natgillin/translations-raw huggingface dataset:
EØF-Traktaten giver i øjeblikket ingen EF-kompetence i spørgsmål vedrørende asyl, og hidtil har det været nød vendigt at gribe tilbage til EØF-Traktatens artikel 100 hhv. 235.
At present, the EEC Treaty does not provide for Com munity powers in the field of asylum policy. Until now it has been necessary to refer to Article 100 or Article 235 of the EEC Treaty.
I Maastricht-Traktaten tillægges EF gennem den i EØF-Traktaten nyindføjede artikel 100 C i begrænset omfang beføjelser til at træffe forskellige foranstaltninger på asy lområdet (udpegning af tredjelande, hvis statsborgere skal være omfattet af visumpligt, foranstaltninger med henblik på ensartede visumbestemmelser).
The insertion of the new Article 100c in the EEC Treaty by the Treaty on European Union gives the Community limited powers in the field of asylum policy (determination of third countries whose nationals require visas, measures relating to a uniform format for visas).
Den 13.5.1984 indgik Frankrig og Tyskland en aftale om gradvis fjernelse af kontrollen ved den tysk-franske græn se, hvori bl.a. indgik en harmonisering af visumbestemmelserne.
On 13 May 1984, France and Germany concluded an agreement on the gradual abolition of controls at the Franco-German border, which also included provisions for a harmonization of visa regulations.
I flere henseender var denne aftale forbillede for den første Schengen-aftale af 14.6.85 om gradvis afskaffelse af kontrollen ved de fælles grænser, som alle EF-medlemsstater med undtagelse af Storbritannien og Dan mark nu har tiltrådt.
To a certain extent, this agreement served as a model for the first Schengen Convention of 14 June 1985 on the gradual abolition of controls at the common borders, of which all EC Member States except the United Kingdom and Denmark are now co-signatories.
Heri er det bl.a. fastsat, at de kontraherende parter bestræber sig på at føre en ensartet visum- og indrejsepolitik.
It provides, inter alia, that the contracting parties will strive towards a common visa and immigration policy.
Desuden skal dele af udlændingelovgivningen harmoniseres.
In addition, the law on aliens would, in part, be harmonized.
Denne Schengen-aftale blev den 19.6.1990 suppleret med en gennemførelseskonvention, der rummer mere udførlige bestemmelser om behandling af asylansøgninger, navnlig bestemmelser om, at kun én stat skal være ansvarlig for behandling af en ansøgning.
The Schengen Convention was supplemented by an implementing agreement on 19 June 1990 which dealt more closely with the processing of asylum applications. In particular, only one state should ever be responsible for examining any application.
Hvornår denne kompetence indtræder, fastlægges på grundlag af forskellige kriterier: Således skal f.eks. den stat være ansvarlig, som giver den indrejsende et visum el ler en opholdstilladelse.
A number of criteria are used to determine whose responsibility this is: for example, the country which issued a visa or residence permit.
Opholder asylansøgeren sig un der sagsbehandlingen uretmæssigt i en anden kontraherende stat, skal han »tages tilbage« af den ansvarlige stat, hvilket også gælder, hvis asylansøgningen definitivt afslås.
Where an asylum seeker is staying illegally in a co-signatory state during the processing of the asylum application, then the state 'responsible' must re-admit him. The same is true where the application for asylum is finally turned down.
Målet for en asylpolitik på europæisk plan er primært har monisering af medlemsstaternes til dels meget forskellige bestemmelser på området asylret.
The principal objective of an asylum policy at European level would be to harmonize the, at times widely differing, national regulations of the Member States in the area of asylum law.
Grundlaget og minimumsnormen er i den forbindelse den af alle medlemssta ter undertegnede og ratificerede verdenserklæring om menneskerettighederne af 10.12.1948, Geneve-konventionen om flygtninges retsstilling fra 1951, inklusive New York-tillægsprotokollen fra 1967 samt artikel 3 i den euro pæiske konvention om beskyttelse af menneskerettighe der og grundlæggende frihedsrettigheder.
The basis and the minimum standard for this is the Universal Declaration of Human Rights of 10 December 1948 which was signed and ratified by all Member States, the [1951] Geneva Convention on the Status of Refugees and New York Protocol [1967] as well as Article 3 of the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms.
