natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hr. formand, jeg ved ikke om De stræber efter at blive optaget i Guinness' rekordbog for at have det mindste antal spørgsmål stillet til spørge tiden, og kun tjenestemændene vil kunne oplyse, om seks er det mindste tal, vi nogensinde har haft, og om De har nået målet eller ej.
Now, Mr President, I do not know whether you are aiming for the Guinness Book of Records to have the smallest number of questions asked in Question Time and only the officials will be able to say whether six is the smallest number ever and whether or not you have reached the target.
Men det er meget, meget uretfærdigt, at der kun foretages seks spørgsmål.
But it is terribly unfair in Question Time only to allow six questions.
Jeg må sige, at skønt en del af ansvaret kan tilskrives medlemmerne, fordi de stiller mere end ét spørgsmål i deres tillægsspørgsmål, eller fordi de endog holder taler, og skønt en del af ansvaret kan tilskrives Kommissionen, så kan hovedansvaret tillægges formanden, som bør standse talerne, også selv om det vil betyde, at det bliver nødvendigt at lukke for mikrofonen.
I must say that, while some of the responsibility lies with the Members for asking more than one question in their supplementary, or even making speeches and some of the responsibility lies with the Commission, the basic responsibility falls on the President of the sitting who should cut people off even if it necessitates cutting them off at the microphone.
Jeg bliver nødt til at protestere.
So I must protest.
Jeg er en af de mange, hvis sprørgsmål der ikke har været tid til.
I am one of the many people whose question has not been reached.
Mit spørgsmål var nr. 16. Jeg regnede med, at det ville komme på, fordi lady Elles, som er medlem af min gruppe, er kommet ret hurtigt igennem spørge-
It was No 16.
Formanden. — Næste punkt på dagsordenen er fortsættelse af forhandlingen om Spinellibetænkningen (dok. 1-305/82).
I am inclined to say 'hear, hear' to that and I accept the full reprimand because it will help me if I am in the chair again.
for snæver, og at det var nødvendigt at sprænge den for at nå det mål, man havde sat sig.
As a Member of this Parliament I find it quite deplorable that the many Commissioners who have made their way down here should have wasted their time listening to us for 90 minutes.
Jacques Moreau. — (FR) Hr. formand, vort Parla ment ville, da det for et år siden vedtog en beslutning om oprettelse af udvalget om institutionelle spørgsmål" — det er åbenlyst — ryste opinionen og vise vilje til at handle inden for sine prærogativer for at bidrage til at forbedre og konsolidere Fællesskabets funktion.
I therefore feel ashamed at the questions put to the Commissioners who are here when I see that it is they who have come and it is we, through our fault, who have them waste their time.
Jeg ønsker for det første at prise de bestræbelser og det arbejde, der er udgået fra vor koordinerende ordfører, hr. Spinelli.
I must first of all pay tribute to the excellent work and tireless devotion of our coordinating rapporteur, Mr Spinelli.
Imidlertid forekommer det mig, at det er nødvendigt at tydeliggøre en række ting, som allerede er blevet formuleret af nogle af mine kolleger.
However, there are, it seems to me, a number of points that require clarification, which have already been raised by some of my colleagues.
Jeg vil tro, at hr. Spinelli i sit svar vil kunne oplyse os om en del af disse punkter.
I imagine that in his reply Mr Spinelli will be able to throw more light on some of these points.
Vi har alle for vane at sige, at Europa er i krise, at vort Fællesskab har virkelige vanskeligheder med at komme i gang med sine problemer, med at formulere og iværksætte den nødvendige politik.
Question Time should not be spent on points of order and listening to speeches.
For nogle skulle Europas lammelse skyldes, enten at institutionerne fungerer dårligt, eller at de er blokerede.
Question Time is for questions and it is up to the person in the chair to deny the floor to any Member who does not put a concrete question.
Vi mener, at det »subsidiærprincip«, der anvendes i vor kollega, hr. Spinellis betænkning, kan give anledning til tvetydighed, selv om dette begreb for ham er præcist.
President. — Mr Radoux, I think I can give the assurance that this matter will be raised in the Bureau.
Det Fællesskab vi opbygger, og det vi ønsker for fremtiden, kan kun udarbejdes på grundlag af den eksisterende virkelighed. Og det går over en slags »kontraktforhold« mellem staterne og Fællesskabet.
We are all of us in the habit of saying that Europe is in crisis, that our Community is experiencing real difficulties in tackling its problems and in formulating and implementing the necessary policies.
