natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Siden 1975 har der endvidere været afholdt mere regel mæssige konferencer med deltagelse af formændene for parlamenterne i Europarådets medlemsstater (som i december 1992 består af 27 lande), idet disse konferencer på skift afholdes i de forskellige hovedstæder hvert andet år. Denne form for møde kaldes en »udvidet konference« og omfatter formændene for 42 parlamentariske forsamlinger, herunder formændene for Europa-Parlamentet, Europarådets Parlamentariske Forsamling og siden 1976 formanden for Den Vesteuropæiske Unions Forsamling.
From 1975 onwards more regular confer ences were also attended by the Presidents of parliaments of the member states of the Council of Europe (which numbered 27 in December 1992) and were held in turn in various capitals every two years.
På en sådan konference behandles generelle europæiske spørgsmål.
The confer ences deal with general European issues.
På den seneste konference (som blev afholdt i Strasbourg i februar 1992) var det vanlige forum udvidet til at omfatte 34 in dbudte europæiske lande.
The most recent conference (Strasbourg, February 1992) was broader than usual and 34 European countries were invited to it.
I praksis har det dog vist sig at være hensigtsmæssigt at skelne mellem denne »udvidede konference« og den »begrænsede kon ference« oprettet i 1981, som kun formændene for de parlamentariske forsamlinger i Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater og EP's formand deltager i.
However, in practice it has proved useful to distinguish between this 'full conference' and the 'small conference' set up in 1981, attended only by the Presidents of Parliamentary Assemblies of the Member States of the Com munity and of the EP.
På denne konference behandles kon krete spørgsmål i forbindelse med samarbejdet mellem EP og de nationale parlamenter.
These conferences deal with specific issues relating to cooperation between the EP and the national parliaments.
Den seneste »begrænsede konference« fandt sted i Dublin i maj 1993.
The most recent 'small conference' was held in Dublin in May 1993.
En sådan konference tilrettelægges på forudgående møder mellem generalsekretærerne for disse parlamenter.
The confer ences are prepared and preceded by meetings of the Secretaries-General of the assemblies.
Formændene mødtes i Lissabon i april 1992 for at vurdere række vidden af Maastricht-Traktaten for så vidt angår de parlamentariske institutioners rolle og nedsatte en ad hoc-arbejdsgruppe be stående af Europa-Parlamentets formand og formændene for de parlamentariske forsamlinger i Fællesskabets »trojka«.
Two declarations were adopted in Maastricht: on cooperation between the European Parliament and the national parliaments ('contacts ... and the exchange of information between national parliaments and the European Parliament should be stepped up'; 'granting of appropriate reciprocal facilities and regular meetings between members of Parliament interested in the same issues') and on the role of the national parliaments ('the governments of the Member States will ensure, inter alia, that national parliaments receive Commission proposals for legislation in good time for information or possible examination') and the convening of further Conferences of the parliaments ('the Conference invites the European Parliament and the national parliaments to meet as necessary as a Confer ence of the Parliaments').
DET EUROPÆISKE FÆLLESSKABS PARLAMENTSKONFERENCE: Idéen til den tidligere benævnte »europæiske parlamentskonference« (fransk: »assises européennes«) blev lanceret i Europa-Parlamentet i oktober 1989 af præsident Mitterrand i sin egenskab af formand for Rådet.
CONFERENCE OF THE PARLIAMENTS OF THE EUROPEAN COMMUNITY: The idea for what was at one time called the 'European assizes' was launched by Mr Mitterrand, President-in-Office of the Council, before the EP in October 1989.
Europa-Parlamentet støttede denne idé i to beslutninger fra henholdsvis november 1989 og marts 1990, mens Italiens deputeretkammer vedtog en beslut ning, hvori det fremsatte forslag om afholdelse af denne konference i Rom.
The idea was supported by the EP in two resolutions of November 1989 and March 1990, while the Italian Chamber of Deputies adopted a resolution offering to host these 'assizes' in Rome.
