natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Han var hjernen bag de sidste olympiske lege i Los Angeles og er i øjeblikket formand for National Baseball Association, som har haft stort held med at få narkotikaproblemet under kontrol.
He masterminded the last Olympic games in Los Angeles and is presently baseball commissioner. The National Baseball Association has had success in getting on top of the drugs problem.
Der lægges stor vægt på at oplyse baseball-spillerne om narkotika for at vise dem, at længere tids indtagelse af narkotiske stoffer indvirker alvorligt på præstationsniveauet.
Great emphasis is placed in educating baseball-players to show them that performance over a period is seriously affected by the use of drugs.
Alle spillerne tilses regelmæssigt af en læge, som dog yder dem fuld fortrolighed.
All players have to keep regular contact with a doctor, but the relationship is a confidential one between doctor and player.
Man har konstateret, at denne måde at gribe problemet an på er bedre end at idømme bøder, selv om det undertiden er forekommet, at stofbrugende holdmedlemmer har måttet ekskluderes.
It has been found that this approach is a better one than fining, although occasionally drug taking members of teams have had to be expelled.
Det vigtigste forbliver imidlertid at gøre spillerne bevidste om farerne ved narkotika og give dem rådgivnings- og behandlingsmuligheder.
The most important aspects remain, however, making players aware of the dangers of drugs and giving them the means for consultation and treatment.
Vi foreslår, at alle sammenslutninger, der støtter og organiserer en national sportsgren eller fritidsbeskæftigelse bør vedkende sig narkotikaproblemet og vise, at de er imod narkotika, at deres hold er absolut narkotikafri, og at dets vigtigste spillere er imod narkotika.
We recommend that all associations which sponsor and organise a national sport or pastime should face up to the problem of drugs and should show that they are against drugs, that their teams are drug free and that their principal players are against drugs.
BEHANDLING OG REVALIDERING
TREATMENT AND REHABILITATION
Tidligere stofmisbrugeres reintegration i samfundet fundet
Reintegration of former drug addicts into so ciety
Narkotika på arbejdspladsen
Drugs in the workplace
Revalidering er meget mere end blot at få en stofmisbruger ud af hans afhængighed ved hjælp af en afvænningskur.
Rehabilitation is far more than just getting a drug addict off his habit by a period of detoxification.
En stofmisbruger har langt mere at kæmpe imod end blot korttidsabstinenser.
An addict has far more to contend with than just short-term withdrawal syptoms.
Han må i uger, måneder og endog år fortsætte med at kæmpe mod de vanskeligheder, der følger efter stofafhængighed.
Through the weeks, months and even years he must continue to contend with the difficulties of post-addiction.
Disse er en kombination af angst, depression og trang til stoffer, som kommer i bølger ind imellem hinanden, og som alt for ofte fører til fornyet indtagelse af stoffer for at få lindring.
These are a combination of anxiety, depression and craving which come intermittently in waves and which lead all too often to the taking of drugs again to obtain relief.
Alt for ofte tager revalidering form af at give en stofmisbruger en seng, nedtrappe hans forbrug, lade ham komme sig lidt og derefter udskrive ham uden nogen »livline«.
Too frequently, rehabilitation takes the form of giving an addict a bed, drying him out, allowing him to convalesce for a little and then discharging him with no 'life line'.
Det er under disse omstændigheder ikke overraskende, at helbredelsesprocenten en næsten lig nul.
It is not surprising that under these circumstances the success rate is almost zero.
Men ofte er det ikke muligt selv at give denne minimale behandling.
Yet even this minimal treatment is often not achieved.
Vi erkender, at det i forbindelse med mange sygdomme er umuligt straks at lade patienten indlægge til hospitalsbehandling, og vi ønsker bestemt ikke at fremhæve stofmisbrugere som personer, der må tages særligt hensyn til. Imidlertid må vi se i øjnene, at det tidspunkt, hvorpå der er størst sandsynlighed for, at en stofmisbruger vil indlede afvænningsprocessen, er når han selv ønskerat blive helbredt.
We recognise in many fields of illness that in-patient treatment cannot be immediately provided and we certainly do not want to single out drug addicts for special consideration, but we must recognise that the time when an addict is most likely to start the process of coming off drugs is when he himself WANTS to be cured.
Dette er måske et forbigående ønske, og det er således nytteløst at afvise et ungt menneske med den besked, at han kan komme tilbage om fire måneder, hvor der vil være afvænningsfaciliteter til rådighed.