Fællesskabet kan ikke handle i staternes sted. Det foreslår visse former for politik inden for de beføjelser, som staterne og de folk, der udgør det, har overdraget det.
For some of us, Europe's paralysis would seem to be due either to a defective functioning of the institutions or to their having seized up entirely; for others, its origins lie in the lack of genuine agreement on the solutions and the lack of will to work together.
Inden for disse rammer påhviler det Parlamentet at vise initiativ og ikke frygte at være ambitiøst, medens det samtidig er ansvarsbevidst.
President. — May I say at this stage that we are honoured to welcome as our distinguished visitors Mr Guilberto Avila Bottia, President of the.
Vi er valgt af Europas folk, vi har en ubestridelig folkelig legitimitet inden for de eksisterende traktaters rammer. Men i den union, der skal opbygges, kan denne legitimitet ikke se bort fra den anden, fra staternes legitimitet.
Latin American Parliament, and the members of the parliamentary delegation from the Republic of Colombia who have taken their seats in our official gallery.
På en vis måde kunne det at behandle Fællesskabets nuværende utilstrækkelighed og dets haltende funktion tendere i retning af at stadfæste den tanke — eller er det måske kun et indtryk — at ondet består i, at vore institutioner ikke er tilpasset.
In some ways, to be discussing the Community's present inadequacies and its non-functioning might be to encourage the belief — or is it only my impression? — that the problem lies in the fact that our institutions are out of date.
Et snævert synspunkt, efter min mening, selv om det er delvis rigtigt.
This, to my mind, is a narrow view, even if there is an element of truth in it.
Parlamentet ville begå en alvorlig fejl ved udelukkende at koncentrere sig om denne side af sagen.
Parliament would be committing a grave error in concentrating on this aspect of things to the exclusion of all else.
For som ordsproget siger, »man kan ikke se skoven for bar træer«.
For, as the proverb goes, there is a danger of not being able to see the wood for the trees.
Vor aktion må finde sted på de forskellige områder, der dækkes af Fællesskabet.
Our operation must take in all the various areas of activity covered by the Com munity.
Institutionerne tjener de mål, som de europæiske folk satte sig, da de i de forløbne årtier bekræftede deres vilje til at leve i fællesskab.
The institutions are there to serve whatever ends the peoples of Europe may have decided upon in asserting, during the past decades, their will to live together.
Vi mener, at dette punkt må stå uhyre klart, hvis vi ønsker at foretage os noget nyttigt.
May I say that their presence in Strasbourg is a sign of our mutual determination to strengthen the links between Europe and Latin America.
Det er nødvendigt at ændre den nuværende funktion og de regler, der styrer forbindelserne mellem de forskellige institutioner. Parlamentet skylder sig selv på dette punkt at imødekomme folkenes forventninger.
We can hope that this meeting with Members of the European Parliament will form the basis for a new and more fruitful relationship of friendship between our two continents.
Men er det nødvendigt at gå så vidt som til en ny traktat?
I am sure that they will have learned from the lack of progress at Question Time.
De ændringsforslag, der er blevet stillet — i det mindste nogle af dem — af den socialistiske gruppe, går i denne retning.
President. — The next item is the continuation of the debate on the report (Doc.
Socialisterne er ikke frygtsomme i handling.
1-305/82) by Mr Spinelli.
Hvis jeg har forstået det rigtigt, er det, vi ønsker, et Europa, der er i stand til at handle, det vil sige som har sin bevægelsesfrihed, og som også er i stand til at få herredømme over sin udvikling, kort sagt et uafhængigt Europa.
If I have understood correctly, what we want is a Europe able to act, that is to say free to do as it pleases, able also to control its own development, in short, an independent Europe.
Vi ved, at denne uafhængighed i dag hviler på Fællesskabets evne til at leve op til de behov og ønsker, der findes hos de folk, som udgør Fællesskabet.
We know that this independence hinges on the capacity of the Com munity to respond to the needs and aspirations of the peoples of which it is composed.
Behov for økonomisk sikkerhed, ønske om retfærdighed og solidaritet, ønske om politisk og kulturel identitet. Hvordan kan dette mål nås?
The need for economic security, the aspiration for justice and solidarity, the search for a political and cultural identity.
Efter min mening ikke gennem op bygningen af en superstat.
In my view, not by creating a superstate.
Nationalstaterne er i dag i stand til at løse en del af de problemer, de står overfor.