Det blev derefter pålagt Parlamentets Udvalg om Institutionelle Spørgsmål at udarbejde en betænkning om tilrettelæggelsen af konferencen (A3-0162/90).
The EP's Committee on Institutional Affairs was instructed to draw up a report with a view to organization of the assizes (A3162/90).
Det skal understreges, at indholdet af de to erklæringer, der er knyttet til Traktaten, i stor udstrækning stemmer overens med Europa-Parlamentets forslag.
It should be noted that the content of the two declarations broadly reflects the European Parliament's proposals.
Det er rigtigt, at Maastricht-Traktaten medfører en nedskæring af de nationale parlamenters beføjelser, men selv om Europa-Parlamentet har fået overdraget nye beføjel ser, har det imidlertid ikke overtaget de nationale parlamenters oprindelige beføjelser ubeskåret.
It is a fact that the Maastricht Treaty will involve an erosion of the powers of the national parliaments and even though the European Parliament has new powers granted to it, those lost by the national parliaments are not transferred to it in their entirety.
Et øget samarbejde mellem Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter er således afgørende for at kunne sikre en effektiv kontrol med Rådets og Kom missionens henholdsvis lovgivende og udøvende aktiviteter.
Thus, closer cooperation between the European Parliament and the national parliaments is
I de forslag, der er fremsat i rapporten, slås der ¡sær til lyd for, at der skabes en tættere kontakt mellem de politiske grupper og de nationale parlamentsmedlemmer; at hver udvalgsformand i Euro pa-Parlamentet forelægger Præsidiet et foreløbigt program om de initiativer, der planlægges i samarbejde med de nationale parlamenter; at nationale parlamentsmedlemmer deltager som eksperter i udvalgsmøderne; at informationsudvekslingen mellem Europa-Parlamentets udvalg og de nationale udvalg øges; at der tilrettelægges rundbordssamtaler om aktuelle spørgsmål; at Europa-Parlamentets ordførere indbydes til at aflægge beretning i de nationale parlamenters kompetente organer; samt at medlem merne af de nationale parlamenters organer med ansvar for EF-anliggender indbydes til at aflægge besøg i Europa-Parlamentet.
The main proposals in this report concern stepping up the political groups' contacts with members of the national parliaments, the submission to the Bureau by each EP committee chairman of a programme of initiatives he plans with the national parliaments, the participation of national MPs as experts at committee meetings, the strengthening of information procedures between EP committees and national parliamentary committees, the organization of round tables on topical subjects, the invitation of EP rapporteurs to testify before the appropriate bodies in the national parliaments and invitations to members of the national parliament bodies' to visit the EP.
To enheder har imidlertid til opga ve regelmæssigt at følge forbindelserne med de nationale administrationer; den ene henhører under GDII (Afdelingen for Forbin delserne med Medlemsstaternes Parlamenter) og den anden un der GD IV (den afdeling, der følger arbejdet i de nationale parlamenter, herunder parlamenterne i Europarådets medlemsstater.
However, two units are responsible for regular monitoring of relations with the latter, in DG II (the Division for relations with the parliaments of the Member States) and DG IV (the Division for monitoring the activities of the national parliaments, including those of the member states of the Council of Europe).
Det første møde af denne art fandt sted i Paris i november 1989.
The first meeting of this type took place in Paris in November of the same year.
Siden da er COSAC blevet indkaldt hvert halve år af parlamentet i det land, der har formandskabet i Fællesskabet, for at analysere de vigtigste spørgsmål i forbindelse med den europæiske integration.
Since then, COSAC has been convened every six months by the parliament of the country holding the Presidency of the Community to analyse the major topics of European integration.
Konferencen kan udarbejde en sluterklæring eller, hvilket sker oftest, en rapport fra formandskabet.
The conference may draw up a final communiqué or, more usually, a report by the Presidency.