This may be momentarily, so it is useless to send away a young person with the request that he should come back in four months time, when detoxification facilities will be available.
Alligevel forekommer dette øjensynligt ofte, enten fordi de pågældende regeringer ikke har stillet tilstrækkelige midler til rådighed, eller fordi disse midler af hospitaler er blevet anvendt til formål, der efter deres opfattelse var vigtigere.
Yet this appears to be happening frequently either because governments have failed to supply adequate funds or because those funds have been allocated by hospitals to, what in their judge ment are more important matters.
Intet er mere latterligt end et system, der sender usle stofmisbrugere til behandling på fængselsinstitutioner, men afviser unge, som selv ønsker at komme i behandling, fordi de nødvendige faciliteter ikke findes.
Nothing can be more ridiculous than a system, which sends miscreant addicts for treatment in place of imprisonment, but refuses young people who want, of their own accord, to receive treatment because the facilities do not exist.
Alle EF-regeringer bør opstille det som et mål at sikre alle stofmisbrugere behandling, hvis de virkelig ønsker det, og på det tidspunkt, hvor de anmoder herom.
It must be a quantified aim of all EC governments to provide treatment for all drug addicts who genuinely want it, at the time their request is made.
Diskussionen om obligatorisk eller frivillig behandling bliver meningsløs i den nuværende situation, hvor der ikke er tilstrækkelige faciliteter til dem, der ønsker behandling.
Discussion over compulsory versus voluntary treatment becomes meaningless in the current situation of insufficient facilities for those who already want it.
Der er derfor af afgørende betydning, at regeringerne stiller tilstrækkelig mange penge til rådighed for de regionale og lokale sundhedsmyndigheder, og at disse er specielt øremærkede til at skaffe revalideringsfaciliteter for stofmisbrugere.
It is therefore essential that Governments make available sufficient monies to regional and local health authorities and that these are specifically earmarked for the purpose of providing rehabilitation facilities for drug addicts.
Der må sikres en klar kompetencefordeling blandt dem, der afholder udgifterne til terapeutiske foranstaltninger.
The responsibilities of those bodies which provide the resources for treatment facilities must be clearly defined.
Sundheds- og behandlingsfaciliteterne må være tilstrækkelig fleksible til at tage hensyn til de forskellige stoftyper og til ændringer i stofmisbruget.
Health and treatment services need to be formulated to allow for differ ing types of drugs and changes in drug usage and users.
Behandlings- og revalideringsfaciliteter må tilpasses strukturændringer i narkotikamisbruget, de forskellige stof misbrugerkredse, kulturelle forskelle, minoritetsgrupper osv.
Treatment and rehabilitation facilities must respond to changing patterns in drug abuse, differ ing addict populations, cultural differences, minority groups, etc.
Registrering af stofmisbrugere
Registration of drug addicts
Stofmisbrugere vil normalt kun lade sig registrere, hvis de ønsker at blive behandlet og ved, at der findes behandlingsfaciliteter, samt at der ydes fuld fortrolighed.
Drug addicts will normally only register if they want to be treated, they know that treatment facilities exist and that confidentiality is assured.
Vi har i mange lande set, at der blandt dem, der ønsker at
We find in many countries, among those who want treatment, a reluctance to register due to a perceived fear of the law.
75 komme i behandling, er en modvilje mod at lade sig registrere på grund af frygt for loven.
75 thus separate from other personal registers and from records held by the law enforcement ministries.
Det er af afgørende betydning at tage det op til grundig overvejelse, hvilke midler der kan tilskynde flere stofmisbrugere til at søge behandling.
It is essential that in-depth consideration be given to means of encouraging more addicts to seek rehabilitation.
En måde at gøre dette på vil være organisering af selvhjælpsgrupper for forældre, ægtefæller samt unge menneskers venner og bekendte, som kan videregive oplysninger om stofmisbrugets karakter og motivere stofmisbrugeren til at søge revalidering.
One way of doing this is by organizing self-help groups for parents, spouses and girl/boy friends who can convey information on the nature of addiction and can motivate the addict to seek rehabilitation.
Meget ofte er narkotikatruede henholdsvis narkotikaafhængige unge bange for at tage det første skridt og opsøge et rådgivningscenter.
Young people who are at risk from drugs or are drug addicts are very often frightened of going to an advice centre.
Derfor må det gøres lettere at opsøge sådanne centre.
It must therefore be made easier to visit drug advice centres.
Kvinder med børn møder særlige vanskeligheder, når de skal følge revalideringsprogrammer.