The national states have the capacity today to find an answer to some of the problems which they face.
Men erfaringen har vist os, at i visse tilfælde var den nationale ramme alt
But experience has shown us that in
(Bifald)
I call Mr Moreau.
FORSÆDE: KONSTANTINOS NIKOLAOU Næstformand
Moreau possible but we must never lose sight of reality or of our goal.
Pflimlin. — (FR) Hr. formand, kære kolleger, for en mand af min generation er det ikke muligt at deltage i den forhandling, vi nu er i gang med, uden at frem mane 1950'erne, selv om sådanne erindringer i nogle af vore kollegers øjne er forældede.
Mr Pflimlin. — (FR) Mr President, for a man of my generation it is just not possible to take part in a debate like this without thinking back to the 1950's, even if some of you might regard such thoughts as irrelevant.
Man taler i dag om et nyt Messina, samtidig med for øvrigt at man anklager de nationale regeringer for at være ude af stand til at rive Fællesskabet ud af den lammelse, der gør det magtesløst.
We feel that the concept of 'subsidiarity' that Mr Spinelli introduces in his report may lend itself to misinterpretation, even though, to him, the concept is a quite unambiguous one.
Lad os ikke glemme, at Messina var nogle få statsmænds værk, hvoriblandt man i det mindste må nævne Paul-Henri Spaak.
The Community that we are creating, as we want it to be in the future, cannot be worked out except on the basis of the existing reality.
At der umiddelbart efter den anden verdenskrig kunne opstå en bevægelse for europæisk enhed, er noget af et mirakel.
The birth shortly after the Second World War of the movement towards European unity has something of the miraculous about it.
Millioner af døde, talløse ødelæggelser, had berettiget af kollektive forbrydelser uden fortilfælde i historien, syntes at have opstillet uoverstigelige barrierer mellem Europas folk, Lad mig indrømme, at jeg i 1945 troede, at det ikke ville være muligt før efter mange år at forlige de folk, der havde kæmpet mod hinanden.
The millions of dead, the widespread destruction, the justifiable resentment at the collective crimes without historical precedent seemed to have erected insurmountable barriers between the peoples of Europe. I have to admit that in 1945 I felt that it would take many, many years to reconcile peoples that had fought against each other.
Men allerede i 1948 mødtes en kongres i Haag for at kræve opbygningen af et forenet Europa.
Then, in 1948, a conference was held at The Hague to call for the construction of a united Europe.
Det følgende år, i 1949, blev traktaten om oprettelse af Europarådet underskrevet i London.
The following year, in 1949, a treaty was signed in London setting up the Council of Europe.
I 1950 foreslog Robert Schuman på en regerings vegne, som jeg var medlem af, oprettelse af det første fællesskab, Kul- og Stålunionen.
In 1950, Robert Schuman, on behalf of a government of which I was then a member, proposed the creation of the first Community, that of coal and steel.
Jeg forstår udmærket, at det er vanskeligt for regeringsmedlemmer at hæve sig op over forsvaret af deres nationale interesser for at sætte deres myndighed og den anseelse, de nyder i deres land, ind på at tjene Europas fælles bedste.
This marked the opening of a new chapter in Europe's turbulent history. It was no longer a case of concluding a peace treaty — a formula that past experience had repeatedly shown to be rather fragile — or of contracting alliances in the conventional sense of the word.
Efter at jeg i 7 år har tilhørt mit lands regering, ved jeg, hvor svært det er at undslippe en snæver opfattelse af den nationale interesse.
The new idea, at the time, of the Community was to assure peace by forging links of fraternal solidarity between the peoples of the Community.
Lad os dog ikke tro, at Europas første bygherrers opgave var let.
We believe that this point must be very clearly under stood if we want to achieve anything worthwhile.
Robert Schuman, kan jeg bevidne, blev overdænget med injurier og bagtalelse.
We have to improve the present working and the rules governing relations between the various institutions.
Man gik så vidt som til at anklage ham for forræderi.
Parliament has an obligation to do what the peoples expect of it on this point.
Således åbnedes et nyt kapitel i Europas omtumlede historie.
But should we go as far as a new treaty?
Der var ikke mere tale om at indgå en freds traktat, en metode hvis skrøbelighed mange erfaringer havde bevist, eller om at indgå alliancer i ordets klassiske betydning.
The really important thing now is to con centrate our efforts on improving the institutions to enable them to carry out the necessary policies.