Adskillige nationale de legationer vedtager sædvanligvis efter hver COSAC en informationsrapport til deres egen parlamentariske forsamling.
Several national delegations are in the habit of adopting, after each COSAC meeting, a report for their assemblies.
Fra og med konferencen i Luxembourg (i maj 1991) holder Rådets formand tale for deltagerne.
Since the Luxembourg Conference (May 1991), the President-in-Office of the Council has addressed the participants.
COSAC har siden 1991 fungeret på grundlag af en ordning, der blev vedtaget med enstemmighed i Haag (i november 1991), ifølge hvilken næsten alle afgørelser træffes med enstemmighed, og Europa-Parlamentet deltager i udvælgelsen af de punkter, der skal opføres pådagsordenen, i sa marbejde med Fællesskabets »trojka«.
COSAC now operates on the basis of rules unanimously adopted in The Hague (November 1991) under which almost all decisions are taken by consensus and the EP participates with the presidential 'troïka' in choosing topics for the agenda.
EP repræsenteres sædvanligvis i COSAC af 6 medlemmer, som vælges af Det Udvidede Præsidium.
The EP is usually represented at COSAC meetings by six Members appointed by the Enlarged Bureau.
DET EUROPÆISKE CENTER FOR PARLAMENTARISK FORSKNING OG DOKUMENTATION (CERDP): Det interparlamentariske samarbejde finder ikke blot sted mellem De Tolvs na tionale parlamenter og Europa-Parlamentet; det foregår i langt større omfang og på et mindre strengt politisk plan inden for ram merne af Det Europæiske Center for Parlamentarisk Forskning og Dokumentation, som officielt oprettedes på konferencen af for mændene for de europæiske parlamentariske forsamlinger i Wien i 1977.
EUROPEAN CENTRE FOR PARLIAMENTARY RESEARCH AND DOCUMENTATION (ECPRD): Interparliamentary cooperation does not exist only between the national parliaments of the Twelve and the EP; it extends much further, and at a less strictly political level, within the framework of the European Centre for Parliamentary Research and Documentation, which was officially set up at the Conference of the Presidents of the European Parliamentary Assemblies in Vienna in 1977.
SAMARBEJDET MELLEM PARLAMENTSUDVALG OG MELLEM DE POLITISKE GRUPPER: Der er opnået væsentlige fremskridt i samarbejdet mellem parlamentsudvalg (bilaterale el ler multilaterale møder, besøg af formænd eller ordførere).
The Centre comprises: the EP, the Parliamentary Assembly of the Council of Europe, the Assembly of the Western European Union (WEU) and the Parliamentary Assemblies of the Member States of the Community and the Council of Europe.
På nuværende tidspunkt har størstedelen af Europa-Parlamentets stående udvalg forbindelse med nationale parlamentariske instanser.
Contacts have also been estab lished for exchanges of information and documentation with those countries which have been especially invited to attend the Parliamentary Assembly of the Council of Europe.
Opmærksomheden skal ligeledes henledes på kontakten mellem Europa-Parlamentets politiske grupper og de tilsvarende politiske grupper i de nationale parlamenter, der imidlertid udvikler sig på forskellig måde, alt efter hvilke partier eller medlemsstater, der er tale om.
Overall responsibility for the Centre lies with the Confer ence of Presidents of the European Parliament Assemblies, with more direct responsibility being assumed by the Presidents of the EP and the Parliamentary Assembly of the Council of Europe who submit a report of activities and an action programme to each 'full conference'.
Følgende er medlemmer af centret: Europa-Parlamentet, Europa rådets Parlamentariske Forsamling, Den Vesteuropæiske Unions Forsamling (WEU) og de parlamentariske forsamlinger i Det Europæiske Fællesskabs og Europarådets medlemsstater. Der er etableret kontakter angående information og dokumentation med de lande, som har fået status som særlig indbudt i Europarådets Parlamentariske Forsamling.
