natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Præsident Mitterrand har lige understreget vigtigheden af, at problemerne bliver løst inden for Fællesskabet, og det bifalder vi naturligvis.
We all know about the problems in the steel sector 18 months ago and we all know what happened about special steel.
Men på indeværende tidspunkt er man imidlertid vidne til en hovedsageligt tosidet diskussion, hvis erklærede mål er at undersøge mulig­heden for en beslutningstagen.
Last week I was reading in the papers that Bethlehem Steel had lodged another complaint triggering off threatening procedures.
Der går oven i købet, hr. Thorn, rygter om nye forslag fra Kommissionen.
When we meet people from the American Congress, they complain constantly about our lack of flexibility on agricultural exports.
Det er også altsammen udmærket, forudsat at der, i Kommissionens program ligesom andetsteds, er tale om hurtigt at tage fat om problemerne i fællesskab og nå frem til nogle løsninger, nogle afgørelsen.
Whenever one of us mentions the very considerable imports of soya and corn gluten — cattle feed, that is — they say that the USA could after all bring back its protective barriers against the Community wine, cheese and beer exported to their market.
Jeg er nu nået til Fællesskabets eksterne forhold.
Europe, you say, is in great need of being governed.
De har så udmærket, hr. Thorn, udtalt Dem om Lomé II, der skal blive til Lomé III.
And you added that lack of action by the normal deci sion-making bodies has led to the most technical dossiers being referred to the European Council.
Eftersom vi i næste uge har et møde i Brazzaville, hvor. de forksellige lande er repræsenteret, tror jeg, det er bedre blot at bifalde Dem nu og udsætte de iagttagelser, som denne konfe­rence vil afstedkomme, til et senere tidspunkt.
So once more I come to the conclusion — and I am not afraid of repeating myself on this — that the agriculture ministers absolutely have to decide agricultural prices themselves instead of sending the matter off to the European Council.
I lighed med Dem, hr. Thorn, kan vi konstatere, at på trods af de aftaler, man er nået frem til blandt de ansvarlige for forskningen, er Rådet i det stramme budgets navn ude af stand til at tage en beslutning, hvorimod både Japans og USAs regering og industri iværksætter vældige forskningsprogram­mer omkring femte­generationen af computere.
I note that these texts abound and that the politicians say they are encouraged by the electorate or that the administration has to be encouraged — unless the administration says it is forced to take a harder line because it is threatened by Congress.
Vi kan tilslutte os den meget berettigede alvor, hvormed De betragter dette punkt.
I think that this is a subtle game in which the pretext and the real reason go hand in hand.
For at blive ved de eksterne forhold vil jeg gerne stille Dem et præcist spørgsmål vedrørende vore handels­forbindelser med USA.
Mr President, we have very much appreciated the importance you attach to Mr Mitterrand's personal commitment.
For nogle måneder siden vedtog Repræsentanternes Hus sind »Domestic components Bill« for bilindu­
Mr President, Mr Thorn spoke of the scourge of unemployment and its disastrous effects in eloquent terms.
Men det spørgsmål, som jeg må stille mig selv, og som De sikkerte også stiller — og svaret findes i Rådet — er: Hvor finder vi midlerne til at finansiere alt dette?
Glinne from having reached, but I should like to say, here and now, that the Socialist Group, for its part, will be stressing the importance of an expansionist macroeconomic component.
Og mens jeg er ved det sociale, vil jeg gerne kort komplimentere kommissær Richard for hans ihærdige arbejde for, at det direktivforslag, som går under navnet Vredeling-direktivet, omsider så dagens lys efter de talrige rejser, det har måttet foretage, og dét duden at ordlyden en blevet udvandet.
And lastly, on the subject of recovery, I should like to lend our support to the Commission when it suggests consolidating the European monetary system and making more extensive use of the ECU.
Jeg vil også gerne komplimentere Kommissionen for det forslag, den har fremsat i forbindelse med forældreorlov.
I turn now to the Council to insist yet again — you have to go on insisting, even if it gets you nowhere — on its losing no time in accepting the Commission's recommendations on the subject.
Jeg så forleden dag hele den række lovforslag, der var blevet fremsat dels i Senatet, dels i Repræsentanternes Hus, af parlamentarikere, hvorblandt mange havde ry for deres mådeholdenhed på dette område på grund af protektionismens farer.
And a little further on : 'The Commission will continue to implement the action programme on the promotion of equal opportunities for women and is considering' — I find the word a little weak — 'the presentation of fresh proposals for legislation, notably with reference to self-employed women'.