Der bør især stræbes efter udarbejdelse af en generelt anerkendt fortolkning af begrebet »flygtning« og harmonisering af de forskellige asylprocedurer for at sikre, at alle asylansøgninger behandles i en medlemsstat, at det undgås, at asy
Particular efforts should be made to formulate a generally recog nized definition of the term 'refugee' and to harmonize the various procedures for applying for asylum so as to
Den 15.6.1990 blev der i Dublin undertegnet en konvention om fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for be handlingen af en asylansøgning (Danmark undertegnede den den 13.6.1991), som imidlertid ikke er ratificeret af alle kontraherende parter.
On 15 June 1990, the Dublin Convention setting out procedures and criteria for determining the Member State responsible for examining an application for asylum (first asylum convention) was signed (Denmark signed on 13 June 1991), although it has not been ratified by all parties yet.
Denne konvention forpligter den i hvert enkelt tilfælde ansvarlige stat til at behandle de an søgninger, der er indgivet til landets myndigheder og til at give asyl, hvis sagsbehandlingen giver et positivt resultat, hvorved denne konvention rækker videre end den hidtil gældende folkeretlige forpligtelse til ikke-returnering (»non-refoulement«).
This convention obliges the state responsible to deal with the applications submitted to its authorities and to grant asylum where there is a positive verdict in the asylum application procedure, so that this convention goes beyond the minimum required to date by interna tional law with the ban on expulsion or return (nonrefoulement).
Resultatet af den i den kompetente stat gennemførte sagsbehandling gælder principielt for al le andre kontraherende stater.
The outcome of the procedure for granting asylum in the state responsible applies in principle to all contracting parties.
Kompetencen ligger hos den stat, hvor der først er ansøgt, i den udstrækning andre kriterier for kompetencen ikke er gældende i henhold til konventionen.
The state where an application was first lodged is responsible unless another criterion takes precedence under the Convention.
For at lette og sikre gennemførelsen af denne konvention skal der etableres et særligt informationssystem.
A special information system is to be created in order to facilitate and ensure the implementa tion of the Convention.
— Fælles foranstaltninger fra alle EF-medlemsstaters side handles i en fremskyndet procedure (ingen fuld garanti for retlige appelmuligheder).
- Common measures of all EC Member States accelerated procedure (no guarantee concerning the full process of law).
Desuden skal asylansøgere, der allerede er blevet accepteret i et sikkert tredjeland, returneres til dette. Disse foranstaltninger skal omsættes til na tional ret senest den 1.1.1995 eller med Dublin-konventionens ikrafttræden.
Moreover, asylum seekers who have already been admitted by a safe third country are to be returned to that country.
Konklusionerne om lande, hvor der ik ke er alvorlig risiko for forfølgelse, skal danne grundlag for harmoniseret behandling af asylansøgere fra disse lande.
The conclusions on safe countries of origin are to form the basis of a harmonized treatment of asylum seekers from those countries.
Inden for rammerne af TREVI-gruppen har de ministre, der har ansvaret for indvandringsspørgsmål, mødtes regelmæssigt siden 1986 for at udforme en fælles politik med henblik på at undgå misbrug af asylretten.
Since 1986, the Ministers responsible for asylum issues have met regularly within the framework of the TREVI group in order to develop a common policy to prevent the abuse of the right of asylum.
Der er truffet afgørelse om en hurtig procedure for åbenbart ubegrundede ansøgninger og om kompetencespørgsmål.
It has adopted decisions on an accelerated procedure for manifestly unfounded applications for asylum and on questions of responsibility.
Ad hoc-gruppen ve drørende Indvandring, navnlig Undergruppen om Asyl, har udarbejdet udkastet til Dublin-konventionen og udkastet til den endnu ikke undertegnede aftale om passage af de ydre grænser.
The Ad-hoc Working Group on Immigration, and in particular its Sub-group on Asylum, drew up the draft Dublin Convention and the draft Convention on the crossing of external borders which has yet to be signed.
I Maastricht-Traktaten åbnes der via den i EØF-Traktaten nyindføjede artikel 100 C mulighed for, at Rådet på Kom missionens initiativ og efter høring af Parlamentet udpeger de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af medlemsstaternes ydre grænser.
The Maastricht Treaty on European Union, in the new Article 100c of the EEC Treaty, provides for the possibility of the Council, acting on a proposal from the Commission and after consulting the European Parliament, to determine the third countries whose nationals must be in possession of a visa on entry into the territory of the Community.
Uden høring af Parlamentet kan Rådet dog efter henstilling fra Kommissionen indføre visumpligt for tredjelande i en tidsbegrænset periode, hvis der i et tredjeland opstår en nødsituation, der indebærer fare for en pludselig til strømning af statsborgere fra dette land til EF. Det tredje kompetenceområde i Maastricht-Traktaten er Rådets kom petence fra 1996 vedrørende ensartet udformning af visa.