COOPERATION BETWEEN PARLIAMENTARY COM MITTEES AND POLITICAL GROUPS: Significant progress has been made in cooperation between parliamentary committees (with bilateral or multilateral meetings and visits by chairmen or rapporteurs).
ARBEJDSGRUPPEN OM FORBINDELSERNE MED DE NATIONALE PARLAMENTER: I september 1991 vedtog Europa-Parlamentets Udvidede Præsidium på grundlag af en rapport af en af næstformændene at nedsætte en arbejdsgruppe, som havde til opgave at følge og udvikle alle forbindelser mellem Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter.
Mention must also be made of the contacts between the EP's political groups and the equivalent political groups of the national parliaments; these have developed to varying degrees, depending on the parties or Member States concerned.
FORTEGNELSE OVER ORGANER MED ANSVAR FOR EF-ANLIGGENDER I DE NATIONALE PARLAMENTER
- FOLKETINGET Markedsudvalget (Committee for relations with the Common Market)
— FOLKETINGET »Markedsudvalget« (Udvalg for forbindelserne med fællesmarkedet)
- CAMERA DEI DEPUTATI - Commissione Speciale per le Politice Communitarie (Select Committee on Community Policies)
INDLEDNING: Ministerrådet skaber fællesskabslovgivningen ved at vedtage forslag fra Kommissionen.
INTRODUCTION: the Council of Ministers creates Community legislation by adopting the proposals made by the Commission.
Det be står af en repræsentant fra hver medlemsstat, som i hen hold til Maastricht-Traktatens artikel 146 »skal være beføjet til at forpligte denne medlemsstats regering«.
It consists of a representative of each Member State and, as the Maastricht Union Treaty points out, "at ministerial level, authorized to commit the govern ment of that Member State" (Article 146).
Rådet træ der sammen efter indkaldelse fra formanden på initiativ af denne, af et medlem af Rådet eller af Kommissionen.
The Council meets when convened by its President on his initiative or at the request of one of its members or of the Commission. sion.
RÂDETS DELTAGELSE I FÆLLESSKABETS LOVGIVNINGSPROCEDURE: I henhold til EØF-Traktatens artikel 149 kan Rådet, når det træffer afgørelse på forslag af Kom missionen, kun ændre dette forslag ved enstemmig ved tagelse.
PARTICIPATION OF THE COUNCIL IN THE COMMUNITY'S LEGISLATIVE PROCEDURES: acting on a proposal from the Commission, the Council requires unanimity in order to make amendments (Article 149 of the EEC Treaty).
Så længe Rådet ikke har truffet afgørelse, kan Kommissionen ændre sit forslag under hele forløbet frem til vedtagelsen af en EF-retsakt.
As long as the Council has not acted, the Commission may alter its proposal at any time during the procedures leading to the adoption of a Community act.
Et udvalg, der sammensættes af medlemsstaternes faste repræsentanter (COREPER) har til opgave at forberede Rådets arbejde og udføre de hverv, der tildeles det af Rådet.
A committee consisting of the permanent representatives of the Member States (COREPER) is responsible for preparing the work of the Council and for carrying out the tasks assigned to it by the Council.
Ministerrådet fremstår som en af de mest magtfulde in stitutioner efter Maastricht-Traktaten.
The Council of Ministers emerges as one of the most powerful institutions from the Maastricht Treaty.
Det tildeles en væsentlig rolle ved fastlæggelsen og iværksættelsen af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik og ved koordinationen af samarbejdet om retlige og indre anliggender i Unionen.
It is assigned a major role in defining and putting into effect the Common Foreign and Security Policy and in coordinating justice and internal affairs of the Union.
Ved Den Europæiske Fælles Akt (1986) blev der indført en samarbejdsprocedure mellem Europa-Parlamentet og Rådet.
The Single European Act (1986) introduced a new legislative procedure, the cooperation procedure.
