natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ordningen med regelmæssige nationale rapporter og komiteens behandling af dem sikrer en vis kontrol med konventionens gennemførelse.
The system of national periodic reports and their examination by the committee ensures that implementation of the Convention is monitored to some extent.
Man må dog ikke overvurdere dens effektivitet.
However, we should not overestimate its effectiveness.
Rapporterne udarbejdes af regeringerne, og deres indhold kan variere betydeligt fra rapport til rapport både med hensyn til fyldestgørelse, oplysninger og disses nøjagtighed.
Reports are drawn up by national administrations and their content may vary considerably both as regards completeness of information and exactitude.
I øvrigt er komitteens behandling af rapporterne begrænset ikke blot af proceduremæssige og tekniske hensyn men også på grund af den geografiske og til en vis grad politiske sam mensætning af komiteen (279).
Moreover, consideration of the reports by the committee is restricted not only by procedural and technical constraints but also by the geographical and therefore to some extent political composition of the committee (279).
På den anden side må det ikke glemmens, at konventionens effektivitet varierer fra den ene stat til den anden alt efter, hvilken ordning for forholdet mellem internationale traktater og national ret der gælder i den pågældende stat.
On the other hand, it should not be forgotten that the effectiveness of the Convention varies from one state to another depending on the system in force in each state party as regards the relationship between international treaties and national law.
I lande, hvor traktater indgår i national ret, bliver konventionen en integreret del af den nationale retsorden. For så vidt som dens bestemmelser er af selv-ekseku-
In states where such treaties are incorporated into national law, the Convention becomes an integral part of the national legal system.
Andre organer under FN eller dens særorganisationer befatter sig ligeledes med spørgsmål i forbindelse med racediskrimination. Dette gælder ud over generalforsamlingen, sikkerhedsrådet og det økonomiske og sociale råd især menneskerettighedskommissionen, menneskerettighedskomiteen, underudvalget for bekæmpelse af diskriminerende foranstaltninger og for beskyttelse af mindretal, det særlige udvalg mod apartheid samt de organer, der er oprettet under FNs særorganisationer som f. eks. ILO og UNESCO.
Other United Nations bodies or specialized agencies also deal with racial discrimination issues; for instance, in addition to the General Assembly, there is the Security Council, the Economic and Social Council, particularly the Commission on Human Rights, the Committee on Human Rights, the Subcommission on Prevention of Discrimination and Protection of Minorities, the Special Committee against Apartheid and bodies set up in specialized agencies such as ILO and UNESCO.
3.2.2 Højreekstremisme og autoritære regimer
3.2.2 Right-wing extremism and authoritarian regimes
Selv om FNs og dens særorganisationers aktioner til bekæmpelse af race diskrimination uden tvivl er betydningsfulde — omend de er karakteriseret ved en mangfoldighed af handlinger, som ikke altid er indbyrdes afstemt og undertiden er inspireret af ganske bestemte politiske målsætninger — er forholdene ikke helt de samme hvad angår FNs holdning til autoritære systemer og regimer, især af fascistisk art (280).
Although the United Nations and the specialized agencies are undoubted ly very active in combating racial discrimination — even if their aaion is characterized by a plethora of manifestations and atts that are not always coordinated and sometimes based on particularist political objectives — the organization does not show so much determination as regards authoritarian and in particular fascist ideologies and regimes.
Selv om dette ikke kan retfærdiggøres principielt, er det i det mindste forståeligt: som verdensomspændende organisation omfatter De forene de Nationer alle mulige styreformer, herunder de strengeste diktatoriske og totalitære regimer af enhver politisk observans.
Although this may not be justifiable in terms of principle, it is understandable: being a world-wide organization, the UN has in its ranks all possible varieties of regime, including the hardest dictatorial and totalitarian regimes, ranging over the whole political spettrum.
Organisationens aktioner over for politisk ekstremisme og krænkelse af de demokratiske rettigheder er derfor begrænset til erklæringer fra generalforsamlingen og de øvrige organer, der for dømmer nazisme, facisme og disse fænomeners genopdukken samt alle »totalitære ideologier og handlinger» og navnlig de racistiske aspekter heraf.
That is why its efforts to confront political extremism and the violation of democratic freedoms are confined to declarations from the General Assembly and other UN bodies condemning Nazism, fascism and their reappearances, as well as all 'totalitarian ideologies and praaices' above all with regard to their racial aspects.