Jeg kan konstatere, at der er i massevis af de slags lovtekster, og at parlementarikerne hævder, at de bliver presset af vælgerkorpset, eller at man må presse på i administrationen, hvis administrationen da ikke erklærer, at den er nødt til at skærpe sin holdning, fordi den trues af Kongressen.
As for the reduction and reorganization of working time, 'The Commission will continue to campaign for reductions and flexibility in working time, which it regards as an essential weapon in the fight against unemployment, and it is already considering the action it should take once the Council has adopted its proposals for a recommendation, probably in June'.
Jeg tror, at der finder et subtilt spil sted, hvor påskud går hånd i hånd med velfunderede begrundelser.
I should like to see a tiger in the Commission's tank here, as its vocabulary is rather disappointing, even if its good intentions are worth emphasizing. sizing.
Vi må tænke på andengenerationens, ja endda tredje-generationens Europa, som De siger, hr. Thorn.
'Parliament's role in decision-making', you said is not commensurate with the legitimacy the direct elections gave it.
Jeg frygter imidlertid, at genoprentingspolitikken, sådan som den tegner sig, er utilstrækkelig.
Parliament is an expression of the deep-rooted aspirations of the people of Europe.
Og så vil jeg gerne henvende mig til Rådet for endnu en gang — endnu en gang, man må blive ved med det, selv om det ikke nytter noget — at insistere på, at den ufortøvet godkender de henstillinger, som Kommissionen har forelagt for den på det område.
It was a great pleasure to hear you say so, particularly since we had a great institutional debate here yesterday.
Hr. formand, kommissionsformand Thorn har i veltalende vendinger omtalt arbejdsløshedens svøbe, dens katastrofale virkninger.
Thank you, Mr President. I should like also to tell you that like you, we believe that the occasion of the European elections should be used to reassert the will for European construction and its political goal.
Jeg vil gerne fremhæve de enkelte god forholdsregler, som jeg er glad for at finde i Kommissionens rammeprogram for 1984.
If I had one recommendation to make, immodestly perhaps, to my colleagues and the media representatives in 1984, it would be to ban the phrase 'common market' from their vocabulary and replace it with 'Community'.
Og senere: »Kommissionen vil fortsætte gennemførelsen af handlingsprogrammet for lige muligheder for mænd og kvinder og agter — jeg synes det ord er lidt vagt — at fremsætte nye lovforslag, bl.a. om selvstændige erhvervsdrivende kvinder«.
On another page of our programme, still in the social sector, I see, on page 28, some excellent remarks on the policy of the Social Fund.
Hvad angår nedsættelse og tilpasning af arbejdstiden, »vil Kommissionen fortsætte sin igangsættende virksomhed på dette område, der er af stor betydning for arbejdsløshedens bekæmpelse; den overvejer allerede, hvilke initiatver der bør tages efter Rådets vedtagelse af det forslag til henstilling, som Kommissionen agter at forelægge i juni«.
The new provisions of the Fund constitute real moves to tighten up conditionality and strengthen the qualitative concentration of its objectives, by concentrating on appropriations in high and longterm unemployment areas and/or those involved in industrial or sectoral restructuring and making at least 75 % of the allocations available to foster employment for young people.
Jeg kunne på dette punkt godt ønske, at Kommissionen »fik en tiger i tanken«, for dens ordvalg er en smule skuffende, selv om dens gode hensigter fortjener at blive fremhævet.
These provisions will enable the Commission to play a more active role than hitherto in monitoring and evaluating operations aiid.;in promoting innovation in projects related to Corrimunity action programmes. This is all fine.
Hr. formand, kære kolleger, jeg vil slutte med at fremhæve et punkt i hr. Thorns tale, som er klart smigrende for os. Det folkevalgte Parlamentet har ikke — sagde De —- den rolle i beslutningssystemet, som tilkomer det:
What I am wondering, and this is certainly a question you are asking too — and the answer can be found in the Council — is no doubt where are we to find the means of financing that will enable us to implement them ?
Som udtryk for befolkningernes dybeste ønsker bør det spille en langt vigtigere rolle i fastlæggelsen af den europæiske politik.
Since I am dealing with social matters, I should like at this point to congratulate Mr Richard on his interest in ensuring that the projected directive, known as the Vredeling directive, sees the light of day after all its peregrinations and that there is still substantial content to the text.
Det bør i frem tiden fuldt ud dele lovgivningsmagten og budget magten med Rådet.