Kommissionen fremsætter et forslag til både Rå det og Europa-Parlamentet.
The Commission submits a proposal, to both the Council and the European Parliament.
Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal, fastlægger efter at have indhentet udtalelse fra Europa-Parlamentet en »fælles holdning«.
The Council, acting by a qualified majority vote after obtaining the opinion of the European Parliament, adopts a "common position".
Den fælles holdning meddeles Europa-Parlamentet, og hvis Parlamentet godkender den, vedtages den af Rådet.
This is then sent to the European Parliament, and if the Parliament approves it, the Council adopts it.
Parlamentet kan også med absolut flertal enten forkaste forslaget eller stille ændringsforslag.
The Parliament can also either reject the proposal or put forward its own amendments, by an absolute majority.
Hvis Parlamentet for kaster et forslag, kan Rådet alligevel vedtage det, men kun med enstemmighed.
If the proposal is rejected by Parliament, the Council can still adopt it, but only by a unanimous vote.
Hvis Parlamentet stiller ændringsforslag, behandler Kommissionen på ny inden for en frist på en måned forslaget under hensyn til de af Europa-Parlamentet foreslåede ændringer og fremsender det til Rå det.
If the Parliament attaches amendments to the proposal, the Commission, within a month, re-examines the proposal, taking into account the amendments, and sends it back to the Council.
Rådet kan da med kvalificeret flertal vedtage eller med enstemmighed ændre Kommissionens genbehandlede forslag.
The Council can then either adopt the proposal by a qualified majority vote or amend it on a unanimous vote.
Kommissionen fremsender også de ændringsforslag fra Europa-Parlamentet, som den ikke acceptere de, til Rådet.
The Commission also forwards to the Council any parliamentary amendments it has not accepted.
Rådet kan kun med enstemmighed vedtage disse ændringer.
The Council may adopt these, but again only by a unanimous vote.
OPGAVER: I henhold til EØF-Traktatens artikel 145 drager Rådet omsorg for samordningen af medlemsstaternes al mindelige økonomiske politik.
TASKS: pursuant to Article 145 of the EEC Treaty the Council ensures coordination of the economic policies of the Member States.
Endvidere har det i hen hold til Traktaten beføjelse til at træffe beslutninger.
The Council also fulfils the decisionmaking powers attributed to it by the Treaty.
Rå dets beføjelse til at udstede retsakter forudsætter fore læggelse af et forslag fra Kommissionens side.
The Council's power to enact legislation is conditional on the submission of a proposal by the Commission.
Afhængig af sagens karakter træffer det afgørelse med enstemmig hed, simpelt flertal eller kvalificeret flertal.
Depending on the subject matter, its decisions may be taken unanimously, by simple majority or by qualified majority.
Rådet tildeler Kommissionen beføjelser til at gennemføre de af Rådet udfærdigede forskrifter.
It confers on the Commission, in the acts which the Council adopts, powers for the implementation of the rules which the Council lays down.
Rådet kan ligeledes i særlige til fælde forbeholde sig retten til selv direkte at udøve gen nemførelsesbeføjelser.
The Council may also reserve the right in specific cases, to exercise directly implementing powers itself.
Desuden har Rådet retten til at ud nævne medlemmer af andre fællesskabsinstitutioner som f.eks. Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Revisionsretten. retten.
The Council has the right to appoint the members of other Community institutions such as those of the Economic and Social Committee and of the Court of Auditors.
Rådet indtager en særstilling med hensyn til at repræsentere Fællesskabet udadtil.
The Council plays a special role in the external representation of the European Community.
I henhold til EØF-Traktatens artikel 228 fører Kommissionen forhandlingerne om aftaler mellem Fællesskabet og en eller flere stater eller en in ternational organisation, men de afsluttes af Rådet, efter at det har indhentet udtalelse fra Europa-Parlamentet.
