natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Først den 1. januar 1988 besluttede Tyr­kiet at genoptage afviklingen af tolden på industrivarer gennem en 10%-nedsættelse med virkning fra samme dato, og først den 1. januar 1989 tog landet det første skridt til gennemførelse af en justering af sin udenrigstold på 20% i forhold til Den Fælles Toldtarif.
It was only on 1 January 1988 that Turkey decided to resume dismantling tariffs on industrial products, apply ing on that date a 10% reduction, and it was only on 1 January 1989 that it took the initial step of putting into effect a 20% alignment of its external tariff on the CCT.
Fællesskabet på sin side indførte i 1982 ¡gen begrænsninger for tyrkisk tekstileksport og kunne ikke indfri sit løfte om fri bevæge­lighed for arbejdstagere mellem EF og Tyrkiet, der efter planen skulle have været gennemført I 1986.
For its part the Community has reimposed restrictions on Turkish exports of textiles since 1982 and was unable to meet the deadline of 1986 set for freedom of movement of workers between the Community and Turkey.
JUGOSLAVIEN: Interimsaftalen fra 1980 blev i 1983 erstattet af en samarbejdsaftale.
YUGOSLAVIA: The 1980 interim agreement was replaced by a cooperation agreement in 1983.
Den jugoslaviske eksport af industrivarer til EF fritages for tol­dafgifter og kvantitative begrænsninger, idet der er truffet forbehold om et system med afgiftslofter for visse basisprodukter (tekstiler, stål, jernholdige materialer).
No customs duties or quantitative restrictions are applied to Yugoslav exports of industrial products to the EEC although tariff ceilings are set for certain basic pro ducts (textiles, steel, ferrous metals).
Hvad landbrugssektoren angår, indeholder aftalen be­stemmelser om særlige toldindrømmelser for varer, der er af særlig interesse for Jugoslavien (bl.a. vin og tobak).
In the agricultural sector, the agreement provides special tariff concessions for products of particular concern to Yugoslavia (mainly wine and tobacco).
I henhold til bestemmelserne i de nævnte protokoller forbed­res Jugoslaviens adgang til EF-markedet gennem forhøjel­se af afgiftsloftet for nogle af de anførte basisprodukter samt via lettelser for visse landbrugsvarer.
The two protocols give Yugoslavia greater access to the Community market by raising tariff ceilings on some of the basic products mentioned above and by concessions for certain agricultural products.
Jugoslavien tillader eksport fra Europa inden for rammerne af mestbe­gunstigelsesklausulen.
Yugoslavia allows Community exports under the mostfavoured nation clause.
Samarbejdet som fastsat i samar­bejdsaftalen omfatter områder som industri, landbrug, energi, videnskabelig og teknisk forskning, transport, turis­me, fiskeri og miljø.
The cooperation agreement covers industry, agriculture, energy, scientific and technical research, transport, tourism, fisheries and the environment.
I den anden finansprotokol fra 1987, der udløber i 1991, får Jugoslavien tildelt EIB-lån på 550 mio ecu (første finansprotokol for 1980-85: 200 mio ecu).
The 1987 second financial protocol which expires in
Inden for rammerne af tre finansprotokoller har Fælles­skabet siden 1963 ydet lån på i alt 695 mio ecu.
Since 1963 loans totalling ECU 695 million have been granted to Turkey under three financial protocols.
Den 4. finansprotokol (600 mio ecu), der blev paraferet i 1981, er endnu ikke undertegnet.
The fourth financial protocol (ECU 600 million), initialled in 1981, has not yet been signed.
Grunden hertil er »indefrysnin­
The EP has devoted particular
Disse lån er bestemt til udbygning af transitforbindelserne inden for jernbane- og vejtransporten samt til hurtig gen­nemførelse af transittrafikken.
PE 140.600 whether, in the future, it wants to be considered a member of this group as far as relations with the Community are concerned, or as a Mediterranean country as was the case in the past.
