natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Beregningsgrundlaget for købekraftspariteterne er data for priserne på en fastlagt liste af produkter.
Thus, in general, there is little doubt that the evaluation of economic performance involves comparisons with other countries as well as comparisons with preceding periods of time.
Man går meget langt for at sikre, at man får en liste over produkter, som er både repræsentative i de deltagende lande og strengt sammenlignelige landene ¡mellem. For eksempel indsamlede man i 1980 priser for 1000 produkter i husholdningen og for 300 i bruttoanlægskapitaldannelsen.
As policy decisions are made in response to an overall assessment of current economic performance, it follows that policy decisions are themselves influenced to some extent by comparisons with other countries.
Ud fra det enkelte produkt fastsættes prisforhold, således at forstå at hvis én enhed af produktet koster 2 DM i Tyskland, 4 FF i Frankrig og 600 LIRE i Italien, så svarer for dette produkts vedkommende 2 DM til 4 FF, som ¡gen svarer til 600 LIRE etc. Man får så prisrelationer for de forskellige grupper helt op til BNP som hensigtsmæssigt vægtede gennemsnit i disse prisforhold.
Each product gives rise to price ratios such that if 1 unit of the product costs DM 2 in Germany, FF 4 in France and LIT 600 in Italy, then for this product DM 2 is equivalent to FF 4 is equivalent to LIT 600, etc. Price relatives for the aggregates up to GDP are then obtained as suitably weighted averages of these price ratios.
BNP pr. indbygger i Fællesskabet i faste priser: Ved hjælp af omstående tabel kan man sammenligne med lemsstaternes nationalprodukter, og der kan ligeledes anstilles sammenligninger med nationalprodukterne I de to nye medlemsstater samt i De Forenede Stater og Japan. I tabellen og den grafiske fremstilling, der ledsager denne, er tallene angivet i ecu og KKE.
GDP per capita in real terms in the Community: the aim of the table overleaf is to allow a comparison of the national income level of the Member States of the Community amongst themselves as well as in relation to the two new Member States, the USA and Japan.
Som det fremgår af ovenstående betragtninger, er det den sidstnævnte måleenhed, der giver mulighed for de mest korrekte sammenligninger. Vi har kun angivet tallene i ecu for at illustrere forskellen mellem de to måleenheder.
From the foregoing sections, it is clear that it is the latter unit of measurement which allows the most realistic comparisons; the ecu data is presented solely to demonstrate the difference in the two measures.
Definition af, hvad der forstås ved købekraftsparitet (KKP): Købekraftspariteten er forholdet mellem to eller flere landes priser på de samme varer eller tjenesteydelser.
Definition of the term purchasing power parity (PPP): purchasing power parity is the relationship between prices of similar goods and services in two or more countries.
Da den udtrykkes I form af en kurs, kan man ved hjælp heraf konvertere en værdi i et lands valuta til en værdi i en fælles valuta.
It is expressed in the form of rates by means of which a value in a national currency can be converted into a corresponding value in a common currency.
Købekaftspariteten bør erstatte valutakursen mellem to eller flere lande, når man skal sammenligne de enkelte landes interne økonomiske stilling på et realistisk grundlag.
The purchasing power parity rate can be used instead of the monetary exchange rate between two or more countries when seeking to make a comparison in real terms between domestic spending power in each country.
Den statistiske enhed (eller fælles valuta), der anvendes til disse realøkonomiske sammenligninger, kaldes »købekraftenhed« (KKE).
The statistical unit (or common currency) used for these real-term comparisons is called the 'purchasing power standard' (PPS).
Den er - af hensyn til EF's BNP - fastlagt således: 1 købekraftenhed = 1 ecu 1975.
It was designed in such a way that, for the purposes of Community GDP, 1 purchasing power standard = ECU 1 in 1975.
Mellem 1970 og 1986 skete der en større ændring i de mere velstående EF-landes relative stilling målt I faste priser end i de mindre velstillede landes.
In real terms, between 1970 and 1986, the relative positions of the wealthier Community countries changed more than those of the less well off countries.
Luxembourg, som indtog en klar førsteplads i 1970 med et BNP pr. indbygger på 23% over EUR 12 gennemsnittet, sakkede relativt meget agterud i 1978, men havde i 1986 genindtaget sin førsteplads.
Luxembourg, which was a clear leader in 1970, with per capita GDP 23% above the EUR12 average, fell back relatively in 1978 but by 1986 had re-established its lead.
Nederlandene, som lå lige under Danmark på tredjepladsen i 1970, viser en støt tilbagegang i årenes løb og falder helt ned under Tyskland og Frankrig på femtepladsen i 1986.