In the event of an emergency situation in a third country posing a threat of a large inflow of nationals from that country into the Community, the Council, acting on a recommendation from the Commission and without consulting Parliament, may introduce a visa requirement for a limited period of time.
EUROPA-PARLAMENTETS ROLLE îDen koordinatorgruppe, der blev oprettet af Det Europæ iske Råd på Rhodos i 1988, har udarbejdet et katalog over foranstaltninger med henblik på gennemførelse af den frie bevægelighed, der i punkt VI også indeholder foranstaltninger vedrørende asylret og flygtningestatus (Palma-do-kumentet af 6.6.1989).
The Coordinators Group established by the European Council meeting in Rhodes in 1988 drew up a catalogue of measures for the implementation of the free movement of people, which under Item VI also includes provisions on the right of asylum and refugee status (Palma Report of 6 June 89).
RÅDETS OG KOMMISSIONENS ASYLPOLITIK
THE ROLE OF THE EUROPEAN PARLIAMENT
Europa-Parlamentet rettede første gang den 17.4.1980 en henstilling til medlemsstaterne, hvori det opfordrede dem til også at lade flygtninge fra tredjelande nyde godt af EF-bestemmelserne om ophold, etableringsret og fri bevæge lighed.
On 17 April 1980, the European Parliament for the first time issued a recommendation to the Member States calling on them to extend EC regulations on residence, right of establishment and freedom of movement to refugees from third countries.
I en beslutning af 9.6.1983 krævede EP, at Rådetog Kommissionen stillede forslag om harmonisering af asylretten.
In its resolution of 9 June 1983 the European Parliament called on the Council and Commission to draw up proposals on the harmonization of asylum law.
I en beslutning af 12.3.1987 opfordrede EP med lemsstaterne til at indtage en storsindet holdning ved be handling af asylansøgninger.
In its resolution of 12 March 1987, the European Parliament called on Member States to be generous in their treatment of applications for asylum.
Navnlig ønskede det en grundig og hurtig behandling af ansøgningerne, ikke-dis-kriminering af udlændinge, der var indrejst uden visum, asylansøgernes frie valg af asylland og om nødvendigt gratis retshjælp.
In particular, it called for a thorough and swift processing of applications, no discrimination against foreigners who entered without a visa, free choice of the country of asylum by the applicant and, where necessary, free legal aid.
Rådet vedtog den 25.3.64 med erklæringen om flygtninge fra de i Rådet forsamlede repræsentanter for medlemssta ternes regeringer for første gang en programmatisk udtalelse om denne problemstilling.
With the Declaration of the Representatives of the Governments of the Member States of 25 March 1964, the Council for the first time adopted a policy decision on this issue.
Med den planlagte gen nemførelse af det indre marked er asyl- og flygtningeproblematikken blevet akut.
The asylum and refugee problem became acute with the planned completion of the internal market.
I Kommissionens hvidbog af 14.6.1985 om det indre marked forpligtede Kommissionen sig til inden 1988 at foreslå foranstaltninger vedrørende asylret.
In its White Paper on the Internal Market of 14 June 1985, the Commission pledged to submit proposals on measures concerning the right of asylum by 1988.
Navnlig planlagdes i hvidbogen et udkast til di rektiv om asylret — baseret på EØF-Traktatens artikel 100 sammenholdt med artikel 3, litra c, og artikel 8 A. Et definitivt forslag blev forelagt i 1989.
The White Paper, citing Article 100 in conjunction with Article 3(c) and Article 8(a) of the EEC Treaty, in particular provided for a draft Directive on the right of asylum. A final draft was submitted in 1989.
Det indeholdt bl.a. bestem melser om samarbejde om informationsudveksling, om fremgangsmåder ved delt kompetence, om koordinering af forudsætningerne for at opnå flygtningestatus samt om fri bevægelighed for anerkendte flygtninge.
It contained, inter alia, regulations on cooperation in the fields of information exchange, on the procedure to be followed in cases of overlapping responsibilities, on coordination of the criteria for determining refugee status and the granting of free dom of movement to recognized refugees.
Et sådant di rektiv er indtil nu ikke blevet vedtaget.
A corresponding directive has not been adopted to date.
På mødet mellem ministrene med ansvar for indvandring den 30.11.-1.12.1992 vedtoges en resolution om »åbenbart grundløse asylansøgninger« samt en resolution om modtagertredjelande (tredjelande, hvor den asylsøgende først er blevet modtaget) og konklusioner om sikre oprindelseslande.