Alle disse lan­de er afhængige af EF med hensyn til deres eksport.
All these countries are dependent on the EEC for their exports.
Udvidelsen af EF har medført yderligere problemer på grund af den øgede konkurrence, især hvad angår landbrugsvarer, levnedsmidler og tekstil­er.
Enlargement has created additional competition problems, particularly in the case of agricultural products, agri-foodstuffs and textiles.
Vanskelighederne i forbindelse med genforhandling eller tilpasning af aftalerne viser hele den problematik, der er en følge af Middelhavslandenes forskelligartethed.
The difficulties encountered in renegotiating or amending the agreements raise the whole question of the diversity of the Mediterranean region.
Det er i lyset heraf, Kommissionens forslag til en styrkelse af politikken for Middelhavsområdet skal ses.
It is in this light that the Commissions proposals for a strengthen ing of the Mediterranean policy should be seen.
ISRAEL: De nuværende forbindelser til Fællesskabet byg­ger på den frihandelsaftale, der blev undertegnet i 1975, hvori Israel indrømmes toldnedsættelser for sin vigtigste landbrugseksport.
ISRAEL: The Community's relations with Israel are based on the free trade agreement signed in 1975 which gave Israel tariff reductions for its main agricultural exports.
Den 1. januar 1989 fuldførtes oprettel­sen af et frihandelsområde for industrivarer, idet Israel på denne dato fjernede de sidste toldskranker over for EF.
On 1 January 1989 the full establishment of a free trade zone in the industrial sector was achieved.
Israelske industrivarer har siden 1977 været sikret fri adgang til EF-markedet.
On that date Israel abolished its last remaining customs duties vis-à-vis the Community.
Frihandelsaftalen blev i 1978 sup­pleret med en tillægsprotokol om samarbejde inden for industri, videnskab og landbrug.
In 1978 the free trade agreement was supplemented by an additional protocol on industrial, scientific and agricultural cooperation.
I henhold til to finanspro­tokoller har Israel hidtil modtaget lån på mellem 30 og 40 mio ecu.
Under two financial protocols Israel has so far been granted loans of ECU 30 and 40 million.
I december 1987 undertegnede Fællesskabet og Israel en protokol om tilpasning af frihandelsaftalen til den seneste udvidelse af Fællesskabet samt en tredje fi­nansprotokol, der løber over 5 år og indeholder bestem­melser om lån på i alt 63 mio ecu.
In December 1987 the Community and Israel signed a protocol adapting the free trade agreement to the most recent enlargement of the Community as well as a third financial protocol providing a loan of ECU 63 million over five years.
ANDRE MIDDELHAVSLANDE: Af alle landene i området, er det kun Albanien og Libyen, som Fællesskabet ikke har nogen aftale med. Mere end 50% af Libyens eksport, først og fremmest råolie, går til Italien, Spanien og Forbundsre­publikken Tyskland.
OTHER MEDITERRANEAN COUNTRIES: The only coun tries in the region with which the Community has no agree ments are Albania and Libya. More than 50% of Libya's exports, mainly oil, go to Italy, Spain and the FRG.
I april 1990 erklærede den albanske statschef, Ramiz Alia, at han gik ind for oprettelse af for­bindelser og diplomatiske kontakter med Det Europæiske
In April 1990 the Albanian head of state, Mr Ramiz Alia, declared himself in favour of the establishment of relations and diplomatic contacts with the European Community.
EUROPA-PARLAMENTETS ROLLE: EP har støttet Rå­dets og Kommissionens bestræbelser på at gennemføre en samlet fællespolitik i Middelhavslandene, især i forbin­delse med tilpasningen af de forskellige aftaler til Fælles­skabets seneste udvidelse med Spanien og Portugal.
ROLE OF THE EUROPEAN PARLIAMENT (EP): The EP has supported the efforts of the Council and Commission to implement an overall Community policy vis-à-vis the Mediterranean countries, particularly in amending the various agreements following the enlargement of the Com munity to include Spain and Portugal.
