natgillin/translations-raw huggingface dataset:
De er ikke egnede for alle stofmisbrugere på grund af de særlige behandlingsformer, men frivillighedsprincippet tiltrækker stofmisbrugere, der allerede er besluttet på at overvinde deres problem.
They are not suitable for all addicts due to the special regimes, but their voluntary participation principles attract addicts already determined to recover. er.
Der bør findes et tilstrækkeligt antal terapeutiske grupper i Fælles skabets regioner i forhold til antallet af stofmisbrugere i befolkningen.
There should be a sufficient number of therapeutic communities in the regions of the Community proportionate to the number of drug addicts in the population.
Regeringerne bør stille de nødvendige midler til rådighed for de lokale myndigheder til finansiering af disse grupper.
Governments should provide appropriate funds to local authorities which are earmarked for funding of these communities.
Den europæiske sammenslutning af terapeutiske grupper kunne udgøre en værdifuld ressource for medlemsstaterne ved fastlæggelsen af de påkrævede terapeutiske gruppers art, deres karakter og deres retningslinjer.
The European Federation of Therapeutic Communities could be a valuable resource for Member States in deciding the type of Therapeutic Communities required, the character of communities and their standards.
Da skridtet ind i terapeutiske grupper imidlertid er for stort for mange misbrugere, må der også — eventuelt som forberedelse til denne type behandling — være andre muligheder som f.eks. poliklikikker for stofmisbrugere, gruppe- og familieterapi, afvænningsprogrammer og ikke-traditionelle behandlingsformer som f.eks. akupunktur osv.
Since many addicts find therapeutic communities rather intimidating, there should be other facilities, possibly as preparation for this type of treat ment — such as out-patients ' clinics for drug addicts, group and family therapy, detoxification programmes and non-traditional forms of treatment such as acupuncture, etc.
Vi mener, at den alment praktiserende læge er en uundværlig støtte for samfundet i kampen mod narkotika, og vi er overbeviste om, at der ikke gøres nok brug af den hjælp, han kan yde.
We believe that the general practitioner has an indispensable rôle to play in helping society to cope with the drug problem and we are convinced that not enough use is being made of the services which he can provide.
79 helbredsmæssige problemer, og i praksis agerer han også meget ofte som rådgiver.
Everyone will agree that it is the general practitioner who is the first line of contact for members of families who have medical problems and, in practice, he is very often a counsellor as well.
Han er en diskret rådgiver og kan sikre, at der ydes fuld fortrolighed og gives objektive råd.
He is a discreet source of advice, where confidence can be assured and objective advice given.
I øjeblikket findes der kun få oplysninger om omfanget og arten af alment praktiserende lægers behandling af stofmisbrugere.
At present there is little information available as to the scale and nature of the treatment of drug misusers by general practitioners.
Imidlertid giver en nylig undersøgelse foretaget på Institute of Psychiatry Addiction Research Unit i London nogle nyttige fingerpeg.
However, a recent study carried out at the Institute of Psychiatry Addiction Research Unit in London gives some very useful pointers.
I perioden mellem 1926 og 1966 etableredes der nogle faste rammer for behandlingen af stofmisbrugere.
In the period between 1926 and 1966 a framework for treatment of addiction was established. Within this it was con-
Inden for disse rammer ansås det for god lægelig praksis, at den alment praktiserende læge ordinerede opiater til behandling af stofmisbrug, når afvænningen ikke var lykkedes, og når dette satte patienten i stand til at føre et normalt og produktivt liv.
79 sidered good clinical practice for the general practitioner to undertake the prescribing of opiate drugs for treatment of addiction when withdrawal had proved unsuccessful and when the patient was thereby enabled to live a normal and productive life.
Imidlertid indførtes der i slutningen af 1960erne et nyt system som en reaktion på det øgede narkotikamisbrug, og fordi man havde konstateret, at et lille antal læger havde ordineret unødig megen medicin til stofmisbrugere.
However in the late 1960's a new system was established in response to a growing pattern of drug misuse and because it had been found that a small number of doctors had been overprescribing to addicts.
Behandlingen af stofmisbrugere blev overdraget specialiserede hospitalsafdelinger under ledelse af en rådgivende psykiater.
The rôle of treating drug addicts was handed over to specialist hospital-based units under the direction of a consultant psychiatrist.
Kun læger, som af det britiske indenrigsministerium havde fået tilladelse hertil — i praksis de læger, der arbejdede på disse hospitalsafdelinger — kunne ordinere heroin eller kokain til behandling af misbrug.
