natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Og det ser næsten ud til — jeg kan ikke drage nogen anden konklusion af den erklæring, som Kommissionen fremsatte efter mødet i Athen, og også i formiddags sagde hr. Thorn egentlig igen ikke andet — at kommissærerne nu vil skjule sig bag ved formelle begrundelser.
And it rather seems — this is the only conclusion I can draw from the statement the Commission issued after the Athens meeting, and Mr Thorn did not really say anything different this morning — as if the Commissioners now want to hide behind formal arguments.
Hvis vi, således siger de nu omtrent, blot vender tilbage til normale rådsmøder, hvor Kommissionen kan spille den rolle, som der er grundlag for i traktaten, vil det nok igen gå bedre med beslutningsprocessen under ministerrådsmøderne og måske endog under Det europæiske Råds møder.
What they are roughly saying now is that, if we revert to normal Councils, with the Commission playing the role defined in the Treaty, decisionmaking during meetings of the Council of Ministers and perhaps even the European Council will improve.
Ja, hr. formand, hvis det blot var så enkelt!
If only it could be so simple, Mr President.
Kommissionen må da vide bedre end nogen anden, at beslutningsprocessen også under de normale rådsmøder har stagneret, fordi den berømte politiske vilje igen manglede.
The Commission surely knows better than anyone that even during meetings of the normal Councils decisionmaking has come to a standstill because of the notorious lack of political will.
Somme tider spørger jeg mig selv, hvor stor kommissærernes politiske erfaring egentlig er.
I some times ask myself how much political experience the Commissioners really have.
Enhver med nogen politisk baggrund må da vide, at et kollegium kun sjældent får indflydelse gennem formelle beføjelser, men at den politiske kraft direkte er et resultat af den autoritet, som man har.
Anyone with any political background must surely realize that a body such as the Commission rarely derives its influence from formal powers and that political strength stems from the authority it has.
Når jeg nu ser, hvordan Kommissionen har optrådt, kan jeg ikke mærke ret meget til den politiske kraft.
When I consider how the Commission has acted, I see little sign of this political strength.
Vi har hørt stærke ord inden Stuttgart, efter Stuttgart, inden Athen og efter Athen.
We have heard fine words, before Stuttgart, after Stuttgart, before Athens and after Athens.
Man talte endnu om et strengt minimum inden Stuttgart og Kommissionens ret til at få svar med hensyn til dens forslag, og jeg sagde allerede under forhandlingen i anledning af topmødet i Stuttgart, at Kommissionen nok viser tænder, men sjældent bruger de tænder til at bide med.
There was talk of an absolute minimum before Stuttgart and the Commission's right to receive an answer to its proposals, and during the debate on the Stuttgart summit meeting I said that, although the Commission showed its teeth, it did very little biting.
Kommissionen har heller ikke bidt under samlingerne i Rådet af socialministre, da det ene forslag efter det andet blev fremsat fra medlemsstaternes side. Heller ikke da medlemsstaternes repræsentanter med fuldt overlæg bragte Fællesskabets videre eksistens i fare.
Nor did the Commission do any biting during the meetings of the Social Councils, when one proposal after another was put on the table by the various Member States, or when the representatives of the Member States willingly and knowingly jeopardized the continued existence of the Community.
Er ,det da et under, hr. formand, at man i en sådan situation med vemod tænker tilbage på Hallstein og Mansholt, som kunne tvinge tøvende og uvillige Råd til at træffe beslutninger?
Is it then any wonder, Mr President, that in a situation such as this we should look back wistfully to the times of Hall-
Fra Stuttgart overtog man en række næsten uløselige problemer, og til trods for denrie negative arv har det græske formandskab ivrigt og opfindsomt forsøgt at komme ud af dødvandet.
Mr President, when the President of the Council of Ministers expounded the programme of the incoming Presidency in this Chamber last July he made numerous promises and likewise created hopes and expectations.
Det er nu engang sådan, at der ikke kan føres europæisk politik med medlems stater, som kun har øje for egne interesser på kort sigt.
Despite our good intentions we are obliged to say that the hopes and expectations voiced by all sides at that time have in the main proved false.
Egne interesser på kort sigt, sagde jeg, fordi de, som nu stædigt holder fast ved regnestykker om nettobidrag, ikke ønsker at se, hvilke virkninger et mislykket Fællesskab kan have for deres økonomi på længere sigt. Måske er det ikke så underligt med et flertal af regeringer, der kun har øje for generelle besparelser, og som ikke ønsker at se de sociale følger af denne politik.