The Netherlands, which had been just below Denmark in third place in 1970, shows a steady deterioration over the years to fall back below Germany and France into fifth place in 1986.
Irland, Spanien og Grækenland fremviste alle en relativ frem gang mellem 1970 og 1988, men sakkede agter ud I 1986, mens Portugal langsomt gik fremad. Det Fore nede Kongerige var sammen med Nederlandene de eneste medlemsstater, der I den pågældende periode udviste en stadig tilbagegang i deres relative BNP.
Ireland, Spain and Greece all showed a relative improvement between 1970 and 1988 but then fell back in 1986 whilst Portugal improved slowly.
1970 (hvor nationalproduktet pr. indbygger i Amerika var 63% højere end i Fællesskabet) og 1986 (hvor det var 56% højere), har Fællesskabet tabt terræn i for­hold til Japan. I 1970 var bruttonationalproduktet pr.
Comparisons with other countries in real terms: a comparison with the Community's major competitors shows that while the Ten have managed to close the gap slightly with the United States between 1970 (when the US income was 63% above the EC level) and
indbygger i Japan på 93% af gennemsnittet for Fæl­lesskabet (lidt højere end tallet for Belgien), mens det I 1986 var på 111% af gennemsnittet for Fællesskabet (stort set som tallet for Frankrig).
1986 (when it was 56% higher) Japan has managed to push ahead ; in 1970 Japan's GDP per capita was 93% of the Community average (slightly below the level of Belgium), while by 1986 this had increased to 111% (approximately equal to that of France).
DK D GR
UK EUR 12
Et integreret marked skal give europæisk industri de fordele, som dets amerikanske og japanske konkurrenter allerede har i kraft af deres store indre markeder.
American and Japanese competitors in their large internal markets.
Disse fordele består i de muligheder, som er forbundet med masseproduktion, specialisering, stordrift, tværnationalt samarbejde mellem virksomheder, teknisk harmonisering, forskning, innovation samt investering og licitation på fællesskabsplan.
These advantages are the possibilities offered by mass production, specialization, economies of scale, transnational cooperation among enterprises, technical harmonization, research, innovation, and, investment and tendering on a Community scale.
Det vil være forbundet med store omkostninger for industrien, hvis det indre marked ikke gennemføres, således som det også fremgår af undersøgelserne af bestemte industri- og service sektorer i »The Economies of 1992«, »European Economy«, nr. 35, marts 1988.
The costs of 'non-Europe' for industry are considerable, as shown in the case studies for individual manufacturing and service sectors in 'The economics of 1992', European Economy, No 35, March 1988.
Medens hele EKSF-Traktaten og Euratom-Traktaten kan betragtes som industripolitiske traktater, der omfatter to af de vigtigste industrisektorer, mangler der i EØF-Traktaten, der omfatter alle økonomiske sektorer, en egentlig henvisning til en særlig industri politik.
Whereas the ECSC Treaty and the Euratom Treaty may generally be regarded as laying down the industrial policy for two key industrial sectors, the EEC Treaty, which encompasses all sectors of the economy, gives no hard-and-fast rules as to the development of an industrial policy.
Imidlertid kan en industripolitik inden for EF støtte sig på en række enkeltbestemmelser I EF-Trak-taterne.
It is none the less true that the Community Treaties contain a good many provisions on which a common industrial policy might be based.
Industripolitik kan betragtes som en samlet anvendelse af de almindelige traktatbestemmelser inden for industrisektoren eller enkelte industrisektorer med henblik på at bestemme farten for ressourcefordelingen mellem og inden for de enkelte industri sektorer.
An industrial policy may be construed as the overall application to industry or to certain sectors of industry of all the general Treaty provisions aimed to affect the speed of the process of resource allocation among and within industrial sectors.
— gennem overførsel af midler fra EF's budget (EFRU, social, forsknings- og udviklingsfonde)
— by the transfer of funds from the Community budget (European Regional Development Fund; Social and Research and Development Funds);
Målet for EF's industripolitik er at forbedre europæisk industris konkurrenceevne og dermed beskæftigelsessituationen. situationen.
The objective of the Community's industrial policy is to improve the competitive position of European industry and, thereby, the employment situation.
I store træk består EF's industripolitik af:
— by granting loans under the ECSC, financed by interest on other loans and intended for undertakings in the coal and steel sector;
— gennem ydelse af EKSF-lån, finansieret gennem låntagning og forbeholdt virksomheder inden for kul- og stalsektoren
Broadly speaking, the Community's industrial policy consists of:
— gennem ydelse af lån fra Den Europæiske Investeringsbank ringsbank
— by granting loans from the European Investment Bank;
— gennem ydelse af lån på grundlag af Det Nye Fællesskabsinstrument (NIC), som er af særlig betydning for små og mellemstore virksomheder.