In its resolution of 14 June 1990 on the Schengen Convention and on the Dublin Asylum Convention, Parliament particularly criticised the fact that cooperation in the field of asylum law was at an intergovernmental level between the Member States instead of being pursued through Community bodies and thus not subject to parliamentary scrutiny.
Heri opstilles kriterier for bedømmelse af åbenbart grundløse asylansøgninger, som så kan be
In addition, the Convention on Asylum was too restrictive and gave cause for concern as regards data protection.
I beslutningen af 14.6.1990 om Schengen-aftalen og Dublin-konventionen kritiserede Parlamentet navnlig, at aktiviteterne på asylretsområdet finder sted på mellem statsligt plan i stedet for i EF-organer og dermed ligger uden for Parlamentets kontrol.
In its resolution of 18 November 1992 on the harmonization within the European Community of asylum law and policies, Parliament made comprehensive demands not only on the regulation of asylum procedures, but also on the treatment of asylum seekers during the procedure.
Desuden mente det, at Dublin-konventionen er for snævert formuleret, og at den er betænkelig for så vidt angår bestemmelserne om data beskyttelse.
It called for unfettered access to the procedures (even where there are agree ments on 'safe countries of origin') and for no restrictions on the guarantee of legal remedy.
I beslutningen af 18.11.1992 om harmonise ring af asyllovgivningen og asylpolitikken i EF stillede Parlamentet omfattende krav ikke blot om bestemmelser ne vedrørende asylprocedurer, men også om behandlingen af asylansøgerne under proceduren.
On 30 November and 1 December 1992, the Council of Ministers responsible for immigration issues adopted resolutions on 'manifestly unfounded applications for asylum' and on the harmonization of policies on the principle of 'host third countries' (third countries to which the asylum seeker was first admitted) as well as conclusions on safe countries of origin.
Der krævedes bl.a. fri adgang til anerkendelsesprocedurerne (også selv om der er truffet aftaler om såkaldte »sikre lande«) og uindskrænket adgang til retsbeskyttelse ved domstolene.
These establish the criteria for identifying manifestly unfounded applica tions for asylum, which can then be dealt with through an
— I EF­Traktaterne findes ingen udtrykkelig kompetence vedrørende politisamarbejde.
- The EC Treaties do not explicitly provide for any regula tory powers in the field of police cooperation.
Spørgsmålet om politi­samarbejde dukker imidlertid op i forbindelse med EØF­Traktatens artikel 8 A som led i fjernelse af kontrol­len ved de indre grænser.
However, the question of police cooperation follows from Article 8a of the EEC Treaty in view of the abolition of internal border controls. To date, cooperation has been at an intergovernmental level.
Det hidtidige samarbejde har været gennemført på regeringsplan. — I Traktaten om Den Europæiske Union (Maastricht, 1992) anføres politisamarbejde i artikel K.1, nr. 9, som et spørgsmål »af fælles interesse«, der i givet fald — uden at falde ind under Fællesskabets egentlige aktivi­teter — kan behandles i Rådet. — »Erklæring om politisamarbejdet«, der er knyttet til Maastricht­Traktaten.
- In Article K.1.9 of the 1992 Maastricht Treaty on Euro pean Union, police cooperation is referred to as a matter of 'common interest', which may, where appropriate, be dealt with by the Council of Ministers without it necessarily having to be a Community matter.
Det Europæiske Råd i Maastricht har vedtaget at oprette en europæisk politienhed (EUROPOL), der i første om­gang får til opgave at organisere udvekslingen af informa­tioner på narkotikaområdet mellem de tolv medlemsstater.
The European Council meeting at Maastricht agreed on the creation of a European police office (EUROPOL), whose initial task will be to coordinate the exchange of information on drug related crime between the twelve Member States.
TREVI­ministrene har til opgave at træffe de nødvendige foranstaltninger med henblik på oprettelse af EUROPOL hurtigst muligt.
The TREVI Ministers were charged with the adoption of the necessary measures for a speedy establishment of EUROPOL.
Arbejdet til etablering heraf er allerede på­begyndt i en projektgruppe EUROPOL, som provisorisk har til huse i Strasbourg hos det Schengen­informations­system (SCIS), der ligeledes er under opbygning.
A preparatory EUROPOL unit has already been established and is temporarily based in Strasbourg at the seat of the Schengen Informa tion System (SIS) also currently being developed.
Som muligt hjemsted for den europæiske politienhed nævnes Rom, Wiesbaden og Lyon.
Rome, Wiesbaden and Lyon have been mentioned as possible sites for the European police office.