Not, certainly, because efforts have not been made — though only on the technical and organizational side of things — or because certain constructive proposals on the economic sector were not put forward in the final stages especially, — in fact they were — but possibly because to the objective obstacles which faced the Greek Presidency there has to be added the
Jeg vil derfor nu indtrængende spørge Kommissionen, hvordan den regner med at ville tage fat på det problem?
The citizens of Europe have become aware, not only of the fact that the continent is not as prosperous and powerful as it used to be, but also that its peace and freedom are under the shadow of a deadly threat.
Tænker man på en nøjagtig formuleret tidsplan, hvori der står, hvornår beslutningsprocessen vedrørende de forskellige punkter skal være afsluttet?
As the President of the European Council said this morning, the Greek public has not ceased to believe in the Community and in Europe.
Det vil da være nødven digt at stå fast, for vi kan ikke overlade Europa til dem, som kun søger at varetage egne interesser på kort sigt.
It is just that the sterile economic in-fighting and the inability to get to grips with the really major problems, the stigma of unemployment — the most tragic of all — to mention just one of them, have begun to shake its confidence.
Der er ikke noget alternativ for Europa, og det bliver vi som kandidater for det fremtidige Europa-Parlament nødt til at understrege under den kommende valgkampagne.
fact that the manner in which it has exercised the office has betrayed only slight enthusiasm for, and scant faith in, the Community concept and the ideal of a united Europe.
Men det er Kommissionen og Rådet, som skal gøre det muligt for os at føre os frem på den måde også over for Europas vælgere.
This showed up clearly in today's statements by the President of the European Council and the President of the Council of Ministers.
disse erklæringer ikke kunne eller måske ikke ville komme ind på vores alles »jeg tror«, det, som er blevet udtalt af alle dem, der fulgte og tilsluttede sig de bredere politiske visioner hos de store europæiske politikere, grundlæggerne af Det europæiske Fælles skab.
In their statements they were unable or, in all likelihood, unwilling, to refer to what we all believe in, to the article of faith of all those who have cherished and followed up the wider political visions of the great European statesmen who founded the European Community.
Som en yderligere psykologisk byrde kunne man nævne, at der i løbet af de 6 måneder er blevet udtrykt meninger og udført handlinger — nogle af dem ganske vist uden for formandskabets snævre rammer — som forekommer i meget ringe grad at kunne støtte bestræbelserne for at fremme det politiske samarbejde og opnå en europæisk sammenhæng.
As an additional psychological burden it would be possible to mention that during the six months, views have been expressed and actions taken — certain of them outside the narrow confines of the Presidency, of course — which have done little to aid the cause of political cooperation and the achieve ment of European cohesion.
Vor gode vilje kræver, at vi erkender, at det græske formandskab ikke bør betragtes som eneansvarligt for det skuffende udfald af Athentopmødet. Ansvaret ligger hos alle De Ti som helhed og ligger måske delvis, som den forrige taler påpegede, hos Kommissionen.
Mr President, we are obliged by good faith to acknowledge that the Greek Presidency must not be construed as the sole party responsible for the disappointing outcome of the Athens Summit.
Topmødets forlis var et naturligt led i udvik lingen af en årlang sygelig tilstand, hvis hovedårsag er mangelen på en almen fællesskabsånd, mangelen på politisk vilje og tendensen hos medlemsstaternes ledere til at indtage standpunkter, som er undergivet og afhængige af snævre nationale interesser.
The fiasco occurred as the natural consequence of a lingering feebleness brought on mainly by the lack of a general Community spirit, the absence of political will and the tendency of the heads of government to take up positions dictated by, and dependent upon, narrow national expediencies.
Hvor ledes kan der under disse omstændigheder finde en effektiv behandling sted ud over de gentagne Råd, særlige eller ikke, og kompromisforslagene, som følger det ene efter det andet.
In such circumstances, notwithstanding the successive Council meetings, special and otherwise, which took place, and the compromise proposals which followed one another thick and fast, how could an effective cure possibly have been administered ?
Gerokostopoulos (PPE). — (GR) Hr. formand, hr. rådsformand, kære kolleger, jeg beder Dem modtage min forsikring om, at jeg i dette mit indlæg på det europæiske folkepartis vegne vil gøre mit bedste for at være så objektiv som muligt.
Mr President, we should see it as our mission to give our peoples enlightenment, to explain to them what sort of Europe we are striving for.