— by channelling loans through the New Community Instrument (NCI) which are of special importance for small and medium sized enterprises.
— ekstern handelspolitik (anti-dumping-politik, bilaterale og multilaterale handelsaftaler, der berører de enkelte industrisektorer)
— general measures to create a genuinely integrated market by 1992 and bring about a European economic and monetary union (in this sense, industrial policy is part of general economic policies);
FREMTIDSUDSIGTER OG VIGTIGE IGANGVÆRENDE ARBEJDER:
OUTLOOK AND WORK IN PROGRESS
— konkurrencepolitik (retlige instrumenter med henblik på at gribe ind over for markedsmekanismer, der ikke fungerer godt, og kontrollere statsstøtteordninger) ninger)
— competition policy (legal instruments to intervene in market mechanisms that are not functioning well and to supervise state aids);
— forsknings- og udviklingspolitik
— research and development policies; between
— styrkelse af samarbejdet mellem europæiske virksomheder (KOM(88) 162 endel.).
— the strengthening of cooperation European firms (COM(88) 162 final).
I en snævrere betydning består EF's industripolitik af særlige foranstaltninger, der er vedtaget for bestemte industrisektorer, samt de bevillinger, der er afsat til dette formål.
In a narrower sense, the industrial policy of the Community deals with specific measures for certain industrial sectors and the appropriations set aside for this purpose.
Baggrunden for, at Fællesskabet har udviklet en industripolitik, er den relativt ringe indsats på verdensmarkedet, som har præget visse europæiske industrier (se KOM(86) 40 endel. - »Forbedring af Fællesskabets konkurrenceevne og industristrukturer«).
The background of a Community involvement in industrial sectors is the relatively poor performance of certain European industries on world markets (see COM(86) 40 final 'improving competitiveness and industrial structures in the Community').
En industripolitik på nationalt plan kan ikke længere leve op til de udfordringer, der er på det konkurrencemæssige område både inden for avanceret teknologi og de traditionelle industrier.
These competitive challenges, both in high technology and traditional industries, cannot any more be met by national industrial policies.
Den industrielle omstruktureringsproces hænger således i meget høj grad sammen med gensidig økonomisk afhængighed.
The process of Industrial restructuring is thus very much linked to the phenomenon of economic interdependence.
På baggrund af problemerne i forbindelse med industriel omstrukturering må EF føre en politik med et dobbelt sigte.
Given the problems of industrial restructuring the Community must pursue a policy designed to achieve two objectives.
Først og fremmest må der iværksættes direkte aktioner til bekæmpelse af krisen i EFs vigtigste industrisektorer.
First, direct action should be taken to tackle the crisis in the Community's main industrial sectors.
Kommissionen har opstillet en række kriterier for disse aktioner, som bl.a. tager sigte på at hindre enhver konkurrencefordrejning og gøre det muligt at gennemføre en koordineret omstrukturering af de pågældende sektorer indenfor en fastsat frist og under løbende kontrol med aktionernes samordning.
The Commission has laid down certain criteria upon which such action should be based.
For det andet ønsker EF at iværksætte en virkelig industristrategi med henblik på selektivt at skabe de nødvendige forudsætninger for at fremme sektorer, hvor den europæiske industri kan være konkurrencedygtig over for andre teknologisk avancerede lande eller over for nye industrilande.
These are designed in particular to avoid any distortion of competition, to enable the sectors concerned to be reorganized within a specific period whilst at the same time coordinating such reorganization and assessing its strategy to create, selectively, the necessary conditions to ensure that those sectors of European industry which can be competitive in relation to other advanced or newly industrialized countries are encouraged.
Til skyndelse til »europæisering« inden for forskning, innovation og industriens struktur er et af de vigtigste elementer i denne europæiske industristrategi.
Secondly the encouragement of Europeanization in the field of research, innovation and industrial structures is an important element in this European industrial policy.
Som eksempler på dette europæiske samarbejde kan nævnes flere fællesskabsprogrammer: ESPRIT-program-merne (det europæiske forskningsinstitut for økonomisk politik og samfundspolitik), BRITE (EFs multinationale forsknings- og udviklingsprogram på områderne for teknologisk grundforskning og anvendelse af ny teknologi), JET (Joint European Torus), RACE (forskning og udvikling på telekommunikationsområdet i Europa) og bioteknologi.
