poli-tiske udfordringer ...« osv.
Advances made towards the objective of the union, although considerable, have been spasmodic and inadequate to meet the new economic and political challenges...' etc.
Jeg vil gerne gøre nogle korte almene bemærkninger om ændringsforslagene.
I would like to make some brief and general observations concerning the amendments.
Jeg har allerede sagt, og jeg gentager det, at en nøje granskning af ændringsforslagene får mig til at drage den slutning, at hvad der end bliver deres skæbne, vil de ikke på væsentlig måde ændre tekstens grundlæggende karakter.
I have already said, and I repeat, that a careful study of the amendments leads me to conclude that, whether adopted or rejected, they do not substantially modify the basic character of the text.
Jeg vil derfor for de flestes vedkommende opfordre dem, der har stillet dem, til at trække dem tilbage, eftersom de orfte kun er gentagelser af noget, der allerede er drøftet i udvalget, eller indeholder forskellige formuleringer af samme tema.
In most cases I will ask the sponsors of the amendments to withdraw them, since they are often only repetitions of things already discussed in committee, or other variations on the same themes.
Og for at give et eksempel, med hvilket jeg i særdeleshed henvender mig til de kolleger, der har stillet det, skal jeg citere ændringsforslag nr. 13 af de franske socialister, et forslag, hvorom det siges, at det — ifølge forslagstillerne — indeholder noget væsentlig anderledes end det, vi siger i forslaget til beslutning.
To give an example particularly addressed to those who presented it, I will cite Amendment 13 of the French Socialists, which, according to its sponsors, is supposed to contain an indication of something substantially different than what we say in the resolution.
Jeg skal dvæle lidt ved det og undlade at komme ind på resten, fordi det i de andre tilfælde drejer sig om noget, der ikke er meget anderledes.
I will dwell on it for a moment, omitting the rest because they deal with similar matters.
I ændringsforslag nr. 13 ønsker man, at teksten i punkt 1 efter andet led formuleres som følger:
In Amendment 13, paragraph 1, it is urged that the text of the resolution, after the second hyphen, be rewritten in the following manner:
Forskellen består kun i dette : planlagt er meget mere præcist end forestående, for med planlagt mener man noget i nær fremtid.
'.. . and declares that the realization of the union is indispensable, but that it should not be restricted to an institutional operation.'
»... og erklærer, at gennemførelsen af unionen er absolut nødvendig, men ikke kan begrænses til intitutionelle foranstaltninger.«
Here follow various reproaches for our having restricted it 'to an institutional operation'.
Jeg vil derfor opfordre forslagsstillerne til at tage dette ændringsforslag tilbage.
The only difference is this: 'forthcoming' is much more precise than 'envisaged', for with 'forthcoming' we intend to say that this will soon take place.
Her har man fremført visse bebrejdelser, eftersom man har begrænset sig til institutionelle foranstaltninger ninger
I would therefore like to invite the sponsors of the amendment to withdraw it.
». . . overbevist om, at reformen af institutionerne nok er nødvendig for, at Fællesskabet kan fungere bedre, men ikke kan erstatte en fælles aktion over for de politiske, sociale og økonomiske udfordringer nu og i fremtiden . . .«
'. .. convinced that reform of the institutions, indispensable though it is for improving the functioning of the Community, cannot replace joint action to meet the political, social, and economic challenges of today and tomorrow .. .'
Vi ved, hvad Deres bekymringer og forbehold går ud på.
And what does the resolution say?
Nuvel, hvad siger forslaget til beslutning?
The amendment says: 'to favour its development.'
Det siger: »... at fremme dets udvikling.«
'. .. consequently, institutional progress should be liued to the definition of new common policies
Et af dem går ud på, at man opgiver tanken om, at Parlamentet skal have et ord at sige ved udnævnelsen af medlemmerne af Domstolen; et andet siger, at det vil fjerne angivelsen af en tidsplan for vort arbejde og lade det stå hen i det uvisse.
I will add that these anxieties are shared by many of us, for many of us — myself in particular — insisted on not speaking only of institutions, but rather of institutions intended for solving certain problems.
Men man bør ikke stemme om ting, der siger det samme, selv om det er formuleret på forskellig måde !
This idea is vigorously defended here, and among its most lucid and authoritative supporters was our former president, Mrs Veil.
»... det drejer sig følgelig om at knytte institutionelt fremskridt sammen med fastsættelsen af nye fælles foranstaltninger, som giver mulighed for at gøre fremskridt inden for nøgleområderne, hvortil navnlig hører kampen for beskæftigelse — social politik og industripolitik — bekæmpelsen af uligheder — skattepolitik og regionalpolitik — og kampen for fred og udvikling — samarbejdspolitik og nord-syd-politik .. .«
fi, -uring advances in key areas — the fight against unemployment — social and industrial policies — the fight against imbalances — fiscal and regional policies
Spinelli det drejer sig om at fremme en tilbundsgående debat med deltagelse af hvert enkelt medlemsstats politiske kræfter og fremsætte forslag i den retning.
Spinelli proposes that we drop the idea that Parliament should have something to say in Commission's appointment of the judges; another calls for us to omit the tentative schedule for our work and leave our calendar more open.
Det blev nævnt i udvalget, men vi gav afkald på det i sidste øjeblik.
Well, we do not vote on amendments that say the same thing, even if they are formulated in different ways!