Af tekniske og politiske grunde nægtede EP imidlertid i marts 1988 at give sin tilslutning til tilpasningsprotokollen med Israel. Efter Den Fælles Akts ikrafttræden er en sådan tilslutning nødvendig.
However, in the case of protocols amending the agreement with Israel, in March 1988 the EP withheld its approval, required pursuant to the Single European Act, on technical and political grounds.
Først i oktober 1988 godkendte EP protokollen.
The approval only followed in October 1988.
Endvidere udtalte EP sig i en beslutning fra januar 1988 til fordel for en udbygning af Fællesskabets økonomiske og handelsmæssige forbindelser med Jugo­slavien.
In a resolution adopted in January 1988 it also called for a strengthening of the Community's economic and trade relations with Yugoslavia.
Europa-Parlamentet har via parlamentariske dele­gationer permanente forbindelser med så at sige alle lande i Middelhavsområdet.
The EP maintains permanent relations with virtually all the countries of the Mediterranean through parliamentary delegations.
DET SYDLIGE OG DET ØSTLIGE MIDDELHAV MAGHREB- OG MACHREK-LANDENE ne i 1977 (med Libanon i 1978).
SOUTHERN AND EASTERN MEDITERRANEAN MAGHREB — MASHREQ the case of Lebanon).
Disse samarbejdsaftaler er bygget op på samme måde med følgende komponenter:
These cooperation agreements are based on an identical formula, comprising three principles:
238 i EØF-Traktaten danner grundlag for de bilaterale samarbejdsaftaler.
LEGAL BASIS: Article 238 of EEC Treaty for bilateral agreements.
MÅL: Indførelse af en samlet politik over for tredjelande i Middelhavsområdet.
OBJECTIVE: setting up an overall policy on third countries in the Mediterranean basin.
— handelsmæssige præferencer (ikke gensidige, men mestbegunstigelsesbehandling), som åbner det fælles marked helt for industriprodukter med undtagelse af enkelte følsomme produkter (især tekstiler), og som indebærer en betydelig forbedring af· reglerne for import af landbrugsprodukter;
— trade preferences (not reciprocal, but mostfavoured nation treatment) which open the Community market fully to industrial products, except for certain sensitive products (particularly textiles), and considerably improve the system for agricultural imports;
HISTORISK TILBAGEBLIK: Den nære geografiske belig­genhed, de kulturelle og historiske bånd og de økonomiske og handelsmæssige forbindelser har gjort det naturligt for EF at søge særlige forbindelser med landene i Middelhavs­området.
BACKGROUND: in view of their geographical proximity, cultural and historical links and economic and commercial inter-dependence, it is only natural that the Community should have sought to establish privileged relations with the countries of the Mediterranean basin.
— et finansielt og fagligt samarbejde, hvis økonomiske omfang fastsættes i en protokol til hver enkelt aftale (jf. omstående oversigt);
— financial and technical cooperation with financial resources fixed in a protocol annexed to each agree ment (see table below);
Erklæringen fra topmødet mellem stats- og regeringsche­ferne i Paris (1972) indledte den samlede middelhavspoli­tiks epoke i EF.
Subseqently, the declaration of Heads of State and Government at the Paris Summit (1972) introduced the era of the European Community's 'global Mediterranean policy'.
For landene i Middelhavsområdet åbner denne politik perspektiver i retning af både et bredere samarbejde end det, som handelsaftalerne giver grundlag for, og udvidelse af dette samarbejde til andre lande.
This offers the countries of the Mediterranean basin both the prospect of wider cooperation than that covered by the trade agreements and the extension of this cooperation to other countries.
— fælles institutioner bestående af et Ministerråd, som mødes en gang om året, og af et udvalg (på ambas­sadørplan), hvis opgave det er at bistå Ministerrådet.
IMPLEMENTATION OF AGREEMENTS: the EEC's large balance of trade surplus which is growing in some cases, has given rise to serious concern.