I should also like to congratulate the Commission on its proposal on parental leave.
De har gjort os en stor glæde ved at sige dette, så meget desto mere som vi i går netop her havde en bred debat om institutionerne.
Mr President, you were quite right to say on a number of occasions that the European institutions' capacity for non-decisions is quite simply enormous and damaging.
Hr. formand, jeg takker for det, og jeg ville også gerne sige, at vi, ligesom De, mener, at man bør benytte lejligheden, som valget til Europa-Parlamentet i de europæiske lande byder, til på ny at bekræfte viljen til at opbygge det europæiske samarbejde med dets politiske sigte.
As for the Commission, which we always obstinately consider to be our natural ally, I should say that sometimes — not very very often, but some times — it is partly to blame.
På side 9 i Deres rammeprogram, og stadig inden for det sociale område, findes nogle udmærkede udtalelser omkring socialfondspolitikken.
I have often congratulated it and I should now like to use the everyday language of a car-driver to tell it that it does not warrant a red light and a green light would be too generous, so it should carry on with flashing orange.
De havde helt ret, da De gentagne gange sagde, at den manglende evne til at træffe beslutninger i Fællesskabets institutioner er kolossal og skadelig.
We must now be thinking about the Europe of the second or even third generation, as you yourself say, Mr Thorn. Though I fear that the policy for recovery as it is emerging will prove inadequate.
Med hensyn til Kommissionen, som vi altid og stædigt har betragtet som vor naturlige allierede, vil jeg sige, at også Kommissionen undertiden — ikke så forfærdelig tit, men undertiden — har gjort sig skyldig i dette.
We on the socialist benches think that productive investments should be boosted at both Community and national level and that, at Community level, particular use should be made of NCI 3 and priority given to those regions where reserves of workers, unemployed workers that is to say, are particularly large.
Den må stedse passe på ikke at svigte sin rolle eller de funktioner, den er blevet tildelt.
We are committed, on a special committee, to work which should define what a policy of recovery should be.
Efter alle disse roser vil jeg så udtrykke mig i nogle enkle vendinger hentet fra trafiksproget og sige: »Rødt lys fortjener De ikke, og grønt lys ville være for generøst.
Mr Barbi (PPE). — (IT) Mr President, ladies and gentlemen, Mr President of the Commission, I liked the tone and I liked the stature of your report.
Så fortsæt med det gule blinklys.«
What I like above all was that what you gave us was not a
(Bifald)
Page 125
Jeg fandt især behag i den, fordi De ikke forelagde et regnskab, men et program.
Barbi balance-sheet but a programme.
Det er det, vi ønsker af Kommissionen.
That's what we want from the Commission.
Og vi påskønnede også det, der var i Deres beretning, eller i det mindste det, vi mente at finde, som svar på den forespørgsel, hr. Macario og jeg selv havde stillet Kommissionen, og det i vi tilfredse med.
We also appreciate what you said in your report, or at least what we thought we could find there, in response to the question which my colleague Mr Macario and myself have put to the Commission, and we are satisfied with it.
Vi er enige i alle tre ting. Blot er det det med den første, begrænsningen af landbrugsudgifterne, at selv om vi erklærer os enige, understreger vi samtidig en risiko: denne begrænsning af landbrugsudgifterne må ikke ske under pres fra det loft, man er ved at nå, ja endog bryde igennem, men med fornuft, dvs. på en sådan måde, at vor landbrugsproduktion rettes mod et reelt marked, markedet for forbrugernes behov, og ikke mod et marked, der er skabt kunstigt gennem prisgarantier, som ender med at frembringe overskud, der ikke kan afsættes.
of agricultural spending, although we are in favour, we must point out a danger : this expenditure must be held back not merely because of the ceiling that we are about to reach, or even to pass, but must be contained rationally, by directing our agricultural output to a real market, the market of consumer demand, instead of an artificial market of price guarantees which lead to surpluses that cannot be got rid of.
Det er denne logik, som bør styre reformen af den fælles landbrugspolitik.
This is the logic that should be at the base of any reform of the common agricultural policy.
For hvis vi på grund af bekymring for loftet, for udtømningen af de til rådighed værende finansielle midler vil sætte grænser for enhver udgift, måske uden at gøre forskel for alle produkter, for alle regioner, for alle typer af producenter — de store, de små, de producenter, som virkelig er landbrugere, og de producenter, som aldrig har set en kvadratmeter landbrugsjord og frem stiller fødevarer og sikres og betales via de såkaldte landbrugsudgifter — hvis vi gør det, vil det uundgåeligt og skæbnesvangert føre til, at de enkelte rege ringer må prøve at hjælpe landbrugsproducenterne.