Men det at der findes totalitære regimer på den politiske verdensscene synes ikke at give anledning til handling fra De forenede Nationers side.
But it seems that the presence of totalitarian regimes on the world political scene is not enough to provide concerted action in the UN.
Der er her tale om en grundlæggende selvmodsigelse i organisationens holdning: på den ene side proklamerer en mangholdighed af dens tekster højtideligt, at FN går ind for de grundlægende frihedsrettigheder, herunder de rettigheder, der er naturlige i et demokratisk samfund (28!), og på den anden side er FN passiv og uvirksom over for grove og vedvarende krænkelser af disse frihedsrettigheder fra en række af dens medlemslandes side. Heri er der absolut intet nyt.
There is a basic contradiction in the Organization's attitude on this point: on the one hand a flood of texts in which it solemnly proclaims its attachment to fundamental freedoms including those inherent in a democratic society (281), and on the other its failure to act and be effective in the face of constant flagrant violations of those freedoms by a large number of its member states.
At gentage det er imidlertid en elementær pligt i en analyse, der udarbejdes i Europa-Parlamentet.
But to repeat it in an analysis made by the European Parliament is a basic duty of political candour.
Ved europæisk dimension i bekæmpelsen af fascisme og racisme forstår vi aktioner, der gennemføres inden for rammerne af Europarådet og under det tes auspicier.
By the European dimension of measures to combat fascism and racism we mean the action taken by and under the auspices of the Council of Europe.
Det europæiske Fællesskabs aktioner vil blive behandlet særskilt
Action by the European Community will be dealt with separately (282).
Europarådet, der for tiden omfatter 21 europæiske stater, heriblandt EFs ti med lemslande samt Spanien og Portugal (283), er i særlig grad aktivt hvad angår bekæmpelse af autoritære politiske doktriner og regimer (284) samt racisme og racediskrimination. Dets virksomhed gør sig gældende på fem niveauer: i den
Council of Europe, an organization that currendy brings together 21 European states, including the ten Member States of the European Community, Spain and Portugal (283), is particularly active in combating authoritarian doctrines and political regimes (284) as well as racism and racial discrimination.
parlamentariske forsamling, i ministerkomiteen, i mekanismer til beskyttelse af menneskerettighederne, ved udarbejdelse af konventioner og i debat- og studieinitiativer. initiativer.
It takes action at five levels: Parliamentary Assembly, Committee of Ministers, machinery for protecting human rights, drawing up conventions and taking initiatives that pro voke thought and debate.
Europarådets parlamentariske forsamling og ministerkomite vedtog fra 1969 til 1984 en række akter (henstillinger, resolutioner, erklæringer) om de emner, der behandles i vor undersøgelse (285).
Between 1966 and 1984 the Parliamentary Assembly and the Committee of Ministers of the Council of Europe adopted a series of acts (recommendations, resolutions and declarations) on the issues covered by our inquiry (28s).
Af disse akter kan især fremhæves den parlamentariske forsamlings resolution 743/1980 om nødvendigheden af at bekæmpe en genopståen af den fascistiske propaganda og dens racistiske aspekter og den betydningsfulde begrundelse af Robert Krieps, der lå til grund for resolutionen (286), samt henstilling 968 /1983 fra den parlamentariske forsamling vedrørende de xenofobiske bevægelser i medlemsstaterne i relation til de van drende arbejdstagere (287), baseret på betænkningen af R. Müller (288).
743/1980 on the need to combat the reappearance of fascist propaganda and its racist aspects and the important explanatory statement by Mr Robert Krieps on which it is based (286), as, too, the Parliamentary Assembly's recommendation
Man kan ikke i tilstrækkelig grad fremhæve den betydning, den euro pæiske menneskrettighedskonvention (officiel titel: konvention til beskyttelse af menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder) samt dens kontrol- og sanktionsmekanismer (289) har for undersøgelsen.
The importance for the purposes of our inquiry of the European Conven tion of Human Rights (official tide: European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms) as well as its control and disciplinary mechanisms (289) cannot be overemphasized.
Konventionen er uden tvivl det mest effektive internationale instrument hvad angår beskyttelse af de grundlæggende rettigheder. Ved selve sin natur er konventionen i sin helhed et kraftfuldt aktionsmiddel mod autoritære politiske tendenser og racediskrimination.
This convention is undoubtedly the most effective international instrument in the field of protection of fundamental rights.