Tanken om Fællesskabet, som dengang var ny, skulle sikre freden ved at skabe bånd af broderlig solidaritet mellem folkene.
To this end it is necessary to spell out exactly the mutual responsibilities of the Council and of Parliament in the area of legislation.
Jeg kan ikke tro, at der blandt regeringsmedlemmerne i dag ikke skulle være folk, der er skarpsynede nok til at forstå, at der ikke findes nogen bedre måde at tjene sit land på end at arbejde for Europa, og modige nok til, selv om også det måtte være mod strømmen, at engagere sig i den støre kamp for en ny europæisk genrejsning:
Conciliation procedures along the lines I indicated earlier must be brought into operation with the object of resolving stalemate situations rather than serving as an excuse for intransigence.
I dag, 30 år senere, synes den dominerende holdning over for Det europæiske Fællesskab at være desillusionering og skepsis.
Today, thirty years later, the prevailing feelings about the European Community seem to be disenchantment and scepticism.
Endog de, der arbejder i Det europæiske Fællesskab, ligner undertiden præster, som har mistet troen.
Even those who work for the European Communities occasionally remind one of priests who have lost their faith.
Selve den krise, vi ligger under for, burde i sig selv have opildnet regeringerne til at engagere sig i ny fælles politik.
The amendments put down by the Socialist Group — or at least some of them — express these same views.
Fremtidens historikere vil, formodentlig med undren, konstatere, at de oliekriser, der har rystet grundlaget for den europæiske økonomi, ikke fremkaldte den naturlige reaktion, det ville have været at fastlægge og iværksætte en fælles energipolitik. litik.
A number of speakers have stressed the need to establish European union, but, in our eyes, European union is merely an instrument serving certain objectives and a certain undertaking.
En status over Fællesskabets Europa er dog ellers rigeligt positiv.
The Socialists have a clear view of what has to be achieved.
Vesteuropa lever i fred, og selv de mest pessimistiske kan ikke skimte den mindste risiko for en krig mellem de folk, der er samlet i Fællesskabet.
All they want is to see this independent Europe of which I spoke right at the beginning attained in a context of clarity and responsibility.
Europa har aldrig i fortiden været ude for så lang en periode med total fred.
We shall need to go right to the limits of what is
Elleve millioner arbejdsløse, en vedholdende inflation lægges Europa til last.
The main objective of the founding fathers has been achieved.
Vi ved dog ellers, at det drejer sig om virkningerne af en verdenskrise, og at vi, hvis vi ønsker at placere ansvaret, må vende vort blik mod nationalstaterne, der ikke har kunnet eller villet udnytte alle de muligheder, Europa gav dem.
Western Europe is in a state of peace and even the most pessimistic can not see any likelihood of a war breaking out that would set the peoples united in the Community against each other. Never before has Europe known
Pflimlin at give Fællesskabet en evne til at træffe beslutninger, som det i øjeblikket mangler.
Pflimlin such a long period of total peace.
Det ser jo nemlig ud til, at det simple samråd, der som princip har været aner kendt af regeringerne siden 1975, ikke alene kan give Fællesskabet den nye fremdrift, det har behov for.
On the economic front, our countries have been able, due largely, it has to be said, to the Marshall Plan, to reconstruct their ruins and enjoy a rapid rate of growth which has led to an unprecedented rise in living standards.
Macario. — (IT) Hr. formand, jeg må rose det arbejde, der er udført af hr. Spinelli og hr. Ferri, som med deres indsats har givet anledning til en højst betydningsfuld forhandling, en forhandling, hvor det nu må være på tide at gøre offentligheden opmærksom på, i hvilken grad Ministerrådet, Det europæiske Råd og Kommissionen er utilstdeligt langt fra at løse de opgaver, som de nuværende tiders udfordringer har stillet og stadig stiller Europa over for på en højst alvorlig og dramatisk måde.
On that basis it is understandable that a considerable number of our colleagues, whilst acknowledging the value of the work done by the subcommittee chaired by André Diligent, should have found it necessary to alter the institutional structures in order 'to give the Community a decisionmaking capability which at present it lacks.
I lange tider har de mest ansvarsbevidste europæiske borgere bedt om og krævet en passende og ansvarlig europæisk magt, som er på højde med den rolle, Europa er kaldet til at spille.blandt fællesskabsstaterne og i verden.
It would appear, in fact, that con certed action alone, the principle of which has been accepted by the governments since 1975, cannot give the Community the new stimulus that it needs.