Erklæringerne fra formændene for de to Råd samt iagttagelserne af det græske formandskabs aktiviteter i løbet af det netop afsluttede 6 måneder lange tidsforløb berettiger til følgende generelle bemærkninger.
Who then will fail to be persuaded that the maintenance of peace, a position of influence on the world stage and the achieve ment of prosperity are things which can only be guaranteed by a Europe that is united, true to its original objectives and determined to persevere with the task that has begun ?
Det er en ubestridelig kendsgerning, at den græske regering overtog formandskabet for første gang under meget kritiske omstændigheder for Fællesskabets fremtid.
I join with all my colleagues in the European People's Party, and in the other political groups as well, Mr President, in proclaiming confidence in the future and faith in a people's Europe, and in formally asserting, loud and clear, that we shall not give up fighting with all our strength for this Europe of our dreams, a Europe united politically and economically, a Europe at peace.
Hr. formand, som supplement til ovenstående kommentarer vil jeg gerne komme med et par bemærkninger til tilknytning til Det europæiske Råds sidste møder.
Mr President, to add bones to these comments I wish to make a few remarks about the most recent meet ings of the European Council.
Om Stuttgart blev der sagt, at der fandtes et udgangspunkt.
About Stuttgart it was said that a start had been made.
Men i virkeligheden var der tale om en fastlåsning af problemerne, hvis man ser bort fra den haltende erklæring om den europæiske union.
But, leaving aside the lame proclamation on European Union, there was, in reality, a state of deadlock.
Det var en gentagelse af forsøget på at bevare de falske forudsætninger og skjule den politiske viljes fravær.
An effort was made to keep up the excuses and to conceal the absence of political will.
Endnu en gang søgte man tilflugt til det velkendte ordforråd beregnet på lejligheden.
There was recourse once again to the familiar vocabulary of events.
Man kunne med en overdrivelse sige, at medlemsstaternes ledere atter forsøgte at forcere de forhindringer, som fandtes på deres vej, ved at besværge krisen med en tilflugt til det vilkendte og sædvanlige familiefoto.
One could say, exaggerating of course, that that the heads of government of the Member States sought to overcome the obstacles in their path by exorcizing the crisis by means of the familiar and wellestablished family photograph.
Det er ligeledes sikkert, at overtagelsen af formand skabet, en vigtig og ærefuld rolle, var en følge af vort lands tiltrædelse af Fællesskabet, der helt og holdent skyldtes Nyt Demokrati, og som den nuværende regering på det tidspunkt som opposition gik imod.
Sir Fred Catherwood (ED). — Mr President, we have got to be frank about what has gone wrong in Athens.
Det bør endvidere indrømmes, at Stuttgart-mødet, som havde skabt visse forhåbninger, var en byrdefuld arv i form af de herskende komplicerede og sprængfarlige problemer, som andre udvalgte medlemmer allerede har udbredt sig om.
We do have to place the blame, because if we do not find out what has gone wrong, how can we ever put it right ?
Her skiftede scenebilledet. Måske under indflydelse af det historiske sted eller udsigten til Parthenons doriske søjler.
Here the scene changed, influenced, perhaps, by the historical nature of the place, or by the sight of the Doric columns of the Parthenon.
De drøftendes kunstige selvtillid belv slået omkuld, de krogede veje blev forladt, den manglende evne til at komme til enighed blev stadfastet og indrømmet uden omskrivninger.
The affected self-confidence of those attending the confer ence was shaken, there was an end to beating about the bush and the failure to find common ground was admitted without further ado.
Under disse omstændigheder kunne man sagtens opstille mange teorier.
Under the circumstances one could well arrive at many suppositions.
Er den ændring, som markeredes i Athen, ikke i virkeligheden et væsentligt frem skridt eller måske ligefrem en væsentlig succes for de optimistiske?
Perhaps the change which occurred in Athens is in reality a significant step forward, or even, for the optimists, a real success.
Denne kendsgerning blev også sat i relief i dagens erklæringer fra formanden for Det europæiske Råd og formanden for Rådet.
At some point in the long rise in unemployment social stability willl crack and European democracy will be at risk. The Athens Summit said nothing about that.
Formændene, som i
Is no one to blame ?
Det blev der ikke sagt noget om i Athen.
Nothing was said in Athens about that.
Er de også ligeglade med det?
Is no one to blame for that omission ?
Er der ingen, der bekymrer sig om det?
Nothing was said in Athens about that.
at Det europæiske Råds mislykkede møde ikke nødvendigvis betyder fiasko for Fællesskabet og endnu mindre fiasko for en historisk proces, som er begyndt at sikre vort kontinents velfærd og magt.
then the ordinary person believes that there is no possibility of agreement in Europe and that whole idea of the Community is a failure.