Kommissionen er til stadighed repræsenteret af en delegation i hvert af de syv pågældende arabiske lan­de;
This has been particularly obvious in Egypt, Syria, Jordan and Lebanon since the beginning of the seventies.
— et samarbejde i forbindelse med arbejdskraft er planlagt med Maghreb-landene.
Agricultural exports have decreased in some cases and the increase in exports of oil and other raw materials has not been sufficient to compensate overall for the growth in imports from the Community.
Maghreb-landene (Algeriet, Tunesien og Marokko): Al­lerede i 1957 tilkendegav EF-staterne i en hensigtserklæ­ring, at EF principielt var rede til at indgå aftaler om øko­nomisk samarbejde med de uafhængige lande i franc­zonen.
Maghreb countries (Algeria, Tunisia, Morocco): as early as 1957 the signatories of the EEC Treaty, in a declaration of intent, announced the Community's readiness in principle to conclude economic association conventions with independent countries of the franc area.
De aftaler, som blev indgået i marts 1969 med Tunesien og Marokko, omfattede imidlertid kun handels­mæssige forbindelser, og ikke samarbejde.
The agreements concluded in March 1969 with Tunisia and Morocco con cerned only trade arrangements and not cooperation.
For Algeriet gjaldt EØF-Traktatens art. 227, stk. 2.
The provisions of Article 227(2) of the EEC Treaty were applicable to Algeria.
Fra landet opnåede uafhængighed og indtil indgåelsen af 1972-aftalen havde det forskellige samhandelsordninger med de enkelte med­lemsstater.
Between the date of its independence and the conclusion of the agreement in 1972, the arrange ments for trade with Algeria differed from one Member State to another.
Eksporten af landbrugsprodukter er i visse tilfæl­de faldet, og den øgede eksport af olie og andre råstoffer har globalt set ikke været tilstrækkelig til at opveje stignin­gen i importen af varer fra EF.
There has been a real growth in exports of industrial goods to the Community but as it started from a relatively low base, the impact on trade as a whole has not yet been very marked.
I 1976 blev der undertegnet samarbejdsaftaler med hvert af de tre lande.
Cooperation agreements were signed with each of these three countries in 1976.
Der er sket en real stigning i eksporten af industrivarer til EF, men eftersom udgangspunktet var relativt lavt, er virk­ningen på den samlede handel stadig ubetydelig.
On the other hand the largest increase in imports from the EEC was in machines and, to a lesser extent, manufactured products. These imports should contribute to the economic development and the improvement of the stan dard of living in these countries.
Den 8. juli 1987 indgav Marokko en ansøgning om tiltræ­delse af Fællesskabet.
On 8 July 1987, Morocco submitted a formal application to join the Community.
Alt i alt kan samhandelssituationen sammenfattes i to tal: Et EF-overskud på handelsbalancen på 1.199 mio ecu over for Maghreb-landene (der er tale om et underskud på 1.183 mio ecu over for Algeriet som følge af gas- og olieleverancerne) og på 1.477 mio ecu over for Machreklandene i 1989.
Overall the balance of trade is encompassed in two figures: a balance of trade surplus for the Community of ECU 1 199 million with the Maghreb countries (it has a deficit of ECU 1 183 million with Algeria because of imports of Algerian gas and oil) and a balance of trade surplus of ECU 1 477 million with the Mashreq countries for 1989.
Machreklandene (Syrien, Libanon, Jordan og Egypten): EF's forbindelser med Machreklandene har stort set udviklet sig efter samme mønster som forbindelserne med Maghreb-landene. I første omgang blev der indgået han­delsaftaler med Libanon og Egypten (henholdsvis i 1965 og 1972).
Mashreq countries (Syria, Lebanon, Jordan, Egypt): in practical terms the development of EEC/Mashreq relations has followed the same pattern as relations with the Maghreb countries.
De forhandlinger, der derefter indledtes, afsluttedes med de samarbejdsaftaler, som i 1977 blev indgået med de enkelte Machrek-lande (1978 for Libanons vedkommen­de).