Men den indeholder endvidere visse bestemmelser, der mere direkte er rettet mod disse målsætninger: begrebet »demokratisk samfund« er et af dens retsgrundlag (290); hvad angår dens anvendelse forbyder konventionen i artikel 14 enhver diskrimination, der blandt andet er begrundet i race, hudfarve, sprog, religion, politiske eller ideologiske opfattelser, national oprindelse, tilhørsforhold til et nationalt mindretal; den indeholder en række bestemmelser, der fremhæver både de offentlige frihedsrettigheder, der er naturlige for et demokrati (291) og den lovmæssige forvaltning (292); endelig fastslår den det parlamentariske demokratis princip (293).
But it also contains various provisions more directly geared towards those objectives: the concept of 'demoaatic society' is one of its underlying principles (290); as regards its application, Article 14 of the Convention prohibits any discrimination based, inter alia, on race colour, language, religion, political or other opinion, national origin or association with a national minority; it contains a series of clauses that enshrine the public liberties inherent in democracy (291 ) as well as the primacy of law (292); and lasdy, it proclaims the principle of parliamentary democracy (293).
Den europæiske menneskerettighedskonventions effektivitet skyldes uden tvivl dens institutionelle kontrol- og sanktionsmekanisme, der først og fremmest består af den eurpæiske menneskerettighedskommission og -domstol.
The effectiveness of the European Convention on Human Rights is undoubtedly due to its institutional control and discipline machinery, composed mainly of the Commission and the European Court of Human Rights.
Kommissionen og eventuelt senere domstolen kan behandle to forskellige slags sager: dels »stats« sager, som en kontraherende stat anlægger mod en anden kontraherende stat, og dels »individuelle« sager, der er absolut den vigtigste del af mekanismen.
Two types of petitions may be submitted to the Commission and, if necessary, the Court: a 'governmental' petition submitted by a contracting state against another con tracting state and 'individual' petitions, the key-pin of the system.
Enhver enkeltperson, enhver ikke-statslig organisation og enhver gruppe, der føler, at de er ofre for en overtrædelse af en af de rettigheder, der er nævnt i konventionen, kan anlægge sag mod den kontraherende stat, der hævdes at være ophavsmanden til denne overtrædelse.
Thus, any per son, nongovernmental organization or group of individuals claiming to be the victim of a violation of one of the rights set forth in the Convention may submit a petition against the contracting state allegedly guilty of the violation.
Gennem »individuelle« sager har private således mulighed for effektivt at gøre brug af ordningen til beskyttelse af menneskerettighederne.
'Individual' petitions thus guarantee the individual effective access to the system for protecting human rights.
Svagheden ved mekanismen er, at der kun kan anlægges sag mod kontraherende stater, som specifikt har erklæret, at de anerkender, at den europæiske menneskerettighedskommissions beføjelser udstrækkes til også at omfatte »individuelle« sager.
The weakness of the mechanism lies in the fact that complaints may be lodged only against contracting states that have specifically declared that they recognize that the competence of the European Commission of Human Rights extends to individual petitions.
Men det skal bemærkes, at alle medlemsstater med undtagelse af Grækenland, samt Spanien og Portugal, har afgivet en erklæring om individuelle« sager.
However, it should be pointed out that all the Member States of the Community, except Greece, and also Spain and Portugal have made this declaration.
Blandt de sager, der er blevet behandlet af instanserne i Strasbourg, og som vedrører de demokratiske frihedsrettigheder, bør nævnes: »den græske sag«, der blev indledt ved den europæiske menneskerettighedskommission af Danmark, Norge, Sverige og Nederlandene mod det græske militærregime (294); klagerne indgivet af Danmark, Frankrig, Norge, Nederlandene og Sverige vedrørende det tyrkiske militærregime (295); klagen indgivet af det tyske kommu­ nistparti vedrørende opløsningen af dette parti efter dom fra den tyske forfat­ningsdomstol (296); klagen indgivet mod Italien vedrørende et forsøg på nydan­nelse af det fascistiske parti (297); klagerne indgivet af Glimmerveen og Hagenbe­ek mod Nederlandse Volksunie (298).
