natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Rådet og Parlamentet udgør budgetmyndighedens to grene.
Council and Parliament represent the two branches of budgetary authority.
Da den anden gren har udtalt sig praktisk talt enstemmigt og med britisk enstemmighed, har man vanskeligt ved at forstå, at Rådet ikke følger med, og at det bliver ved med at forsvare en — ja, jeg var lige ved at sige principiel holdning, men mener snarere at afvise et sundt princip, som Parlamentet har fulgt, og som, det skal gentages, udspringer af sluterklæringen fra Det europæiske Råd i Fontainebleau den 25. og 26. juni 1984, hvori jeg i afsnit 1 »budgetmæssig uligevægt«, første stykke, første sætning, læser, at udgiftspolitikken i det lange løb er det vigtigste middel til løsning af det budgetmæssige ligevægtsproblem.
Given that Parliament has expressed a virtually unanimous opinion on this subject, unanimous in the case of the UK members, it would be hard to imagine the Council not doing the same, but adhering doggedly to a position of — principle, I was going to say, but rather of rejecting a healthy principle wich Parliament has endorsed and which, I would again remind you, has its inspiration in the final communiqué of the European Council meet ing held in Fontainebleau on 25 and 26 June 1984, where we find in Chapter 1 'Budgetary imbalance', Section 1, Paragraph 1, the words 'in the final analysis expenditure policy is the essential tool which will solve the problem of budgetary imbalances'.
Der som Parlamentets budgetudvalg er mere tro mod ånden fra stats- og regeringschefernes møde i Fontainebleau end Ministerrådet, da påhviler det sidst nævnte at revidere sin opfattelse, ja jeg vil endda sige at foretage en »eksistentiel revision« og en analyse af sin egen adfærd.
Since Parliament's Committee on Budgets is closer to the spirit of the Fontainebleau meeting of European Heads of State than the Council of Ministers, it is up to the Council to examine its own conscience, to conduct what I would almost call an examination of conscience and an analysis of its own behavior.
Efter den ene forsømmelse efter den anden, efter fiaskoer og forsinkelser, når vi så frem til topmødet i Fontainebleau, hvorfra man om uligevægten på bud gettet kan læse, at det er besluttet at foretage »korrektioner«.
Failure after failure, delay after defeat brought us to the Fontainebleau Summit, where we find that 'corrections' are to be made to existing budget imbalances.
Men der er to punkter, der er i fuldstændig indbyrdes modstrid, idet det ene siger, at udgiftspolitikken i det lange løb er det vigtigste middel til løsning af vanskeligheden med ligevægten på budget tet.
But we also find two totally contradictory paragraphs, the first of which says that in the final analysis expend iture policy is the essential tool which will solve the problem of budgetary imbalances.
Det er den første sætning, der indleder afsnittet »budgetmæssig ligevægt« i sluterklæringen fra Det europæiske Råd i Fontainebleau.
So reads the open ing sentence of the section headed 'budgetary imbalances' in the final communiqué following the Euro pean Council meeting in Fontainebleau.
Dette princip fast slås fra begyndelsen, og budgetudvalget har ladet sig inspirere deraf ved meget klart at tilkendegive sin afvisning af en forvridning i opkrævningen af skatten fra de europæiske borgere.
This principle is stated right away, and the Committee on Budgets has taken a clear lead from it by stating very clearly its refusal to countenance distortion in the rates of tax levied on the citizens of Europe.
Alle europæere bør betale merværdiafgift efter samme sats.
All Europeans should pay VAT at the same rate.
Det er et grundlæggende princip, og det er i forbindelse med udgifterne, at de nødvendige korrektioner bør foretages.
This is a fundamental principle, and the necessary adjustments can be made on the expenditure side of the budget.
Hr. formand, kære kolleger, jeg har besluttet mig til at holde mig til dette ene punkt, der forekommer mig betydningsfuldt.
Mr President, ladies and gentlemen, I have decided to stick to this one point, which seems to me of prime importance.
Der er ingen tvivl om, at Europas vanskeligheder fortjener omfattende analyser, men da alt dette er sagt og gentaget så hyppigt, foretrækker jeg at holde mig til dette konkrete punkt og eventuelt at overlade de minutter, jeg måtte have tilbage, til min gruppe.
No doubt the difficulties facing Europe merit lengthy analysis, but all that has been gone over and repeated so often that I prefer to keep to this specific point and maybe leave my remaining speaking time to others of my Group.