Denne overbevisning bør vi efter min mening udbrede blandt vore befolkninger, som med rette fyldes af usikkerhed og angst for fremtiden.
That is certainly the conclusion of the ordinary citizens that I have talked to around my own home during the last week.
De europæiske borgere forstår, at Europa har mistet sin gamle velfærd og styrke, og at dets fred og frihed er døde ligt truet i dag.
They think there is now no future in Europe because the leaders have completely failed and have had a summit without even a communiqué.
Der er blot rokket lidt ved dens tillid, hvilket er en følge af de golde økonomiske kampe, den manglende evne til at løse de virkelig store problemer, hvor jeg kan nøjes med at nævne blot det ene — det mest dramatiske — arbejdsløshedens skamplet.
So the Athens Summit — and we must not minimize this — has done enormous harm to the credibility of the Community where the ordinary citizen is concerned, and that kind of summit must not be repeated. If it is not to be repeated, then we have got to put right what has gone wrong.
Hr. formand, vor mission er at oplyse vore befolkninger, at forklare dem, hvilket Europa vi kæmper for.
Nothing was said in Athens about that. Do they not care about that either ?
Hvem vil så benægte, at fredelige tilstande, en ligeværdig medvirken på verdensscenen og velfærd er goder, som kun kan sikres af et forenet Europa, målrettet og stædigt besluttet på at fortsætte det påbegyndte værk.
The system of free trade which has produced the largest increase in trade and wealth that the world has ever known is at risk from the rising tide of protectionism on both sides of the Atlantic. Does no one worry about that ?
Hvem regner Det europæiske Råd med bringer alle disse ting i orden, hvis det ikke engang vil diskutere dem?
Who does the European Council rely on to put all these matters right if it is not even going to discuss them ?
Forlader det sig på præsident Reagan?
Does it rely on President Reagan ?
Venter vi til 1985, når der sidder en anden præsident derovre?
Are we waiting until 1985 when there will be another President there ?
Tror vi, at der fødes en ny Kennedy igen?
Do we think another Kennedy is going to be born again ?
Vi behøver blot at stille spørgsmålet for at se, hvor absurd det er.
We have only got to put that question to see how absurd it is.
Vi er 270 mio i Fællesskabet mod Amerikas 220 millioner.
We are 270 million in the Community against America's 230 million.
Hr. formand, jeg tilslutter mig alle mine kolleger både fra det europæiske folkeparti og de andre politiske grupper, som har udtalt sig,, og vi vil i fællesskab give udtryk for vor tillid til folkenes Europa og officielt og højtideligt forsikre, at vi ikke vil ophøre med at kæmpe af alle vore kræfter for det Europa, som vi drømmer om, et politisk og økonomisk forenet Europa, et fredens Europa.
If that cumulative deliberation is short-circuited by ignoring Parliament ; if the Commission is overawed by particular interests and tries to put together clever packages because it thinks the conclusions of Parliament do not accommodate the obstructions it may face elsewhere, then it will fail as it has done here, and I would say to the Commis sion what the great Jewish King said, and he should know, 'Put hot your trust in princes'. Base your view on the other deliberative body, the directly-elected European Parliament.
Hvorfor sætter vi ikke vor lid til vore ledere?
Why then do we not look to our leaders ?
Hvor ligger fejlen? Fejlen ligger i, især i en tid som denne med alle disse kritiske problemer aldeles uløste og endda udebatterede i Athen, at der holdes et topmøde for at diskutere mælkeproduktion.
Where is the fault ?
Det devaluerer lederskabet.
That devalues leadership.
Lederskab er en kostbar ting og bør ikke tabes på gulvet.
Leadership is precious and should not be wasted.
Ledere skal gøre det, ingen andre kan gøre, og der er andre, som kan diskutere mælkeproduktion.
Leaders should do what no one else can do, and there are other people who can discuss milk production.
Lederskab handler ikke om procentdele af mælkeproduktion eller procentdele af monetære udligningsbeløb.
Leadership is not about the percentage points of milk production or the percentage points of monetary compensation amounts.
Ledere er til for at komme med vi sioner.
That is what leaders are there for.
De skal selv opstille dagsordenen og ikke få dagsordenen dikteret på grund af fiaskoer andre steder.