Only doctors licenced by the British Home Office — in practice, those working in the hospital units — were able to supply Heroin or Cocaine in the treatment of addiction.
Denne nye praksis fungerede måske i et stykke tid, men det er efterhånden blevet alt for åbenbart, at disse hospitalsafdelinger på grund af den eksplosionsagtige stigning i narkotika- og navnlig heroinmisbruget i de sidste 10 år nu ikke længere kan klare udfordringen.
This new practice may have worked for a time but it has become all too apparent that with the explosion of drug, and particularly Heroin, addiction in the last ten years, these hospital units have been unable to cope.
Det er en sørgelig kendsgerning, at patienter typisk må vente ca. 4 uger på at få tid på en narkotikaklinik første gang.
It is a sad fact that patients typically have to wait for about four weeks for a first appointment at a drug clinic.
Følgelig er den alment praktiserende læges rolle i behandlingen af stofmisbrugere atter blevet fremtrædende, uden at han selv er direkte skyld heri.
Consequently the rôle of the General Practitioner in attending to drug addicts has, by default, again come to the fore.
Dette vises ved en slående vækst i de alment praktiserende lægers andel i det samlede antal tilfælde, som læger, der behandler stofmisbrugere, har anmeldt til det britiske indenrigsministerium.
This is shown by a striking growth in the general practitioners' share of the total of notifications made to the British Home Office by doctors attending addicts.
Af alle førstegangsanmeldelser tegnede alment praktiserende læger sig for 15 % i 1970, 29 % i 1975, 49 % i 1980 og 55 % i 1984.
Of all first time notifications, general practitioners were responsible for 15% in 1970, 29% in 1975, 49% in 1980 and 55% in 1984.
Selv om tallene maske varierer, føler vi os ret overbeviste om, at huslæger i andre dele af Fællesskabet spiller en stadig vigtigere rolle med hensyn til at hjælpe familier og stofmisbrugere til at overvinde deres narkotikaproblemer.
We have little doubt, that though the figures may vary, family doctors in other parts of the Community are playing an increasingly important rôle in helping families and drug addicts to deal with their drug problems.
Imidlertid ved vi med sikkerhed, at alment praktiserende læger meget ofte er uvillige til at behandle stofmisbrugere eller til at lukke dem ind i deres konsultationsværelser.
However we do know that very often general practitioners are unwilling to treat drug addicts or to let them into their consulting rooms.
Grunden hertil synes dels at være, at de betragter stofmisbrugerne som en konstant og uproduktiv plage, og dels, at de kan være til gene for andre ventende patienter.
This appears to be partly because they see addicts as being an ongoing and unproductive nuisance and partly because they can be an embarrassment to other patients waiting to be treated.
Nederlændingene hævder, at de har løst disse problemer ved kun at henvise de stofmisbrugere, som deres gadehjørneklinikker er kommet i kontakt med, til huslæger, når stofmisbrugerne anses for at kunne beherske sig tilstrækkeligt, således at de ikke bliver en gene for lægen.
The Dutch claim to have overcome these difficulties by referring addicts with whom their 'Corner Street' clinics have come in contact to family doctors only when they consider the addict to be sufficiently in control of himself, so as not to be a liability for the family doctor.
På denne måde lettes presset på statsejede klinikker, og de alment praktiserende lægers rolle øges på frivillig basis.
In this way, pressure is relieved on the State clinics and the general practitioners' rôle is increased in a willing fashion.
Så vidt muligt bør lægerne samarbejde med de lokale sundhedsmyndigheder samt forældre og basisgrupper.
As far as possible, general practitioners should work with local health authorities and parent and community groups.
Undervisning om narkotika og narkotikamisbrug bør udgøre en fast bestanddel af medicinstudiet og gives alle alment praktiserende læger, skole læger og læger på arbejdspladserne.
Training in drugs and drug abuse should become an integral part of medical training and be given to all existing general practitioners, school doctors and works doctors.
Ud over de positive bidrag, som alment praktiserende læger kan yde, må der også inddrages medicinske specialister på dette område.
In addition to the positive contribution that can be made by general practitioners, medical specialists in this field should also be involved.
Om nødvendigt må en sådan specialviden opbygges fra grunden.
Where necessary, this speciality should be created.