The cases relating to democratic freedoms brought before the Strasbourg institutions have included: the 'Greek case' brought before the European Commission on Human Rights by Denmark, Norway, Sweden and the Netherlands against the Greek military regime (294); the petitions presented by Denmark,
Det er interessant at bemærke, at mennes­ kerettighedskommissionen i de tre sidstnævnte tilfælde har fundet, at de natio­nale myndigheder i henhold til konventionen havde ret til at begrænse udøvelsen af visse frihedsrettigheder, fordi formålet var »at krænke frihedsrettigheder, der er anerkendt i (. . .) konventionen« (artikel 17 i konventionen). »Formålet med artikel 17«, mener kommissionen »er at forhindre, at totalitære grupper kan udnytte konventionens principper til egen fordel» (299).
France, Norway, the Netherlands and Sweden against the Turkish military regime (295); the petition presented by the German Communist Party regarding its disbanding by a decree of the German Constitutional Court (296); the petition by X against Italy concerning an attempt to re-establish the Fascist party (297); the
Den i ovenstående omtal­te sag, Glimmerveen og Hagenbeek mod Nederlandene, er også interessant, hvad angår racebetinget diskrimination.
Glimmerveen and Hagenbeek petition against the Netherlands concerning political activities connected with the Nederlandse Volksunie (298).
Også klagepunkterne i de sager der er anlagt af østafrikanske asiater (borgere i Det forenede Kongerige og kolonierne) (30°) mod Det forenede Kongerige samt sagen Abdulaziz, Cabales og Balka Dali mod Det forende Kongerige(301), (302) drejer sig om racebetinget diskrimination.
The Glimmerveen and Hagenbeek case against the Netherlands, referred to above, is also of interest as regards the question of racial discrimination, which is also the subject of the petitions concerning the cases of East African Asians (citizens of the United Kingdom and the Colonies (30°) against the United Kingdom, and the Abdulaziz, Cabales and Balka Dali case against the United Kingdom (301,302).
Man ved, at Europarådet har udført et betydningsfuldt arbejde ved at udarbejde en lang række konventioner på en række forskellige områder.
The Council of Europe has performed a considerable feat in drawing up a long series of conventions on a variety of topics.
Mange af disse aftaler vedrører direkte eller indirekte emner, der behandles i undersø­gelsen.
Many of these agreements are of direct or indirect relevance to our inquiry.
Især bør femhæves den europæiske konvention om vandrende arbejdsta­geres retlige stilling (303).
Particular mention should be made of the European Convention on the Legal Status of Migrant Workers (303).
Europarådet har taget initiativ til talrige drøftelser og konferencer og har ladet udføre undersøgelser, der direkte eller indirekte vedrører de emner, der behandles i denne undersøgelse. I denne forbindelse kan nævnes konferencen om forsvar af demokratiet mod terroismen i Europa — opgaver og problemer (12.­14. november 1980) (3 < M) og konferencen om intolerance i Europa (9.­11. december 1980) (30S), kollokviet om udlændinges rettigheder i Europa (17.­19. oktober 1983) (30δ) og diskussionen om «udlændingene i Europa ■— en trussel eller en trumf?« (20.­21. marts 1984) (307).
The Council of Europe has also taken the initiative in organizing many debates and conferences and commissioning studies that are of direct or indirect relevance to our inquiry, such as the Conference on the Defence of Democracy against Terrorism in Europe — Tasks and problems (12-14 November 1980) (304) and the Conference on Intolerance in Europe (9-11 December 1980) (305), the colloquy on the human rights of aliens in Europe (17-19 October 1983) (30S) and the meeting on 'aliens in Europe: a threat or an asset?' (20-21 March 1984)
Fællesskabsdimensionen
The Community dimension
Når man søger at opridse Det europæiske Fællesskabs indsats på de områder, der omhandles i denne undersøgelse, må man først og fremmest afgrænse Fællesskabets kompetence; som fastlagt i traktaterne synes Fællesska­bets virksomhedsområde ikke umiddelbart, i hvert fald direkte, at omfatte spørgsmål som bekæmpelse af højreekstremisme eller racisme.
Any attempt to oudine the action of the European Communities in the areas covered by the inquiry immediately raises the question of the demarcation of Community competence: on first sight, the Community's sphere of attivity as defined by the Treaties does not seem to refer directly to subjeas such as measures to combat right-wing extremism or racism.
Det tidligere kommissionsmedlem Ivor Richard beskæftigede sig indgående med dette aspekt af spørgsmålet i sin tale til vort udvalg (308).
Former Commission Member, Mr Ivor Richard, dwelt at length on this aspect of the problem when addressing our Committee (308).