Examples of this type of European cooperation are the Community programmes Esprit (European strataegic research and development programme in the field of information technologies), Brite (multinational research and development programme of the European Economic Community in the fields of basic technological research and the applications of new technologies), JET (Joint European Torus), RACE (research and development in advanced communications technologies for Europe) and biotechnology.
Fællesskabet er endvidere i gang med at samordne sine forsknings- og udviklingsprogrammer med EUREKA-projektet (Det Europæiske Forsknings- og Samarbejdsagentur).
The Community is also coordinating its R & D programmes with Eureka (European Research Coordination Agency) projects.
Den væsentligste drivkraft bag EF's industripolitik er dets initiativer til oprettelse af et indre marked som anført i Kommissionens Hvidbog »Gennemførelse af
The main thrust for a Community industrial policy comes from Its initiatives to create an internal market, as announced in the Commission's White Paper 'Completing the internal market' (COM(85) 310 final).
I perioden 1979 -1988 har det direkte valgte EP navnlig gennem sit Udvalg om Økonomi, Valutaspørgsmål og Industripolitik ved gentagne lejligheder understreget nødvendigheden af at iværksætte en fællesskabsaktion på industriområdet.
Economic and Monetary Affairs, has stressed the need for Community action in the industrial field on several occasions.
De vigtigste betænkninger og beslutninger, hvori dette behov understregedes, ved rørte
The main reports and resolutions contained in the reports were:
— det industrielle samarbejde mellem medlemsstater ne (dok. 1-157/81 beslutning af 7.5.1981)
— industrial cooperation between Member States (Doc.
— mandatet af 30. maj 1980 (dok. 1-307/82, beretning af 17.6.1982)
— Mandate of 30 May 1980 (Doc.
— fællesskabsindustriens konkurrenceevne 1-1335/82, beslutning af 28.4.1983).
1-1335/82, Resolution of 28.4.1983).
To andre af EPs generelle initiativer vedrørte vigtige henvisninger til gennemførelsen af en fælles Industri politik, nemlig udkastet til traktat om oprettelse af en europæisk union (beslutning af 14.2.1984) og en plan til genrejsning af økonomien i Europa, som blev udarbejdet efter at EP i 1983 havde ladet foretage en særlig undersøgelse af hr. Albert og professor Ball (beslutning af 26.3.1984, EFT nr. C 117 af 30.4.1984,).
Two other general initiatives of the Parliament contained important references to the development of a Community industrial policy: the draft Treaty establishing the European Union (Resolution of 14.2.1984) and the programme for European economic recovery, drafted after the EP had commissioned a special study by Mr Albert and Professor Ball in 1983 (Resolution of 26.3.1984, OJ C 117 30.4.1984).
Efter de direkte valg i juni 1984 har EP ved flere lejligheder behandlet de vigtigste emner i planen til genrejsning af økonomien i Europa (beslutninger af 26.10.1984), hvori skabelsen af et fælles marked uden hindringer anses for at være den vigtigste 'enkeltfaktor for varig økonomisk vækst i Fællesskabet.
Since the direct elections of June 1984, the European Parliament has taken up on several occasions the main themes of the programme for European economic recovery (Resolutions of 26.10.1984) in which the creation of a common market without barriers is seen as the single most important factor for sustained economic growth in the Community.
Etableringen af et fælles marked på det højteknologiske område, fjernelsen af tekniske og handelsmæssige hindringer inden for Fællesskabet samt åbningen af markederne for offenlige leverancer opfattes af EP som en integreret del af en fælles industristrategi, således som det fremgår af de beslutninger, som EP har vedtaget i forbindelse med de årlige beretninger vedrørende iværksættelsen af Hvidbogen om gennemførelseise af det Interne marked.
The establishment of a common market in the field of advanced technologies, elimination of market and technical barriers inside the Community and the opening up of public supply markets are considered by the Parliament as integral parts of Community industrial strategy, as is demonstrated in the resolutions which the EP has adopted on the annual reports concerning the implementation of the White Paper on the completion of the internal market.
I henhold til Den Europæiske Fælles Akt har EP fået tildelt en vigtig rolle som med-lovgiver, navnlig for så vidt angår programmet for det Indre marked.
The Single European Act has given the EP an important role as co-legislator, notably in the internal market programme.
EP drøftede i juni 1988 omkostningerne ved ikke at gennemføre det indre marked og vedtog en beslutning om de institutionelle konsekvenser af »Ikke-Europa« (beslutning af 17.6.1988, dok. A2-39/88).