Women with children encounter particular difficulties in following rehabilitation programmes.
De fleste programmer, hvor stofmisbrugerne bor på behandlingscentret, har ikke nogen faciliteter for børn, og forsøg har vist problemerne ved at bringe børn ind i grupper af stofmisbrugere, som gennemgår en intensiv behandling.
Most residential programmes do not have facilities for children and experiments have shown the problems of introducing children into an intensive community of addicts under recovery.
Mødre vil ikke gå på afvænning, hvis de må forlade deres børn.
Mothers will not go into rehabilitation if they have to leave their children.
Der forlyder, at færre kvinder søger behandling og revalidering.
It is reported that fewer women seek treatment and rehabilitation.
Dette tyder på, at der ikke tages højde for de kvindelige stofmisbrugeres behov.
This suggests that the needs of female addicts are not being catered for.
Behovet blandt kvindelige stofmisbrugere med børn er noget, som kræver særlig opmærksomhed.
The needs of female addicts with children is of particular concern.
Det bør derfor overvejes at skabe særlige revaliderings- og behandlingsfaciliteter for kvinder med børn.
Special rehabilitation and treatment facilities for women with children should be considered.
Støttebehandling med alternative syntetiske stoffer
Maintenance by synthetic alternatives
Metadon er et syntetisk narkotisk stof udviklet af tyskerne under anden verdenskrig.
Methadone is a synthetic narcotic, which was developed by the Germans during World War II.
Det bruges i dag på mange hospitaler til afvænning af heroinafhængige.
It is used today in many hospitals for detoxifying Heroin addicts.
Patienten overføres fra heroin til metadon, og metadondosen ned sættes derefter gradvist over en periode på fra 10 dage til nogle få uger, indtil der nås frem til en nuldosis.
The patient is transferred from Heroin to Methadone. The Methadone dose is then progressively reduced over a period of from ten days to a few weeks until a zero dose is reached.
Nogle eksperter mener, at afvænning gennem anvendelse af metadon er at foretrække frem for en pludselig afbrydelse af heroinindtagelsen, for selv om denne behandling tager længere tid, mindsker den lidelserne.
Methadone detoxification treatment is considered by some experts to be preferable to direct withdrawal from Heroin because, although it takes longer, it reduces the suffering.
Metadon kan også anvendes til vedvarende støttebehandling. I denne forbindelse gives stoffet dagligt til stofmisbrugerne, som på denne måde i mange tilfælde med held holdes borte fra heroinen, så længe metadondoseringen varer ved.
Methadone can also be used as a continuous maintenance programme, which is administered daily to addicts and in many cases is able to keep them successfully away from Heroin just so long as it continues to be administered.
Man har konstateret, at stoffet mildner trangen til heroin hos praktisk talt alle misbrugere.
It has been found to relieve the craving for Heroin in substantially all addicts.
Grunden hertil er, at det blokerer heroinens virkning.
This is because it blocks the Heroin effect.
En af årsagerne til, at heroin har en så socialt nedbrydende virkning, er, at behovet kun kan dækkes ved at købe stoffet på det sorte marked, og at dette behov efterhånden bliver større og større.
One of the reasons why Heroin is so disruptive is that the habit can only be maintained by purchasing on the black market and it requires an escalating dosage.
Følgelig bruger en stofmisbruger måske et beløb svarende til over 50 UKL om dagen for at dække sit behov. Så
Consequently an addict may spend more than £50 a day to obtain his requirements. This amount of money can normally only be obtained by some form of criminal activity.
AFSNIT VII stort et beløb kan normalt kun skaffes gennem en eller anden form for kriminel aktivitet.
SECTION VII that he starts working for, not against society.
Det er også blevet påvist, at husmødre, mens de har været i metadonbehandling, har været fuldt ud i stand til at give deres børn en normal opvækst.
It has also been shown that housewives whilst on Methadone treatment have been capable of bringing up a normal family.
Støtteprogrammerne, herunder de metadonbusser, der drives af Amsterdam by, har gjort stort indtryk på os.
We have been impressed by the maintenance programmes including the Methadone buses operated by the city of Amsterdam.
Vi har også set, hvor vellykkede de langtidsprogrammer, der drives af Beth-Israel-hospital i New York, har været. Her er 7 500 patienter i fast metadonstøttebehandling.
We have also seen how successful the long-term programmes operated by the Beth-Israel hospital programme in New York have been.
Af disse 7 500 patienter arbejder 50 %, 25 % er hjemmegående på fuld tid, og de resterende 25 % er enten ældre eller udgør en del af New Yorks arbejdsløse.