Hvorfor er denne styrkelse ønskelig?
The crisis that the European Community is currently going through is not the first.
Der er måske folk, der nu vil mistænke os for at handle ud fra ambitioner eller af stolthed, at tænke på os selv.
The failure of the pro posed European Defence Community was felt by those who, like me, lived through the drama in 1954, as a mortal blow.
Jeg tror, jeg kan fastslå på alle mine kollegers vegne, at det ikke har noget på sig.
But the Europeans pulled themselves together and convened the Conference of Messina, which gave the Community a fresh boost and led to the signing of the Treaties of Rome in 1957.
Vi gør ikke krav på at være mere intelligente eller mere kompetente end medlemmerne af Ministerrådet eller af Det europæiske Råd.
Today there is talk of another Messina, at the same time, incidentally, as the national governments are being denounced for their inability to rescue the Com munity from its crippling paralysis.
Det er det folkelige valg, der foruden den demokratiske legitimetet giver os en klarere fornemmelse af den solidaritet, der forener vore folk.
Let us not forget that Messina was the achievement of a few statesmen, like Paul-Henri Spaak, to name only one.
Det drejer sig efter min mening ikke om at udnytte vor magttilvækst mod Ministerrådet eller Det europæ iske Råd.
I understand full well how difficult it is for men in government to rise above purely national interests and to place the authority and influence they enjoy in thier own countries in the service of the common good of Europe.
Den nye interinstitutionelle ligevægt må ikke være resultatet af en kamp, hvor der er sejrherrer og besejrede.
Having for seven years been a member of the government in my own country, I know how difficult it is to avoid taking the narrow view of national interest.
Det drejer sig tværtimod om at bringe regeringerne og Det europæiske Råd støtte fra en oplyst offentlig opinion.
We should not imagine, therefore, that the task of Europe's founders was an easy one.
Som følge af de regerendes blindhed og uduelighed, de mange deprimerende særinteresser, der skjuler sig bag traktaternes utilstrækkelighed, og af en utilgivelig resignation over for en tilbagegangens logik er det nedslående svar nu let at få øje på for os alle og for verden.
One of the essential ideas contained in Mr Spinelli's quite remarkable report, which was adopted virtually unanimously by the Committee on Institutional Affairs, is the idea of strengthening the powers of the European Parliament. Why is it desirable that our powers should be strengthened?
Det er muligt, at den komplicerede og opreklamerede juridiske konstruktion, som var nedfældet i Rom traktaterne, måske fungerede ganske godt i rolige tider, men den gør det ikke i stormfulde tider — og hvad vi gennemlever er en lang, ulyksalig storm; der skal noget ganske andet til, hvis man vil undgå en fremadskridende opløsning.
The good sense of the people can see better than many technocrats can the need to unite our efforts to fight the scourges with which we are presently afflicted, provided, of course, that we remember to explain all the choices that have to be made, and I doubt that we are in a position to do that as yet.
Måtte vi, kære kolleger, blive i stand til at fremkalde en sådan bevægelse ved at foreslå vore folk den ædleste af alle ambitioner, den at opbygge et Europa, der efter omsider at have givet solidaritetsfølelsen forrang fremfor den nationale egoisme, efter at have grundmuret sin sikkerhed gennem en stramning af vore alliancer, kan blive i stand til på verdensarenaen at spille den rolle, som vor civilisations arv, vort økonomiske potentiel, de åndelige værdier vi er bærere af, berettiger til.
I cannot believe that there are not among the members of governments today men clear-sighted enough to appreciate that they cannot serve their own country's interests better than by building Europe, by engaging in a great struggle to give a fresh boost to the process of European integration, even though the struggle may be an uphill one.
Føderalisterne, som jeg regner mig på iblandt, forbliver fast forankrede i deres nationale fædreland, men de ønsker at begunstige den fremadskridende udvikling af en europæisk patriotisme.
It is not a case, as I see it, of using our increased powers against the Council of Ministers or the European Council.
Menneskene føler i deres hjerte, at de er ét og samme folk, når de har et fællesskab af ideer, interesser, følelser, minder og håb.
The major changes of the past were invariably shaped, for better and occasionally for worse, by irresistible shifts of public opinion.
Jeg ved ikke, kære kolleger, om det forslag til traktat, vi nu vil udarbejde, har mulighed for at blive vedtaget
Let all of us here try to bring about such a shift by proposing to our peoples the most noble of ambitions,