Den indstilling, som budgetudvalget er nået til, nem lig at udgiften ret og slet vedrører en tilbagebetaling, er kun en udvej i mangel af bedre.
The solution we have reached in the Budgets Com mittee, whereby the expenditure item is purely and simply a refund, is still only a makeshift one.
Men hvis man gør en indsats for dette princip, kunne man med tiden nå frem til — det er i hvert fald i denne ånd, at vi fore stiller os Europas udvikling — at de nødvendige og absolut påkrævede korrektioner, når en medlemsstat falder som offer for en politik — for eksempel den fælles landbrugspolitik for Storbritanniens vedkommende, som dette land ikke nyder fordel af — kunne ydes ved hjælp af en anden politik, der da den med fører andre udgifter, ganske naturligt ville virke som kompensation.
But if we really fight for this principle, we may in the end — and this is how we visualize the Community develop ing — manage to get the compensatory and corrective measures which are necessary and essential when a Member State is disadvantaged by a policy, as for example the United Kingdom is disadvantaged by the common agricultural policy from which it derives no benefit — we may get these measures implemented by drawing on other policies which also entail expendi
Mizzau (PPE). — (IT) Hr. formand, kære kolleger, budgettet er — under alle himmelstrøg — en politisk handling og ikke et regnskabsmæssigt aktstykke.
Mr Mizzau (PPE). — (IT) Mr President, ladies and gentlemen, the budget — from any standpoint — is a
Det er i særdeleshed stats- og regeringschefernes afgørelser i Fontainebleau, som skal iværksættes efter af klaring af modsigelserne i denne aftale, hvori man ved siden af de negative aspekter, såsom tilbagebetalingerne og lettelserne af bidragene for Det forenede Kongerige og Forbundsrepublikken Tyskland i øvrigt vedtog at forøge de egne indtægter i form af en forhøjelse af momssatsen til 1,4% inden den 1. januar 1986 med mulighed for at forhøje den til 1,6% pr. 1. januar 1988.
All that would be needed would be a staff of good officials able to balance their accounts! Now, what is politically significant is the definition of what resources, and how much, can be allocated to the budget; and I would add that it is by the readiness to transfer resources from national budgets to the Community budget that you can measure the will to create a united Europe.
Andre punkter af stor betydning i denne aftale er udvidelsen af Fællesskabet med Spanien og Portugal, iværksættelsen af »Fællesskabets sociale plan på mel lemlang sigt«, af »borgernes Europa«, dvs. af nye fællesskabsinitiativer, der indebærer yderligere forde le og derfor desuden overbevist folkelig tilslutning uden at glemme »Spaak-udvalget«, der blev oprettet for at forbedre Fællesskabets institutioners virksom hed.
In particular the decisions taken by the Heads of State and Government at Fontainebleau have to be imple mented, after clarification of the contradictions which that agreement contains. In addition to the negative aspects, such as the repayment to the United Kingdom of part of its contributions, and the reduction of those made by West Germany, it was also decided to increase the Community's own resources, raising VAT to 1.4% by 1 January 1986, with the option of a further rise to 1.6% on 1 January 1988.
i overensstemmelse med Rom-traktatens ånd og bogstav.
The chairman of the EPP Group, Mr Klepsch, has very rightly said that this 1985 budget has not been drawn up in accordance with the letter and the spirit of the Treaty of Rome.
Emnet er derfor de egne indtægter.
We are talking, therefore, about own resources.
Men der er et indledende spørgsmål, som vi må stille os selv: Hvem er Parlamentets samtalepartner på budgetområdet?
But we have to ask ourselves one question first of all: where the budget is concerned, whom has Parliament to deal with?
Kommissionen, som i øjeblikket ikke er re præsenteret?
The Commission, which is not represented at this moment?
Er så de kommissærer, der har med bud gettet at gøre, ambassadører, mæglere eller magthavere?
And are the Commissioners then ambassadors, agricultural go-betweens or governors?
I virkeligheden er det Rådet, der træffer afgørelse.
It is in fact the Council that decides.
Derfor er jeg for et forslag, som sandsynligvis over skrider grænsen til utopien.
For this reason I am in favour of a proposal that probably strays into Utopia.
Det ville være meget smukt, hvis de ti finansministre en dag eller to om året, når vi forhandler om budgettet, kunne sidde på de pladser, hvor man kan, hvad man vil, for at de kunne høre af Parlamentet, som udgøres af personer, der direkte repræsenterer de europæiske befolkninger, hvad det mener om budgettet og Europa.