According to Article 228 of the EEC Treaty agreements between the Community and one or more States or an international organization are negotiated by the Commission but are concluded by the Council, after consulting the European Parliament.
Traktaten om Den Europæiske Union indeholder en ændring af EØF-Traktatens artikel 228 i form af en nærmere fastsættelse af procedurebestemmelserne og en styrkelse af Europa-Parlamentets rolle.
The Union Treaty modifies Article 228 by identifying in detail the mode of procedure and reinforcing the role of the EP.
De berørte internationale af taler dækker kun økonomiske og finansielle spørgsmål; aftaler om forsvars- og sikkerhedsanliggender forhandles af de nationale regeringer i fællesskab eller enkeltvis.
The international agreements involved only cover economic and financial matters; defence and security treaties are handled by the national governments, acting together or separately.
I Maastricht-Traktaten indføres en lovgivningsprocedure med fælles beslutningstagning.
The Maastricht Treaty introduces the co-decision legislative procedure.
Kommissionen fore lægger også i dette tilfælde Europa-Parlamentet og Rådet et forslag.
Again the Commission submits a proposal to the Council and the European Parliament.
Hvis Parlamentet forkaster forslaget, kan Rådet indkalde til et møde i Forligsudvalget — med repræsentanter fra Rådet og Parlamentet — for at redegøre yderligere for sin holdning.
If the Parliament rejects the proposal, the Council may convene the Conciliation Committee - a joint Council-Parliament body - to explain its position.
Europa-Parlamentet fremsætter herefter enten ændringsforslag eller bekræfter sin forkastelse.
After this, the Parliament must either propose amendments or confirm its rejection.
Hvis Parlamentet forkaster forslaget anden gang anses den foreslåede retsakt for ikke-vedtaget.
If it rejects a second time, the act is dead.
Hvis Parlamentet fremsætter ændringsforslag, fremsendes den ændrede tekst til Rådet og Kommissionen, som afgiver udtalelse.
If the Parliament proposes amendments, the amended text is then sent to the Council and to the Commission, which deliver their opinions.
Godkender Rådet alle Parlamentets ændringsforslag med kvalificeret flertal, vedtages den fælles holdning.
If the Council approves all the amendments of the Parliament by a qualified majority, the common position is adopted.
Hvis Kommissionen afgiver negativ udtalelse om ændringsforslagene, er en enstemmig afgørelse i Rådet en forud sætning for vedtagelse.
If the Commission objects to the amendments, a unanimous vote of the Council is required for adoption.
Hvis Rådet forkaster Parlamentets ændringsforslag, indkalder formanden for Rådet og for manden for Europa-Parlamentet til et møde i Forligsudvalget for at skabe enighed om et fælles udkast.
If the Council rejects the Parliament's amendments, the President of the Council and the President of the Parliament must convene the Conciliation Committee to seek an agreement.
Hvis enten Parlamentet med enstemmighed eller Rådet med kvalificeret flertal forkaster Forligsudvalgets fælles udkast, an ses den foreslåede retsakt for ikke-vedtaget.
If the Committee produces an agreed text, but either the Parliament, by a majority vote, or the Council, by a
På budgetområdet bygger Rådets afgørelser på et »foreløbigt forslag« fra Kommissionen, men her skal Rådet i pro cedurens videre forløb dele sine beføjelser med Europa-Parlamentet.
In budgetary matters the Council's decisions are based on
AFSTEMNINGSPROCEDURE I RÅDET: Rådet træffer af gørelser med: som Fællesskabets interesser i henhold til artikel 2 i Traktaten.«
the Members of the Council will endeavour, within a reasonable time, to reach solutions which can be adopted by all the Members of the Council while respecting their mutual interests and those of the Community, in accord ance with Article 2 of the Treaty.'
— simpelt flertal — kvalificeret flertal (54 stemmer af 76), eller — enstemmighed.
- qualified majority (54 out of 76 votes) or