50% are working. 25% are full time home making and the remaining 25% are either elderly or part of New York's unemployed.
Over halvdelen af de patienter, der er i metadonbehandling, har været det i over 10 år.
Over half of the patients being given Methadone have been receiving treatment for over ten years.
Langtidspatienter kan tage metadonen med sig hjem, når de har bevist, at de kan være ansvarlige borgere.
Long-term patients are able to take Methadone home when it has been shown that they can be responsible citizens.
Beth-lsrael-hospitalet understreger, at langtidsstøttebehandling med metadon ikke kan tilbydes alle stofmisbrugere.
Beth-Israel stress that long-term Methadone maintenance is not for every addict.
Det er en sidste udvej for den hårde kerne, dvs. for dem, for hvem alt andet er mislykkedes.
It is a last resort for the hard core cases, for those for whom all else has failed.
Imidlertid er mange eksperter overbeviste om, at metadonstøttebehandling ikke er noget acceptabelt alternativ.
However, there are many experts who are convinced that Methadone maintenance is not an acceptable alternative.
Nedenstående punkter afspejler dette synspunkt. punkt.
The paragraphs below reflect these views.
Vi er klar over, at der hersker uenighed om metadonbehandling, og at dette stof har vist sig at være lige så vanedannende, som andre opiumstoffer (morfin og heroin).
We are aware that opinions differ as to Methadone treatment, and that that substance has proven to be just as addictive as other opiates (Morphine and Heroin).
Af de indtil nu foretagne undersøgelser fremgår, at forsøget på at hjælpe de stofafhængige med metadon er slået fejl, hovedsagelig fordi største delen af dem, der indgik i behandlingsprogrammer med metadon, ifølge statistikkerne samtidig anvendte andre stoffer som f.eks. heroin og sovemedicin (Chambers-undersøgelsen, CH 1983), hvilket førte til en høj dødelighed.
From investigations carried out so far, attempts to help addicts by the use of Methadone have proven ineffectual. This is chiefly because, according to statistics, most patients on Methadone programmes have been taking other substances such as Heroin and barbiturates at the same time (Chambers inquiry, CH 1983), leading to high mortality rates.
Denne politik kaster endvidere tvivl over statens holdning til narkotika bekæmpelse, idet staten således selv handler med og distribuerer et narkotisk stof, ligesom der samtidig skabes et »sort marked« for metadon, således som det er sket flere steder (bl.a. USA).
Furthermore, this policy may place a country's drug-combating campaign in doubt, since it casts the state in the role of dealer and distributor of a particular drug, and may at the same time stimulate the emergence of a 'black market' in Methadone, as has happened in a number of countries (the USA, etc.).
Efter vor opfattelse kan metadonanvendelse ikke betragtes som et foretrukkent behandlingsalternativ.
The families of addicts and the associations they are forming should be consulted at EEC level to learn the real facts about Methadone maintenance.
Mens vore undersøgelser stod på, havde vi lejlighed til at føre samtaler med forskellige terapeutiske grupper og besøge deres institutioner, herunder Projecto Hombre i Rom og Madrid, Phoenix House i London, the Patriarch i Frankrig og Belgien og Hazeldown-stiftelsen (Minnesota-metoden — dr. Ditzler) i Det forenede Kongerige.
During our investigations we have had the opportunity of talking with or visiting the establishments of various therapeutic communities including Pro jecto Hombre in Rome and Madrid, Phoenix House in London, the Patriach in France and Belgium and the Hazeldon Foundation — Minnesota method (Dr. Ditzler) in the United Kingdom.
I alle disse grupper tilbringer stofmisbrugerne måneder og undertiden år i et miljø, hvor han/hun ikke blot må ophøre med at indtage narkotiske stoffer og gennemgå en afvænningskur, men også deltage i et program udformet med henblik på at ændre hans/hendes personlighed fra at være tilbøjelig til afhængighed, og ofte umoden, til at være en person, der har fået indre styrke og gennem denne styrke og med andres hjælp er i stand til at starte et nyt liv uden narkotika.
In all these communities the addicts spend months or occasionally years in an environment where not only will he or she be taken off drugs and through the withdrawal process but will undertake a programme designed to change his or her personaltiy from one which is addiction prone and often immature to someone who has gained an inner strength and through this strength and through the help of others able to start a new life without recourse to drugs.
Mange af dem behandler alkoholikere såvel som stofmisbrugere.
Many of them cater for alcoholics as well as drug addicts.