The EP discussed the cost of non-Europe in June 1988 and adopted a resolution on the institutional consequences of the cost of non-Europe (Resolution of 17.6.1988, Doc. A2-39/88).
EP's Udvalg om Økonomi, Valutaspørgsmål og Industripolitik har forsøgt at forhøje de (ikke-obligatoriske) udgifter til industripolitik og det indre marked.
The EP's Committee on Economic and Monetary Affairs and Industrial Policy has tried to increase the (non compulsory) expenditures for industrial policy and the internal market.
Det er ¡midlertid nået frem til den erkendelse, at industripolitiske initiativer nu i stadig højere grad falder inden for strukturfondenes anvendelsesområde.
However, it has recognized that industrial policy initiatives have gradually come within the scope of the structural Funds.
Disse fonde vil blive fordoblet som følge af, at Det Europæiske Råd på mødet i februar 1988 i Bruxelles nåede til enighed om gennemførelsesforanstaltninger til Den Fælles Akt.
These Funds will be doubled as a result of the European Council agreement on measures to complement the Single Act during the February 1988 Summit in Brussels.
A2-42/87) stor tilfredshed med denne lovgivningspakke (»Gennemførelse af Fællesakten - Fællesskabets nye grænser«, KOM(87) 100 endel.
Parliament had welcomed this package ('Making a Success of the Single Act', COM(87) 310 final) in its Resolution of 12 May, 1987 (Doc. A2-42/87).
En række problemer inden for Fællesskabets økonomi har ført til, at visse europæiske industrier har klaret sig relativt dårligt både på interne og internationale markeder.
A number of problems in the Community's economy have resulted in a relatively poor performance by certain European industries on both internal and international markets.
På Europa-Palamentets opfordring har Kommissionen offentliggjort adskillige undersøgelser angående en fællesskabsstrategi til udvikling af Europas industri (KOM(81) 693 endel.) samt om forbedring af Fællesskabets konkurrenceevne og industristruktur
At the behest of the European Parliament, the Commission has published several studies on 'a Community strategy to develop Europe's industry' (COM(81) 693 final) and on 'improving competitiveness and industrial structures in the Community' (COM(86) 40 final).
Der er sket fremskridt med hensyn til forbedring af konkurrencedygtigheden og omstruktureringen i den europæiske jern- og stålindustri ved hjælp af kontrol systemet og produktionkvoterne, der blev indført i oktober 1980.
Progress has been made in the direction of improving the competitiveness and altering the structure of the European steel industry through the system of monitoring and production quotas introduced in October 1980.
Dog fortsætter den krise, der blev udløst i 1974 i hvert fald for visse produkters vedkommende.
However, the crisis which began in 1974 continues, at least for certain categories of products.
Stålproduktionen i Fællesskabet er faldet fra 156 mio t i 1974 til 113 mio t i 1986.
Steel production in the Community fell from 156 million tonnes in 1974 to 113 million tonnes in 1986.
Den har været forholdsvis stabil siden 1987 (125 mio t).
It has been relatively stable since 1987 (125 million tonnes).
I samme periode faldt Fællesskabets samlede forbrug fra 123 mio t til 100 mio t.
In the same period total consumption in the Community fell from 123 million t to 100 million tonnes
Stålefterspørgslen på verdensmarkedet har ænd ret sig siden 1974 set fra et geografisk syn spunkt.
•The geographical nature of world demand for steel has been changing since 1974.
I de industrialiserede lande går efter spørgslen tilbage, mens udviklingslande og nyligt industrialiserede lande har udviklet deres egen jern- og stålindustri. På verdensmarkedet, hvor der hersker en hård konkurrence, har disse nye producenter den fordel at kunne kalkulere med lave lønninger, moderne fabrikker og hyppigt med lettere adgang til råvarerne
In the industrialized countries demand is falling, while developing and newly-industrialized countries have developed steel industries of their own.
Fra 1974 til 1987 er der gået over 400 000 arbejdspladser tabt inden for jern- og stålindustrien.
Between 1974 and 1987, the iron and steel industry lost over 400 000 jobs.
Den planlagte omstrukturering i de kommende 3 år vil føre til tab af yderligere 80 000-100 000 arbejdspladser.
The restructuring scheduled for the next three years will involve a further loss of 80 to 100 000 jobs.
Ifølge en undersøgelse gennemført af »Chase Econometrics« i maj 1986 vil der frem til 1995 gå 250 000 arbejdspladser tabt Inden for jern- og stålindustrien i Fællesskabet, Japan og USA.
According to a study by Chase Econometrics in May 1986, the steel industry in the European Community, Japan and the United States will lose 250 000 jobs by 1995.