It would be lovely if, for one or two days a year, when we are discussing the budget, we had before us, on those benches where power is exercised, the ten Finance Ministers, so that they could hear from Parliament, which is made up of persons who are the direct representatives of the Euro pean peoples, what it thinks about the budget and about Europe.
På denne måde ville Rådet gøre sig til formidler af den europæiske befolknings repræsentanters tanker over for magthaverne, der skal træffe afgørelse.
In this way, the Council could carry the views of the representatives of the European people to the governments, those who must decide.
Siger vi ikke, at de egne indtægter er utilstrækkelige, og at det der for er nødvendigt at mindske udgifterne?
We say that there are insufficient own resources and that therefore expenditure must be reduced.
Men hvor?
But where?
Til landbruget måske for at straffe landbrugerne for at have forbedret deres produktivitet?
In agriculture, perhaps, so as to punish the farmers for having improved their productivity?
Et stort fransk dagblad skrev netop i går følgende:
Only yesterday a great French newspaper wrote the following:
(FR) »alle sagkyndige er enige om det: det vil blive nødvendigt i de kommende fem år at diminere mere end 400 000 landbrugere og inden to år yderligere 300 000. En historisk, social og økonomisk revolution uden fortilfælde, for selv om industrialiseringen for ikke længe siden gav muligheder for omstilling, efterlader den nuværende krise kun få muligheder for sådanne forandringer«.
Other points of great importance in that agreement are the enlargement of the Community to include Spain and Portugal and the implementation of the Community's 'medium-term social plan', the 'People's Europe' — in other words, new Community initiatives that will bring further benefits and, therefore, greater popular support — without forgetting the 'Spaak Committee', which was set up to improve the way the Community's institutions function.
Det er den politiske synsvinkel, ud fra hvilken vi må vurdere budgettet for 1985. Det er bestemt ikke Rådets svar med dette budget, der giver os en håndsrækning.
All the experts agree that in five years more than 400 000 farmers will have to be put out of business and within two further years 300 000 more.
Tværtimod har de samlinger i Rådet, som har fundet sted efter Fontainebleau, centreret deres politik om finansielle restriktioner, og i dag har man ikke fundet noget bedre end at forelægge os et part //me-årsbudget uden hensyn til genetableringen af ligevægten mellem landbrugsudgifterne og strukturudgifterne, hvoraf forbedringen af Fællesskabets interne forhold afhænger.
This would mean a historical, social and economic revolution without precedent, because while not so long ago industrialization did offer possibilities of redeployment, the present recession leaves little chance for changes of this kind.
Hvad skal vi overføre landbrugerne til?
Where are we going to transfer the farmers to?
Skal vi i den ne sektor forøge den arbejdsløshed, som de øvrige sektorer ikke er rede til at modtage?
Are we to increase unemployment in this sector, because the other sectors are not prepared to take them?
Skal vi gribe ind, for at dette ikke skal ske.
We have to take steps to ensure that this does not happen.
Muligvis burde der ske det modsatte, i betragtning af at sultproblemet i en stor del af verden kunne løses gennem en forøgelse af landbrugsproduktionen.
Maybe the reverse should happen, seeing that in much of the world the hunger problem could be solved by increasing agricultural production.
De egne indtægter skal — med betydelige overførsler fra de nationale budgetter til Fællesskabets budget — garantere udgiftskapitlet for støtte til forskning, også i beskæftigelsens interesse, og endelig bringe Europa på samme niveau som USA og Japan.
In the light of the new initiatives proposed at Fontainebleau, how should the misunderstanding regarding repayments, or the uncertainty as to the date from which the new level for own resources should apply, find a solution other than by a relaunch of the Community institutions and, above all, of their financial autonomy?
Udgiftskapitlerne for landbruget skal derfor være i stand til at imødegå den krise, som vi har talt om.
That is the political standpoint from which we ought to assess this 1985 budget.
Jeg ønsker ligeledes en mere direkte dialektik med Rådet under budgetbehandlingen.
What the Council has proposed certainly does not help us in this respect.
Budgetudvalget har til dels rettet disse utilstrækkelig heder.
In addition, essential measures for the Community's industrial sector are lacking, especially those to help small and mediumsized businesses.
Rigo (S). — (IT) Hr. formand, kære kolleger, Europa-Parlamentets afgørelse og afstemning om budgettet for 1985 falder på et afgørende tidspunkt for Fælles skabet.
The conclusion, Mr President, ladies and gentlemen, seems to me to be unequivocal.