De nationale sundhedsministerier skal omgående foretage undersøgelser af alment praktiserende lægers udstedelse af recepter; disse skal behandles på EF-plan, og der skal fremsættes relevante henstillinger med henblik på en forbedring af lægepraksis og med henblik på at hindre, at der vilkårligt udstedes recepter.
Urgent investigation of the prescription practices of general practitioners should be carried out by national Ministries of Health, compiled at the EC level, and appropriate recommendations made with the aim of improving medical practice and avoiding indiscriminate prescribing.
AIDS (erhvervet immundefektsyndrom)
AIDS (Acquired Immune Deficiency Syndrome)
Selv om AIDS ikke indgår som det største af problemerne i forbindelse med narkotika, er det nødvendigt at trække sygdommen frem i lyset på grund af dens virkninger for stofbrugere.
Although AIDS is not a main part of the drugs problem, we need to highlight it because of its effects on drug users.
Denne dødelige sygdom forårsages af et virus, der ødelægger kroppens forsvarsmekanismer mod infektioner og kræftsygdomme. Dette virus overføres fra person til person, når legemsvædsker kom mer i kontakt med hinanden.
This deadly Illness is caused by a virus which destroys the ability of the body to fight off infections and cancers.
Den mest almindelige smittekilde er intimt seksuelt samkvem, navnlig blandt homoseksuelle. Imidlertid kan de stofbrugere, der smittes af dette virus, videreføre sygdommen ved heteroseksuel aktivitet. Dette problem er særlig stort for personer, der må ty til prostitution for at kunne betale for deres stofforbrug.
The most common source of infection is intimate sexual activity, particularly amongst homosexuals.
Der rapporteres også om et stadig stigende antal AIDS-tilfælde blandt stofbrugere, der har anvendt sprøjte.
There is also a steadily increasing number of AIDS cases reported amongst drug users, who have been injecting.
Her ligger risikoen i, at AIDS nemt over føres blandt personer, der bruger samme sprøjte.
Here the danger is the ease with which AIDS can be transmitted by the sharing of needles.
Dette giver anledning til et ubehageligt dilemma, fordi det siger sig selv, at jo mere effektiv bekæmpelsen af narkotika bliver med henblik på at forhindre import af heroin, jo større sandsynlighed er der for, at stoffets renhed vil blive mindre.
This presents an unpleasant dilemma, because the more successful drug enforcement becomes in preventing the import of Heroin, the more likely it is that the purity of the drug will decrease.
Og efterhånden som renhedsgraden bliver mindre, vil der være større tilbøjelighed til at gå fra rygning over til indsprøjtning for at opnå de ønskede euforiske eller stimulerende virkninger.
As the purity decreases, so the greater is the tendency to move from smoking to injecting to achieve the desired euphoric or stimulant effects.
Dette er imidlertid efter vor opfattelse ikke et tilstrækkeligt argument for på nogen måde at indstille krigen mod narkotikahandlere.
This is not in our view a sufficient argument for any letting up on the war against traffickers.
Der er imidlertid vægtige grunde, der taler for, at sprøjter og kanyler gøres lettere tilgængelige for at mindske den uundgåelige risiko for overførsel af AIDS, hvis flere personer bruger samme kanyle.
There is, however, a greater argument in favour of making syringes and needles more easily available in order to reduce the inevitably increased risk of AIDS being transmitted through shared needles.
Det synes at være tilfældet, at stofmisbrugere, der udvikler AIDS, dør hurtigere end ikke-stofbrugere, der udvikler sygdommen.
It seems to be the case that drug addicts developing AIDS die more rapidly than non-drug users who develop the disease.
Sidstnævnte dør som regel af kræftsygdomme, mens stofbrugere dør af infektioner, som de fleste af os normalt kan modstå.
The latter tend to die of cancers, whereas drug users die of infections, which most of us can ordinarily resist.
Opmærksomheden må især koncentreres om, hvad der sker i De forenede Stater, da Amerika har haft AIDS-problememe inde på livet mange år før Europa, og den erfaring, man der har opnået i bekæmpelsen af problemet, vil være uvurderlig.
Particular attention must be given to what is happening in the United States, since that country has encountered the problems of AIDS several years in advance of Europe and the experience that they have built up in dealing with that problem will be invaluable.
81 net oplysningsplan, så vore borgere på grundlag af KENDSGERNINGER kan informeres om, hvilke risici der er forbundeet med AIDS, og hvordan sygdom men får særlig relevans for stofbrugere.