Otherwise, if, in our preoccupation with the ceiling, with insuperable financial restrictions, we put a limit on every expenditure, indiscriminately in respect of every product, every region, every category of producer — big and small, real farmers and those who have never seen an acre of farmland and who receive guarantees and 'agricultural' payments for producing foodstuffs — if we do this then inevitably, necessarily, the individual governments will be obliged to try to come to the aid of agricultural producers.
Der er ingen anden løsning.
There is no other way.
Det må dog være mig tilladt også at fremsætte nogle få bemærkninger, fordi vi, som hr. Glinne sagde for lidt siden, dog må give et eller andet gult lys, en eller anden melding.
May I nevertheless be permitted to make a few observations, because, as Mr Glinne was just saying, we must give the yellow light, we must give some sign of warning.
Vi tilslutter os vurderingen af forvaltningen af de kriseramte sektorer — ak, hvis der havde været denne forvaltning fra Kommissionens side. Jeg tænker på stålindustrien, som det mest iøjnefaldende eksempel.
We associate ourselves with the words of appreciation for the management of the crisis-stricken industrial sectors — Heaven help us if the Commission had not been there to do the managing !
Hvad ville der være blevet af den europæiske stålindustri, af de kriseramte industrier i denne sektor, eller af Italsider i Bagnoli — for at nævne et eksempel ikke langt fra mit hjem — hvis der ikke havde været den nuværende fællesskabsforvaltning af stålpolitikken. Vi stålproducenter i Europa ville alle ligge på knæ over for den japanske, koreanske, indiske, brasilianske, venezuelanske konkurrence osv.
What would have become of Europe's steel industry, what would have become of this sector in crisis, what would have become of Italsider at Bagnoli — if I may cite an example close to home — if we did not have Community management of steel policy.
Så vil vor finansministre — husk dem på det, ærede •repræsentanter for Rådet — vore økonomiministre, der i dag bekymrer sig så meget over forøgelsen af Fællesskabets egne indtægter, fordi dette ikke er på linje med deres budgetstramningspolitik, opdage, hvor meget en gennationalisering af landbrugspolitikken vil komme til at tynge deres budgetter.
And then will our ministers of finance — yes, take note gentlemen of the Council — then will our ministers of the treasury, our ministers of the economy — all those who today are so worried because an increase in Community resources might go against their austere budget policies — then will they find out what is the cost to their budgets of renationalizing agricultural policy !
Men der, hvor vor utilfredshed er stor — og De, hr. Thorn, nævnte det meget udmærket — er i den ny politiks sektor, den politik, som De kaldte for de nye udfordringer, som historien stiller os over for, og over for hvilke Fællesskabet har vist sig magtesløst.
Mr Thorn, what frightens us in this striving to keep down agricultural prices is that this trend leads directly to the slippery slope that ends with renationalization of agricultural policy.
Hr. Thorn, det, vi frygter i denne tendens til en begrænsning af landbrugspriserne, er, at man styrer mod skråplanet i form af en gennationalisering af landbrugspolitikken, som ikke blot vil være dyrere,
It would also mean the destruction of the Community work we have accomplished in all these years ...
Barbi men vil betyde en ødelæggelse af alt det, som det er lykkedes os at gøre på fællesskabsplan i disse år . . .
When it is a matter of managing industries in crisis, it is easy to fall into disagreement because we have to share out a cake that is continually shrinking.
(Bifald) indsats tilintetgøres.
Why, then, does it not come about ?
Vi må vende op og ned på denne løsningsmodel, vi må tydeliggøre det irrationelle i deres løsningsmodel, vi må igen kalde det til ansvar og kræve, at dets afgørelser har demokratisk og euro pæisk mening.
Here is the true reason, here the crux : the Community needs government ; we are not governed, we are a Community with a government that cannot come to an agreement and cannot come to a decision.
Hr. Thorn, derfor er vi tilfredse med Deres program og vi håber, at Fællesskabet kan gøre fremskridt i denne retning.
And there is nothing worse than when a community, when any community, is without government.
De sagde, at det er nødvendigt med et samråd mellem de tre institu tioner, at det er nødvendigt i fuldt omfang at bevare Parlamentets budgetbeføjelser, som hele tiden trues, at det er nødvendigt i størst mulig grad at forebygge konflikter mellem budgetmyndighedens to grene. Vi er helt enige i dette.