Et af de karakteristiske træk er, at opholdet er frivilligt, dvs., at misbrugeren tilslutter sig gruppen af egen fri vilje og bliver der på et frivilligt grundlag.
One of their features is that attendance is on a voluntary basis, that is the addict enters of his own free will and remains there on that basis.
Ønsket om at blive behandlet er en nødvendig forudsætning for at kunne deltage i arbejdet i de terapeutiske grupper.
The wish to be treated is an indispensable part of all those attending therapeutic communities.
De fleste af de gruppeledere, vi har talt med, betragter grupperne som værende i alt væsentligt af ikke-medicinsk karakter.
Most of the leaders of the communities we have talked to consider them to be essentially nonmedical in nature.
Revalideringen finder sted i et ikke-medicinsk miljø, og der gøres ikke brug af kemisk fremstillede erstatningsstoffer.
Rehabilitation takes place in a non medical environment and there is no reliance on chemical substitutes.
Alle har fortalt os om nødvendigheden af, at revalidering finder sted i grupper, og kraftigt understreget betydningen af efterbehandling.
All have told us of the need for rehabilitation to take place in a group environment and place great emphasis on the importance of after-care.
Disse grupper er først og fremmest selvhjælpsbevægelser, og selv om de beskæftiger kvalificeret personale, beror deres metoders virkningsfuldhed i alt væsentligt på gruppeterapi.
Above all these communities are self-help movements and although they employ trained staff, rely substantially on group therapy for the success of their methods.
Den store fordel herved er, at det er misbrugerne selv, der under vejledning analyserer hinanden og hjælper hinanden til at blive revaliderede.
The great advantage of this is that it is the addicts themselves who, under guidance, analyse each other and help one another to rehabiitation.
Når de vender tilbage til verden uden for, gives de en livline i form af rådgivere, som hjælper dem med atter at tilpasse sig dagligdagen.
Then once they have returned to the outside world, a lifeline is extended in the provision of coun sellors who will help the addict in his readjustment to everyday life.
Vi har især bemærket de institutioner, der gør brug af Minnesota-metoden. De har nær tilknytning til Narcotics Anonymous — en videreudvikling af Alcoholics Anonymous.
We have particulary noted the Minnesota method establishments which are closely con nected to Narcotic Anonymous — a development from Alcoholics Anonymous.
I London er der i dag over 50 Narcotics Anonymous-møder om ugen, og der holdes også møder andre steder i landet.
Today in London there are over 50 Narcotics Anonymous meetings a week and others are taking place throughout the country.
På disse møder udveksles der erfaringer mellem op til 50-60 unge — alle i bedring — med det formål at stifte bekendtskab med andres problemer og samtidig få andre til at indse, at selv om de måske også er i vanskeligheder, er hjælpen nær i form af mennesker, som har været gennem de samme vanskeligheder.
At each meeting up to 50 or 60 young people, all 'in recovery' will sit down and talk about their experiences with the aim of sharing their problems and at the same time making others with them realise that although they too may be experiencing trouble, help is close at hand from those who have been through similar experiences to them.
Denne livline er af uvurderlig værdi for de mennesker, der har indledt en terapeutisk kur og ønsker hjælp til at holde sig fra narkotiske stoffer.
This lifeline is of indispensable value to those who have undertaken a therapeutic cure and wish to have help in keeping off drugs.
Helbredelsesprocenten i de grupper, vi har talt med, synes at være høj.
The success rate in the Communities we have talked with seems high.
De fleste hævder, at den er på over 50, selv om det måske er forekommet, at patienter er vendt tilbage efter et første tilbagefald.
Most claim over 50%, even though there may have been a return after a first relapse.
Jo længere revalideringsperioden er, jo større helbredelsesprocent synes der at være tale om.
The longer the period allowed for rehabilitation the greater the apparent success rate.
Vi mener, at terapeutiske grupper er en af de vigtigste behandlings- og revalideringsmuligheder, der findes for stofmisbrugere.
We believe that therapeutic communities are one important treatment and rehabilitation modality available for drug addicts.
På den anden side må man medgive, at terapeutiske grupper er meget forskellige, og at mange af dem, der allerede virker i nogle EF-lande, har ændret deres programmer og tilpasset dem deres nationalt prægede behov. Der bør gives langt flere incitamenter for at oprette terapeutiske selvhjælpsgrupper.
On the other hand one has to recognise that therapeutic communities vary enormously and several of them already operating in EC countries have changed their programmes to adapt to the needs of national characteristics.