It is then incumbent on the Governments of the Community to share any information which nation states have obtained and to coordinate in producing a well-funded and coordinated plan for informing our public, on the basis of FACT, what the dangers of AIDS are and what is the particular relevance of the disease to drug users.
Der er stor risiko for, at der vil opstå panikagtige tilstande, efterhånden som AIDS breder sig mere og mere i vort samfund.
There too is a risk of some thing akin to panic developing, as AIDS takes a greater hold on our society.
Mytedannelser og halve sandheder må ikke få lov til at gøre risikoen for en sådan panik endnu større.
Half-myth, half-fact must not be allowed to make the risks of this panic even greater.
Der bør snarest muligt gennemføres en koordineret undersøgelse for at fastslå sammenhængen mellem AIDS og brug/misbrug af narkotika i EF.
Urgent and coordinated research to establish the links between AIDS and drug use/abuse in the EC should be carried out.
En systematisk og sammenhængende forskning vedrørende AIDS og stofbrugere må fortsættes i de kommende år, således at der kan opstilles en virkningsfuld og veldokumenteret oversigt, der i en forståelig form kan gøres tilgængelig for alle dem, der skal drage nytte og fordel af de oplysninger, der er givet.
There must continue to be ongoing research into AIDS and drug users in a systematic way over the coming years, so that an impressive well-documented factual case history can be built up, which can be made available in an understandable form to all those who should be using and benefiting from the information obtained.
En koordineret offentlig informationskampagne i EF bør gennemføres for at give fakta om AIDS, mindske panikken mest muligt, undgå ubegrundet angst og hindre uberettiget forfølgelse og diskriminering af visse personkategorier.
A coordinated Community-wide public information campaign should be carried out to give the facts about AIDS, minimise panic, avoid unjustified fears and prevent undue persecution and discrimination against certain groups of
Stofmisbrugere bør have alle nødvendige oplysninger om AIDS.
81 people. Drug-users should be given all the necessary information on AIDS.
Et oplysningsprogram om forebyggelse mod AIDS må også omfatte, at der er rene sprøjter til rådighed, da man må gå ud fra, at stofmisbrugere ikke automatisk lader sig overtale til at ændre den hidtidige praksis i forbindelse med brugen af stoffer.
Availability of clean syringes must also form part of the education programme on AIDS prevention since it must be assumed that drug addicts will not necessarily be persuaded to change their method of drug taking.
EF skal på dette område samarbejde med den regionale afdeling af Verdenssundhedsorganisationen (WHO) som kompetent myndighed.
The EC should cooperate in this field with the World Health Organization (WHO) regional office as the competent authority.
Tidligere stofmisbrugeres reintegration i samfundet
Reintegration of former drug addicts into society
Det nytter kun lidt at give stofmisbrugerne de revalideringsfaciliteter, der er nødvendige for helbredelse, hvis der ikke gøres noget for at hjælpe dem med at reetablere sig i samfundet.
It is of little benefit to provide drug addicts with the rehabilitation facilities needed for a cure, if no steps are taken to help them reestablish themselves into the Community.
Vi har allerede kritiseret mangelen på revalideringscentre i Fællesskabet, men vi har konstateret, at der er tale om en endnu større mangel på planlægning med hensyn til at hjælpe patienter, som har haft held til at bekæmpe deres misbrug, til at skabe sig en ny tilværelse.
We have already criticised the inadequacy of rehabilitation centres in the Community, we note an even greater lack of plan ning to help addicts who have successfully overcome their drug ailments to build a new life.
Situationen forværres af dem, der erkender, at stofmisbrug ofte er en tilbage vendende tilstand, og som derfor går ud fra, at bestræbelser på at reintegrere misbrugere i samfundet og give dem en ny livsstil, som oftest er spildte.
The situation is made even worse by those who recognise that drug dependence is frequently a recurring form of behaviour and assume, therefore, that efforts to help addicts back into society and in a new lifestyle are mostly wasted.
Det er en sørgelig kendsgerning, at denne holdning alt for ofte gør, at stofmisbrugeren dømmes på forhånd, således at hans/hendes reintegration i samfundet faktisk umuliggøres.
It is a sad fact that this attitude all too frequently results in an addict being pre-judged and his reintegration into society being made a virtual impossibility.
Det påhviler alle dem, som påstår, at de ønsker at bistå med revalideringen af stofmisbrugere, at erkende, at en integrerende del heraf er den efterfølgende og fortsatte hjælp til den tidligere stofmisbruger, efter at denne er blevet helbredt for sin last.