The negotiations which had been started culminated in the cooperation agreements signed in 1977 with each of the Mashreq states (in 1978 in the case of Lebanon).
RESULTATER: Gennemførelsen af den nye fælles politik er stødt på en række hindringer.
PROGRESS MADE: The implementation of the new Com munity policy faced a number of obstacles.
I 1987 blev samarbejdsaftalerne genbehandlet for at tage hensyn til følgerne af Portugals og Spaniens tiltrædelse for partnerlandenes landbrugseksport.
The cooperation agreements were reviewed in 1987 to take account of the effect of the accession of Spain and Portugal on the agricultural exports of the partners.
Denne genbehandling resulterede i indgåelsen af tillægsprotokoller, som indehol­der bestemmelser om ophævelse af de endnu gældende toldafgifter på de vigtigste landbrugseksportvarer efter samme tidsplan som den, der er fastsat for de nye med­lemsstater.
This led to the conclusion of additional protocols abolishing customs duties still applied to the main agricultural exports, according to the same timetable as that fixed for the new Member States.
Endvidere er finansprotokollerne blevet fornyet og forlænget til 31. oktober 1991.
The financial protocols were also renewed again until 31 October 1991.
Det har vist sig vanskeligt at føre samme politik over for en række lande, som befinder sig på forskellige økonomiske udviklingsstadier, som otte har varierende økonomiske interesser, og hvoraf nogle tidligere har haft gunstige sær­vilkår.
It proved difficult to apply the same policy to a group of countries at different stages of economic development, with divergent economic interests, some of which had enjoyed particularly beneficial conditions in the past.
Herudover har landbrugsproducenterne i Middel­havslandene både i og uden for EF modstridende interes­ser, som har gjort det vanskeligt at nå frem til vilkår, som begge parter kan acceptere, for landbrugsvarers adgang til det fælles marked.
More over, competing interests, setting at odds the agricultural producers of the Mediterranean member countries and non-member countries, made it difficult to formulate con ditions acceptable to both sides on access to EEC markets for agricultural products.
EUROPA-PARLAMENTETS ROLLE: Allerede i 1969 og igen i 1971 gik EP ind for en samlet fællesskabspolitik i Middelhavsområdet, og det har til stadighed støttet Kom­missionens og Rådets bestræbelser på at gennemføre en sådan politik.
The divergences and conflicts of economic interest explain the delay in the negotiation of agreements.
I november 1982 udtalte EP sig til fordel for
The agree ments with the Maghreb countries were signed in 1976 and those with the Mashreq countries in 1977 (in 1978 in
Disse forskelle og modstridende økonomiske interesser forklarer den langsommelighed, som kendetegnede for­handlingen af aftalerne.
ROLE OF THE EUROPEAN PARLIAMENT (EP): in 1969 and in 1971 the EP advocated a global Community policy for Mediterranean countries, and it has supported the efforts made by the Commission and Council to pursue such a policy.
Aftalerne med Maghreb-landene blev undertegnet i 1976 og aftalerne med Machrek-lande­
In November 1982 the EP came out in favour of the development of financial cooperation; it considered
PE 140.600 en udvidelse af det finansielle samarbejde og gav endvi­dere udtryk for, at de beløb, der figurerer i protokollerne, måtte betragtes som en minimal forpligtelse fra EF's side.
PE 140.600 the amounts entered in the protocols as a minimum com mitment on the part of the Community.
oprettet delegationer, hvis medlemmer med jævne mellem­rum mødes med medlemmer fra Maghreb­ og Machrek­landene.
members have regular meetings with members of delegations from the Maghreb and Mashreq countries.
Ved disse lejligheder drøftes spørgsmål af såvel politisk som af økonomisk karakter.
Their dis cussions cover both the political and economic field.
Aftalerne med Maghreb­landene og Machrek­landene in­deholder bestemmelser om,et samarbejde mellem Europa­Parlamentet og de parlamentariske institutioner i de pågældende lande.