Vi er kun få måneder fra indledningen af den nye valgperiode, der er legitimeret af vore befolkninger; vi er kun nogle få uger fra udnævnelsen af den nye Kommission; vi befinder os på et tidspunkt, hvor forhandlingen om budgettet for 1985 kan og bør være en lejlighed til og et mål for en politisk afklaring. ring.
Own resources must guarantee — through significant transfers from national budgets to the Community budget — expend iture for action on research, to the advantage of employment in the industrial sector, bringing Europe finally to the same level as the United States and
Nu får vi at se, hvad Rådet vil gøre mellem første og anden behandling.
The funds set aside for research are also inadequate, and that holds back scientific and technological development.
Vi håber, at man opfylder kravet om et reelt og konstruktivt samråd med Parlamentet for at blive enige om en budgetdisciplin, der respekterer de beføjelser, som er fastsat af traktaterne og må værdsættes i en fællesskabsindsats.
The same applies to the cultural and educational sector, as well as regional policy and the policy in relation to transport.
at stille de midler, som fremkommer ved forhøjelsen af momssatsen, til rådighed pr. 1. oktober 1985 vil få flertal, da det ville forhindre Rådet i, sådan som det har gjort i år, at ændre det tillægsbudget, som det vil være nødvendigt at opstille, hvis løsningen med for skuddene vedtages.
The Committee on Budgets has to some extent corrected these deficiencies. The lever used — and there was no other alternative — was the inclusion in the budget of the advances against own resources, so as to start implementing, from the commencement of the next financial year, the measures agreed at Fontaine bleau.
Hvis det ikke bliver tilfældet, vil Parlamentets reaktion blive meget bestemt og gå så vidt som til en forkastelse af budgettet for 1985.
For this reason, Mr President, we must draft a budget covering the whole year's expenditure and avoid spreading doubt in everyone's mind, in particular in the minds of the business world and farmers of the Community.
Denne højtidelige appel til nationalstaterne må føre til en afklaring af den europæiske politik i de kommende år.
We must call on the Council to spell out as of now what it intends to do about the shortfall in the 1985 budget, whether it intends to do what it did this year, i.e. adopt the down payments solution, or to ask the member countries to make the increase in own resources from value added tax contributions available from 1 October 1985.
Jeg vil dog komme med nogle bemærkninger, som angår den strategi, vi bør følge, de forhold, hvorunder budget udkastet er blevet udformet af Kommissionen, samt visse særlige bemærkninger vedrørende konkrete ud gifter på budgettet.
We hope that it will accept our call for real, constructive cooperation with Parliament and will agree to a budgetary discipline that will respect the competences fixed by the Treaty and will get the best out of Community action.
Hvis de midler, som vil fremkomme ved forhøjelsen af momssatsen, stilles til rådighed fra 1. oktober 1985, vil dette også få en anden væsentlig virkning.
Here I should like to say that a decision to make the own resources increase applicable from 1 October 1985 would have the advantage of dissuading the Council from altering, as it did this year, the supplementary budget which will need to be drawn up if the down payments solution is opted for.
Det vil gøre det muligt for Kommissionen at gen nemføre budgettet for 1985 efter forskrifterne og således undgå dette års fingerede besparelser, overførsler af udgifter til det følgende år og forsinkelser i frigørelserne af forpligtelses- og betalingsbevillingerne.
If it does not, then Parliament's reaction will be very firm, even to the point of rejecting the 1985 budget.
Jeg vil endvidere gerne henlede forsamlingens opmærksomhed på et andet vigtigt spørgsmål, som risikerer at indsnævre Europa-Parlamentets beføjelser med hensyn til de ikkeobligatoriske udgifter.
This solemn call to Member States must lead to a clarification of the lines on which European political initiative is to proceed for the next few years.
Det drejer sig om tilbagebetalingerne til Storbritannien og Vest tyskland, som ifølge Rådets forslag skal ske på grund lag af Fontainebleau-aftalen, ved en differentiering af momssatsen, som skal betales til fællesskabsbudget tet, dvs. via indtægterne.
Mr Christodoulou (PPE). — (GR) Mr President, as has already been stated, the European People's Party will in broad terms support the draft budget formulated by the Committee on Budgets.
Der kan ikke være tvivl om, at der er en tendens under udvikling i dag i visse medlemslande, og helt konkret i Rådet, til at begrænse Parlamentets beføjelser og indirekte forsinke gen nemførelsen af de ikkeobligatoriske udgifter, især udgifterne til strukturfondene.