It is incumbent upon all those who profess to want to help in the rehabilitation of drug addicts to be made to recognise that an integral part of this, is the subsequent and continued help once the former drug-dependent has completed his cure.
Det må gøres lokale samfund klart, at vellykkede revalideringsprogrammer er afhængige af positive holdninger i samfundet over for stofmisbrugere, som er i behandling eller forsøger at skabe sig et nyt liv uden stoffer.
Local communities must be made to realise that successful rehabilitation programmes are dependent on positive community attitudes towards drug addicts who are undergoing treatment or trying to build a new life without drugs.
I virkelig heden bør revalideringsprogrammers effektivitet bedømmes ud fra, i hvor høj grad det er lykkedes at anbringe tidligere stofmisbrugere i jobs eller at give dem socialt arbejde eller en uddannelse.
Indeed the success of community rehabilitation programmes should be judged by the successful placing of exaddicts into jobs or social work or eduction. To achieve this we believe that local authorities should be encouraged by central government to set up a committee specifically to deal with the reintegration of drug addicts.
For at nå målet mener vi, at regeringerne
In this the use should be made of job counsellors, who can assist in matching the skills of each addict with jobs available.
Disse retningslinjer skal omfatte: a) økonomisk solidt funderede faglige uddannelseprogrammer med udgangspunkt i beskæftigelsesmulighederne i det pågældende land, b) oprettelse af et net af bistandsarbejdere i efterbehandlingsperioden, c) tilvejebringelse a f beskæftigelsesmuligheder og særlig hjælp til behandlede stofmisbrugere til at finde arbejde, d) tilvejebringelse af passende socialt arbejde og e) muligheden for deltidsarbejde, således at stofmisbrugeren kan deltage i re valideringsprogrammer.
SECTION VII a) adequately funded programmes in vocational training, bearing in mind the possible job openings within the country concerned; b) the establishment of a social workers' network in the aftercare process; c) the establishment of employment opportunities and special assistance to find work for treated addicts; d) provision of suitable social work; e) the possibility of part-time work in order to be able to carry out rehabilitation programmes.
Der bør afsættes midler til de særlige uddannelsesbehov, der er anført, idet sådanne midler ville tilskynde lokale myndigheder til at iværksætte programmer.
Funds should be earmarked for the specific training needs indica ted and would act as an incentive for local authorities to get programmes underway.
Vi understreger, at tidligere stofmisbrugere, der har haft begrænset kontakt med det normale samfund, kræver særlig støtte under deres forsøg på at finde beskæftigelsesmuligheder og blive ansat.
We stress that exaddicts having had limited contact with normal society, require special assistance in finding work opportunities and gaining employment.
Private og offentlige virksomheder skal derfor overtales til også at stille uddannelsespladser til rådighed for tidligere stofafhængige og sikre dem den genintegrering i erhvervslivet, som de har så hårdt brug for.
Private and public sector employers should therefore be persuaded to offer train ing places for former drug addicts, so as to ensure the essential integration of exaddicts into employment.
Det er ligeledes vigtigt, a t de forsynes med en livline i form af vejledere, der kan følge deres udvikling og bistå under løsningen af problemer. mer.
It is also important that they should be provided with a lifeline in the form of counsellors, who can monitor their progress and assist in clearing up trouble points.
Den rolle, som grupper som Anonyme Narkomaner spiller i forbindelse med hjælp til selvhjælp til tidligere narkomaner bør anerkendes og fremmes.
The role of Narcotics Anonymous and similar bodies in helping exaddicts to reestablish themselves should be recognised and encouraged.
Vi er overbeviste om, at narkotika på arbejdspladsen er et problem, der vil give anledning til stigende bekymring og debat.
We are convinced that drugs at work is going to become a matter of increasing concern and debate.
På den ene side er det klart, at der sandsynligvis er risiko for en øget indtagelse af narkotiske stoffer på arbejdspladsen, og at der vil blive tale om et øget pres for at få indført urinprøver og for at få fjernet stofbrugere fra arbejdspladserne.
On the one hand it is clear that drugs are likely to become an increasing hazard in the workplace and that pressures will grow for compulsory urine testing and banning of drug users from employment.
På den anden side vil samfundets mere humane medlemmer, herunder mange inden for industri og handel, erkende behovet for at hjælpe stofmisbrugere, som er i bedring, ved at tilbyde dem arbejde.
On the other hand the more human face of society including many in industry and commerce, will recognise the need to help addicts in recovery by offering them employment.