Det i Schengen­aftalen vedtag­ne informationssystem skal desuden medvirke til den vide­re opbygning af politisamarbejdet gennem oprettelse af et net af nationale databanker, der er forbundet med en cen­tral i Strasbourg.
The information system provided for in the Schengen Convention also fosters police cooperation through the creation of a network of national data bases linked up to a control centre in Strasbourg.
MÅL: Bekæmpelse af terrorisme, ulovlig narkotikahandel og andre former for grov international kriminalitet, herun­der om nødvendigt visse aspekter af toldsamarbejde gennem
OBJECTIVES: Preventing and combating terrorism, drug trafficking and other serious forms of international crime, including if necessary certain aspects of customs cooperation by means of
— udveksling af oplysninger: Centralisering af informa­tioner som grundlag for forebyggelsesstrategier på eu­ropæisk plan eller fælles undersøgelsesmetoder, oprettelse af databanker; — udveksling af erfaringer: Koordinering af efterforsk­ning og undersøgelser, bistand til nationale myndighe­der i spørgsmål om strafferetlig forfølgning og sikker­hed, udveksling af forbindelsestjenestemænd, foran­staltninger vedrørende supplerende uddannelse, forskning, kriminalistik og antropometri inden for rets­væsenet;
- Exchange of experience: Coordination of investigations, assistance for national authorities in matters of criminal prosecutions and security, exchange of liaison officers, further training measures, research, forensic science and criminal records departments.
— etablering af en europæisk politienhed (EUROPOL).
- Creation of a European police office (EUROPOL).
Begyndelsen til dette politisamarbejde går tilbage til 70'erne.
The beginnings of police cooperation can be traced back to the early 70s.
Men samarbejdet er blevet særlig presserende som følge af fjernelsen af grænsekontrollen i henhold til EØF­Traktatens artikel 8 A som led i gennemførelsen af det indre marked.
However, the question of cooperation has gained in urgency as a result of the abolition of border controls pursuant to Article 8a of the EEC Treaty.
HIDTIDIG UDVIKLING
DEVELOPMENTS TO DATE:
På grund af politisamarbejdets mellemstatslige karakter er Europa­Parlamentet ikke formelt blevet hørt om dette spørgsmål.
Due to the intergovernmental nature of police cooperation, the European Parliament has not been consulted formally on these issues.
Det har imidlertid givet udtryk for sin holdning i talrige initiativbeslutninger, som f.eks. senest i beslutnin­ger af 19.11.1992 om ophævelse af grænsekontrol ved de indre grænser og fri bevægelighed for personer inden for Det Europæiske Fællesskab (A3­0284/92) og om ikrafttræ­delse af Schengen­aftalen (A3­0336/92) og i beslutning af 22.1.1993 om oprettelse af EUROPOL (A3­0382/92).
However, Parliament has voiced its views through a number of owninitiative reports, most recently in the resolutions on the abolition of controls at internal borders and free movement of persons within the European Community of 19 November 1992 (A3-0284/92), on the entry into force of the Schengen Agreements of 19 November 1992 (A3-0336/92) and on the setting up of EUROPOL of 22 January 1993 (A30382/92).
Parla­mentet giver heri navnlig udtryk for sin bekymring over util­strækkelig beskyttelse af individet og privatsfæren.
Parliament particularly stressed its concern at the inadequate protection of individuals and of privacy.
Det mener, at oprettelsen af EUROPOL og indførelsen af cen­trale databanker samt bestemmelserne om beskyttelse af data om enkeltpersoner i forbindelse med efterforskning og udveksling af informationer i princippet allerede burde have været reguleret gennem EF­retsforskrifter.
It is of the opinion that the creation of EUROPOL and the introduction of central data bases and regulations on the protection of personal information during investigations and with regard to the exchange of information should in principle already have been regulated by Community legislation.
Kommis­sionen opfordres derfor til på grundlag af EØF­Traktatens artikel 235 at forelægge et forslag til forordning om opret­telse af EUROPOL.
The Commission is thus called on to submit a proposal for a regulation on the establishment of EUROPOL pursuant to Article 235 of the EEC Treaty.
EUROPOL's aktivitetsområde bør ef­ter Parlamentets opfattelse udvides fra bekæmpelse af narkotikahandelen til bekæmpelse af den samlede organi­serede kriminalitet, inklusive økonomisk kriminalitet og formuekriminalitet.
Parliament considers that the sphere of action of EUROPOL should be extended to cover not just the fight against drug trafficking but also the whole of organized crime including financial and property crimes.