Nevertheless, I should like to say a few things about the strategy which must be followed, the conditions under which the Commission drew up the preliminary draft budget, and make certain specific comments on particular items of expenditure in the budget.
Regnskabsåret 1985 må nødvendigvis være et over gangsår.
The 1985 financial year will of necessity be a transitional one.
Især hvad angår opstillingen og gennemførelsen af budgettet, eftersom dette års ophobede finansielle vanskeligheder og uvisheder uundgåeligt vil få alvorlige følger, som mærkes på budgettet.
Chiefly so as regards the make-up and implementation of the budget, because the financial difficulties and uncertainty which have built up this year will unavoidably have an adverse effect on the budget.
Hr. for mand, Rådet har sendt os et budgetforslag, som ikke går ud over de eksisterende egne midler, nemlig grænsen på 1 % af momsen, samtidig med, at budgetkontiene til EUGFL garantisektion kun dækker betalingerne til landmændene i ti måneder.
Mr President, the Council has sent us a draft budget which does not exceed the existing level of own resources, based, that is, on the 1% VAT ceiling, at a time when the EAGGF Guarantee Section appro priations suffice to cover payments to our farmers for only ten months.
På denne måde overtrædes artikel 199 og 203 i traktaten, som fast sætter, for det første at alle Fællesskabets indtægter og udgifter skal anslås for hvert regnskabsår og opføres på budgettet, og for det andet at budgettet skal være ligeligt delt i indtægter og udgifter for regnskabsåret, som løber fra den 1. januar til den 31. december.
This is in breach of Articles 199 and 203 of the Treaty which stipulate respectively that, firstly an annual budget should be drawn up for each financial year listing all the Community's revenue and expenditure for that year, and that, secondly, the budget should achieve a balance of expenditure against revenue for the financial year commencing 1 January and ending 31 December.
Budgetdisciplin og Rådets intentioner om at indføre en kvotereference for landbrugsudgifterne er det sidst fremkomne tegn på denne tendens hos Rådet, som vi risikerer, hvad enten vi vil det eller ej, får Fællesskabet til at stagnere eller sygne hen, mens vore konkurrenter, Japan og De forenede Stater, gennemgår et væsentligt opsving, og ulighederne mellem Fællesskabets regioner øges.
Making the increase in own resources available from 1 October 1985 would also have one other important effect. It would allow the Commission to implement the 1985 budget in a normal way, avoiding the false economies, the transfer of items of expenditure to the following year and the delays in freeing credits and commitment appropriations which were characteristic of this year.
Fællesskabet, hr. formand, må have et budget, som genspejler dets klare ønske om et forenet, harmonisk og stærkt Europa, og ikke et bud get, som blot er regnskabslægning.
I should also like to draw the House's attention to another important matter in respect of which there is a danger of the European Parliament's powers over noncompulsory expenditure being eaten away.
Til sidst, hr. formand, vil jeg gerne komme med tre bemærkninger:
I refer to the British and West German rebates which the Council is proposing should be made, in line with the Fontainebleau agreement, via a differentiation in the value added tax percentage contribution to the Community budget — through the revenue side, that is.
Med den måde, hvorpå Rådet har udarbejdet budget forslaget, bryder det disse to grundprincipper, og med undervurderingen af landbrugsudgifterne indskrænker det automatisk Parlamentets handlingsområde med hensyn til forøgelsen af de ikkeobligatoriske udgifter og skaber usikkerhed, idet det anmoder os om at vedtage et mangelfuldt budget, uden at vi ved, hvordan vi skal få dækket det hul, som vil opstå i 1985. Et hul, som anslås at være på 3 mia ECU.
There is no doubt whatsoever that a desire exists at this time in certain member countries, and in the Council more generally, to curtail the powers Par liament has, and indirectly to slow down the rate of noncompulsory expenditure and especially structural fund expenditure.
For det første har man både i Rådets forslag og i de ændringsforslag, som budgetudvalget har forelagt for samlingen, bemærket en betydelig reduktion af udgifterne til EUGFLs udviklingssektion, så de er nede på 696 mio ECU i forpligtelsesbevillinger, mens Kom missionen har foreslået 929 mio ECU.
Financial stringency and the Coun cil's intention to institute a quota framework for agricultural appropriations are the latest indications of this desire on the part of the Council, which threatens to lead the Community, whether we like it or not, into stagnation and decline at a time when our competitors, the United States and Japan, are experiencing a significant recovery and when the disparities between the Community's regions are increasing.