The agreements with the Maghreb and Mashreq countries provide for collaboration between the EP and the parliamentary institutions of the countries concerned.
Det direkte valgte Europa­Parlament har derfor bestræbt sig på at etablere et samarbejde og har
The EP elected by universal suffrage has therefore sought to esta blish such collaboration and has set up delegations whose
I henhold til bestemmelserne i Den Europæiske Fælles Akt har EP ligeledes skullet udtale sig om tillægsprotokollerne og de tredje finansprotokoller (proceduren med sam­stemmende udtalelse).
Under the provisions of the Single Act, the EP also had to give its assent to the additional protocols and the third Mediterranean financial protocols.
ANDEN PROTOKOL (mio ecu)
SECOND PROTOCOLS (million ECU)
EIB i alt
EIB
RETSGRUNDLAG: I henhold til artikel 113 i EØF-Traktaten skal Fællesskabet fastlægge handelspolitikken over for tredjelande og er således bemyndiget til at indgå handels­aftaler med disse.
LEGAL BASIS: Under Article 113 of the EEC Treaty the Community is responsible for trade policy in relation to third countries and so is empowered to conclude trade agreements with such countries.
Bortset fra få enkeltheder er skemaet for aftalerne med disse lande det samme.
With the exception of a few details, the scope of the agreements with these countries is the same in each case.
Med en løbetid på 10 år indrøm­mes GATT's mestbegunstigelsesklausul inden for ram­merne af ikke-præferenceaftaler.
The nonpreferential agreements are valid for a period of 10 years and provide for the application of the GATT most-favoured-nation clause.
Fællesskabet afskaffer eksisterende kvantitative importbegrænsninger og åbner for deltagelse i den generelle præferenceordning.
The Community will abolish existing quantitative restrictions on imports and offer par ticipation in the generalized system of preferences.
Parterne forpligter sig gensidigt til at forbedre adgangen til deres markeder.
The partners undertake to improve access to each other's markets.
Det planlagte samarbejde vedrører en række områder, der bl.a. omfatter industrisektoren, transport, miljøbeskyttelse, videnskab og erhvervsuddannelse.
Cooperation is planned in a wide range of areas such as industry, transport, environmental protection, science and vocational training.
Efter undertegnelsen af fælleserklæringen om etablering af officielle forbindelser mellem Det Europæiske Fællesskab og Rådet for Gensidig Økonomisk Bistand (RGØB eller COMECON) i juni 1988 samt de omvæltninger, der er sket i disse lande, har EF på grundlag af artikel 113,235 og 228 i EØF-Traktaten undertegnet eller paraferet handels- og samarbejdsaftaler med alle europæiske RGØB-lande (Bul­garien, Tjekkoslovakiet, DDR, Polen, Rumænien, Ungarn og USSR).
Following the signing of the Joint Declaration on the establishment of official relations between the European Com munity and the Council for Mutual Economic Assistance (CMEA or COMECON) in June 1988 and the upheavals which have occurred in these countries, the EC has signed or initialled trade and cooperation agreements on the basis of Articles 113, 235 and 228 of the EEC Treaty with all the European CMEA countries (Bulgaria, CSFR, GDR, Poland, Romania, Hungary and USSR).
I ingen af de østeuropæiske stater er reformerne nået ud over et begyndelsesstadium.
The reforms in all the Eastern European countries are still at an early stage.
Således har de fleste stater siden ca. 1987/88 forsøgt at opnå, at virksomhederne gennem delreformer af planøkonomisystemerne får et større selvstændigt ansvar og en selvstændig finansiering, at der ved hjælp af prisreformer skabes bedre konkurren­ceevne, og at vareudvekslingen og samarbejdet med de vestlige lande øges gennem reformer af udenrigshandelen.
Since 1987/88 attempts have been made in most of these countries to increase the degree of autonomy and self-financing among firms by partially reforming the planned economy, to increase competition by reform ing prices and to strengthen trade and cooperation with Western countries by reforming external trade.