You have said that there must be conciliation between the three Institutions, that Parliament's budgetary powers, which are under continual threat, must be fully preserved, that we must avoid as far as possible conflicts between the two branches of the budgetary authority.
Men det vi er mest enige i, er naturligvis forøgelsen af Fællesskabets midler.
But the point on which we are most in agreement is, of course, that concerning increasing the Community's financing.
Vi forstår, at det er nødvendigt først at træffe afgørelse om begrænsning af landbrugsudgifterne og dernæst om forøgelsen af Fællesskabets egne indtægter.
We understand that we need first to decide on containing agricultural expenditure and thereafter on increasing the Community's own resources.
Jeg vil dog gerne formane Rådet om at tage i betragtning, at selv om man begrænsede landbrugsudgifterne inden for de nuværende grænser eller ligefrem under dem, må man ikke gøre sig illusioner om hermed at kunne undgå problemet med forøgelsen af de egne indtægter.
But I would advise the Council to bear in mind that even if it were possible to keep agricultural expenditure within the present limits, or even reduce it, they should be under no illusion that this would allow them to avoid the problem of increasing own resources.
Man skaber ikke en ny politik på det teknologiske område, man skaber ikke en ny politik på energiområdet, på transportområdet, man forvalter ikke, som det er vor pligt og vor interesse, Lomé-poli-tikken uden en forøgelse af de egne indtægter.
New policies in technology, new policies in energy, in transport, the administration of the Lomé policy, which is both our duty and to our benefit — all these policies cannot be pursued unless own resources are increased.
Sir Fred Catherwood (ED). — (EN) Hr. formand, Napoleon sagde: »Jeg bryder mig ikke om uheldige marskaller«, og vi har en uheldig Kommission.
President Thorn has given us three fundamental indications : containment of agricultural expenditure, budgetary discipline, increased financial resources.
Han udnævnte ikke sine marskaller, for at de skulle komme og forklare ham, hvad der var gået galt.
Barbi him what had gone wrong.
Han ønskede marskaller, der var geniale nok til at vende et nederlag til en sejr.
He wanted marshals who would have the genius to produce victory out of defeat.
Vi har brug for en Kommission i Fællesskabet, der kan gøre det samme.
We need a Commission in this Community which can do the same.
Kommissionen har et meget værdifuldt aktiv. Dette aktiv er initiativretten. Ingen andre kan komme med forslag, og ingen andre har initiativet.
The Commission has a very precious asset.
Der er to måder, hvorpå man kan bruge dette initiativ over for vetoretten.
There are two ways of using this initiative in the face of the veto.
Den ene er at stå fast på sine forslag og nægte at komme med andre forslag.
One is to stand to one's proposals and refuse to make other proposals.
Den anden er at indordne sig under den kendsgerning, at vetoretten eksisterer i Rådet, at lade sig tvinge til at vælge den linje, hvor man møder mindst modstand, at finde den laveste fællesnævner, at fremlægge noget for Rådet, som vil gå igennem, og kalde dette for avanceret realpolitik, og så behandle alt andet — den slags ting, der kommer herfra — som sværmerisk og urealistisk.
The other is to adapt oneself to the reality of the Council veto, to be forced to the line of least resistance, to the lowest common denominator, to put to the Council what will go through and to call this sophistication Realpolitik and to treat anything else — the kind of things that come from here — as visionary and unrealistic.
Kommissionen begyndte med at vælge den linje, der mødte mindst modstand, og nu er den kommet i vanskeligheder.
The Commission began by choosing the line of least resistance, and now it has got into trouble.
Den har ladet Rådet få den egentlige magt i Fællesskabet, uden at det har ansvaret.
They have allowed the Council to acquire the real power in the Community without having the responsibility.
Det er ikke Rådets ansvar at udarbejde forslag.
It is not the responsibility of the Council to produce proposals.
Faktisk ejer det slet ikke det maskineri, der skal til for at ud arbejde forslag, som det viste sig i Athen.
Indeed, as Athens shows, they do not have the machinery to produce proposals.
Det er ikke et kollegium.
They are not collegiate.
Det er ikke valgt til at regere Europa: medlemmerne er valgt til at regere deres egne lande.
They were not elected to govern Europe : they were elected to govern their own countries.
Rådets formandskab skifter hvert halve år, og for at sige det mildt er nogle formandskaber bedre end andre.
The presidency of the Council changes every six months, and, to say the least, some presidencies are more capable than others.