Spørgsmålet om Fællesskabets aktioner på de områder, der er af interesse for vor undersøgelse kan stilles på to planer: Har Fællesskabet indledt en sådan
There are two questions to answer as regards Community action in areas of interest to our inquiry: has the Community taken any such action and has the Community the power, and if so to what extent, to extend its action in order to tackle problems caused by the existence of right-wing extremist and racist ten dencies in the Member States?
I denne del af betænkningen vil vi søge at besvare det første spørgsmål.
We will try to answer the first question in this part of the report.
Det andet spørgsmål, der vedrø rer en fremtidig fællesskabsaktion, vil blive behandlet i fjerde del af betænknin-
The second question, on the prospects for future Community action, will be dealt with in Part 4 of the report (309).
Det europæiske Fællesskab er en organisation af stater grundlagt på demokratiske principper, retsorden og respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder.
The European Community is an organization of states based on the principles of democracy, primacy of law and respect for human rights and fundamental freedoms.
Disse principer, der kun nævnes i meget generelle udtryk i præamblet til traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab, er gentagne gange blevet bekræftet af de forskellige fællesskabsinstitutioner (31°).
These principles which are merely outlined in very general terms in the preamble to the Treaty establishing the European Economic Community, have frequendy been reaffirmed by the various Community bodies (31°).
Man kan også sige, at en forudsætning for at være medlem af Fællesskabet, er at den pågældende stat er demokratisk.
Being a member of the Community presupposes that the state in question is democratic.
), der var forbundet med Fællesskabet gennem associeringsaf taler med henblik på tilstrædelse, da disse lande fik autoritært styre; og dels ved indholdet af Kommissionens udtalelse om Grækenlands tiltrædelse, hvor et ansøgerlands demokratiske karakter nævnes som en absolut forudsætning for, at det kan blive medlem af Fællesskabet (313).
This principle has been confirmed twice: firstly, in the Community's attitude in the case of two countries, Greece (3n) and Turkey (312) that aspired to membership and were linked to the Community by association agreements when they fell under the rule of authoritarian regimes; and secondly, in the wording of the Commission's opinion on the accession of Greece, which makes democracy a prerequisite for membership of the Community (313).
Talrige akter fra Det europæiske Råd, Europa-Parlament, Rådet og Kommissionen (314) samt mange afgørelser fra De europæiske Fællesskabers Domstol (315) bekræfter, at Fællesskabet går ind for principperne i et pluralistisk demokrati, retsorden og de grundlæggende rettigheder.
Many acts done by the European Council, the European Parliament, the Council and the Commission (314), as well as major decisions of the Court of Justice of the European Communities (315), confirm the Community's attachment to the principles of pluralist democracy, the primacy of law and fundamental rights.
I denne forbindelse er det på sin plads at foretage følgende skelnen: for det første må Fællesskabet i sin virksomhed holde sig til de demokratiske principper og respektere de grundlæggende rettigheder.
A distinction must be made here: firsdy, Community action must be con sistent with democratic principles and respect for fundamental rights.
De demokratiske principper og de grundlæggende rettigheder er en integreret del af Fællesskabets retsorden, og en overtrædelse af dem gen nem en fællesskabsakt gør denne akt ulovlig.
Democratic principles and fundamental rights are an integral part of the Community legal system and their violation by a Community act makes that act illegal.
For det andet skal medlemsstaterne også selv holde sig til de demokratiske principper og garanterede grundlæggende rettigheder.
Secondly, the Member States too must act in accordance with the principles of democracy and guarantee fundamental rights.
Der er her faktisk tale om både en forudsætning for og en følge af deres medlemskab af Fællesskabet.
This is a prerequisite for, and a consequence of, membership of the Community.
Man er således berettiget til at slutte heraf, at Fællesskabet både som international organisation og som en gruppe af stater i selve sit væsen afviser enhver politisk tendens af ekstremistisk eller autoritær karakter.
We therefore have good reasons for con cluding that the Community, as an international organization as well as a group of states, is in essence opposed to any extremist or authoritarian political tendency.
Det at Fællesskabet går ind for de demokratiske principper og for respekten for de grundlæggende rettigheder har afgørende følger for fastlæggelsen af dets holdning hvad angår forholdet mellem racerne.
The Community's attachment to democratic principles and respect for fundamental rights determines its attitude to race relations.