We can deal with the other things, but they are there to lead from the top. Meantime, we should use our limited powers to carry forward our
Sir Fred Catherwood (ED). — (EN) Hr. formand, vi er nødt til at tale åbent om, hvad der gik galt i Athen.
Then they can sign, they can take the credit, and public confidence in leadership is maintained.
Vi er nødt til at placere skylden, for hvis vi ikke finder ud af, hvad der gik galt, hvordan kan vi så nogen sinde bringe det i orden?
Despite a veneer of cynicism, people want to believe in leaders, and if there is a failure at the very summit
Det blev der ikke sagt noget om i Athen.
Debates of the European Parliament
Europa-Parlamentets forhandlinger
But you do invoke this utopia and put it about in propaganda.
Hvis det ikke skal gentage sig, er vi nødt til at bringe det, som er gået galt, i orden.
We harbour no illusions about the harmful experience our people have suffered, and about which the Prime Minister of our country was so eloquent this morning.
Nu tror jeg imidlertid ikke — og ikke blot fordi jeg er medlem af Parlamentet — at Parlamentet har fejlet.
That, Mr President, is what we believe to be in the interests of the workers of Europe, and not whatever compromise moves against the monopoly interests are being hatched up for the incoming French Presidency as pre-election propaganda.
Efter vor mening bærer det græske formandskab naturligvis ikke ansvaret for fiaskoen.
Naturally, for us, the responsibility for the failure does not lie with the Greek Presidency.
Det bærer ansvaret for andre ting i forbindelse med dets politiske »vending« i Fællesskabets retning. Det modsatte var ikke tilfældet, således som hr. Gerokostopoulos netog har forsøgt at overbevise os om.
It bears responsibility in another respect i.e. for drifting into a Commu nity way of thinking, not the opposite, as Mr Gerokostopoulos has tried to make out.
Hr. formand, de 15 mio arbejdsløse ifølge officielle tal, arbejdernes sociale rettigheder og indtægter, som hele tiden reduceres, de små og mellemstore virksomheder, som opsluges af monopolerne, de middelfattige land mænd, som destruerer deres produkter og selv tilintetgøres, de mindre udviklede lande i Fællesskabet, som bliver endnu fattigere, Europas befolkninger, som lever i evig angst for atomødelæggelsen, især efter opstillingen af de første Pershing- og Cruiseraketter i fællesskabslande, alt dette udgør Fællesskabets mangesidede krise.
Mr President, the crisis in the Community has many sides to it ; the 15 million unemployed, according to official figures, the steadily falling incomes of the workers, and their loss of social rights, the swallowing up of small and medium-size businesses by the monopolies, the smallholders who have to dump their produce and who are being forced to sell up, the less developed countries of the Community which are becoming steadily poorer, the peoples of Europe who are having to live with the worry of nuclear destruction, particularly since the first Cruise and Pershing missiles were deployed on Community soil — these are all part of it.
Om alle disse problemer fremkom der intet nyt eller positivt på mødet i Athen, men tværtimod kun varsler om forværring.
Nothing new emerged from the Athens Summit in connection with these problems, nothing positive.
De ligger i det økonomiske og sociale system, som dominerer inden for Fællesskabet og hvis natur og karakter skaber den økonomiske og polistiske krise og den ulige udvikling i de enkelte lande og i EF som. helhed.
First of all, it should be recalled that with six Member States yesterday, ten today and twelve tomorrow, European construction has been, and probably will always be, faced with major difficulties.
Og de ligger i de klassemæssige valg og den klassemæssige under kastelse af disse kræfter i Reagans politik med det vanvittige oprustningskapløb, den høje rente, den direkte handelskonkurrence, som skærper den økonomiske krise i Fællesskabet.
The 'empty chair' policy pursued by France lasted six months and I still recall today the dramatic atmosphere which reigned then in the movements and cénacles of Europe.
Så længe disse årsager vedbliver at være til stede, vil krisen ikke kunne over vindes, dens byrder vil tygne arbejderne og de mindre udviklede lande.
At that time it was a greater trial than the failure of a summit whose meetings are not even provided for by the Treaties.
Regeringsoverhoveder vælges af nationer — de nationer, de regerer — og vi bør ikke forbavses, som hr. Bangemann lader til at blive, over, at de er hæmmet af deres mandat.'
Today, at a time of crisis, the European Parliament must give proof of its political maturity, recall its fidelity to the Treaties and clearly define its priorities.
Det er det, ledere er til for.
This implies that the Commission play its role.
Og dog påkalder I jer og propaganderer I denne utopi.
Mr Thorn's speech this morning was firm, action must follow.