natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For instruktioner vedrørende brug og håndtering, se sektion 6. 6.
For instructions for use and handling, see section 6.6.
Dosering med ziconotid bør initieres ved 2, 4 μg/ dag og titreres til den enkelte patient alt efter patientens respons på den analgetiske behandling samt eventuelle bivirkningers sværhed.
Dosing of ziconotide should be initiated at 2.4 μ g/ day and titrated on an individual patient basis according to the patient’ s analgesic response and adverse reactions.
Patienten bør titreres i dosisforøgelser på ≤ 2, 4 μg/ dag op til en maksimumdosis på 21, 6 μg/ dag.
Patients should be titrated in dose increments of ≤ 2.4 μ g/ day, up to a maximum dose of 21.6 μ g/ day.
Cirka 75% af de patienter, som reagerer tilfredsstillende på behandlingen, kræver en dosis på ≤ 9, 6 μg/ dag.
Approximately 75% of patients who respond satisfactorily to treatment require a dose of ≤ 9.6 μ g/ day.
Da risikoen for meningitis sekundært til langvarig kateterisation af det intratekale rum er større i forbindelse med et eksternt kateterinfusionssystem, anbefales det at anvende interne systemer til indgivelse af ziconotid i længere perioder.
As the risk of meningitis secondary to prolonged catheterisation of the intrathecal space is greater with an external catheter infusion system, internal systems are recommended to administer ziconotide for prolonged periods.
Når der kræves lave doser ziconotid, som for eksempel når titreringen initieres, skal ziconotid fortyndes inden brug med natriumklorid injektionsopløsning uden konserveringsstoffer 9 mg/ ml (0, 9%).
When low doses of ziconotide are required, for example when initiating titration, ziconotide must be diluted before use with preservative-free sodium chloride 9 mg/ ml (0.9%) solution for injection.
(Se afsnit 6. 6).
(see section 6.6).
2 Brugen hos pædiatriske patienter (< 18 år gamle)
2 Use in paediatric patients (< 18 years of age)
Prialt er ikke anbefalet til brug hos børn under 18 år p. g. a. mangel på data vedrørende sikkerhed og effekt.
Prialt is not recommended for use in children below 18 years due to a lack of data on safety and efficacy.
Brugen hos patienter med nedsat leverfunktion
Use in patients with impaired hepatic function
Brugen hos patienter med nedsat nyrefunktion
Use in patients with impaired renal function
Ziconotid er kontraindiceret i kombination med IT kemoterapi (se afsnit 4. 5).
Ziconotide is contraindicated in combination with IT chemotherapy (see section 4.5).
Selv om ziconotid er blevet undersøgt i langvarige, open- label kliniske forsøg vedrørende effektivitet og sikkerhed, er der ikke udført kontrollerede studier af mere end 3 ugers varighed (se afsnit 5. 1).
Although ziconotide has been studied in long-term, open label efficacy and safety clinical trials, controlled studies of longer than 3 weeks duration have not been conducted (see section 5.1).
Mulige langvarige lokale toksiske virkninger på rygsøjlen er ikke blevet udelukket, og prækliniske data vedrørende dette er begrænsede (se afsnit 5. 3).
Possible long-term local toxic effects on the spinal cord have not been excluded and preclinical data in this respect are limited (see section 5.3).
Lavere placering af kateterspidsen, f. eks. ved lumbalt niveau, kan reducere forekomsten af ziconotid- relaterede neurologiske bivirkninger.
Lower catheter tip placement, e. g. at the lumbar level, may reduce the incidence of ziconotide-related neurological adverse reactions.
Kun et lille antal patienter har modtaget systemisk kemoterapi og IT ziconotid.
Only a small number of patients have received systemic chemotherapy and IT ziconotide.
Der skal derfor udvises forsigtighed, når ziconotid indgives til patienter, som har modtaget systemisk kemoterapi (se afsnit 4. 5).
Caution should be exercised when ziconotide is administered to patients who are receiving systemic chemotherapy (see section 4.5).
Forøgelser i kreatinkinase, som sædvanligvis er asymptomatisk, er almindelig hos patienter på intratekal ziconotid.
Elevations in creatine kinase, which are usually asymptomatic, are common amongst patients on intrathecal ziconotide.
I tilfælde af progressiv forhøjelse, eller klinisk signifikant forhøjelse i forbindelse med kliniske symptomer på myopati eller rhabdomyolyse, bør afbrydelse af ziconotid behandlingen overvejes.
In the event of progressive elevation, or clinically significant elevation in association with clinical features of myopathy or rhabdomyolysis, discontinuation of ziconotide should be considered.
3 Kognitive og neuropsykiatriske bivirkninger, især konfusion, er almindelige hos patienter behandlet med ziconotid.
3 Cognitive and neuropsychiatric adverse reactions, particularly confusion, are common in patients treated with ziconotide.
Episoder med akutte psykiatriske forstyrrelser, såsom hallucinationer, paranoide reaktioner, fjendtlighed, delirium, psykose og maniske reaktioner, er blevet indberettet hos patienter behandlet med ziconotid.
Episodes of acute psychiatric disturbances, such as hallucinations, paranoid reactions, hostility, delirium, psychosis and manic reactions have been reported in patients treated with ziconotide.
Patienter har oplevet nedsat bevidsthedsniveau, mens de modtog ziconotid.
Patients have experienced depressed levels of consciousness while receiving ziconotide.
Patienten forbliver sædvanligvis bevidst, og åndedrættet bliver ikke nedsat.
The patient usually remains conscious and breathing is not depressed.
Hændelsen kan være selvbegrænsende, men ziconotid bør afbrydes, indtil hændelsen opklares.
The event may be self limited, but ziconotide should be discontinued until the event resolves.
Genoptagelse af ziconotid behandling anbefales ikke til disse patienter.
The re-introduction of ziconotide is not recommended in these patients.
Nedtrapning af samtidigt administrerede CNS depresserende stoffer bør ligeledes overvejes, da de kan være medvirkende til at nedsætte niveauet af opstemthed.
Withdrawal of concomitant CNS depressant medicinal products should also be considered as they may contribute to the reduced level of arousal.
Lave plasma ziconotid koncentrationer, metabolisme af ubikvitære peptidaser og relativt lav plasma protein binding (se afsnit 5. 2) gør imidlertid metabolisme- baserede interaktioner eller interaktioner af plasma protein forskydningstypen mellem ziconotid og andre lægemidler usandsynlig.
However, low plasma ziconotide concentrations, metabolism by ubiquitous peptidases and relatively low plasma protein binding (see section 5.2) make metabolic-based interactions or plasma protein displacement type interactions between ziconotide and other medicinal products unlikely.
Ziconotid er kontraindiceret i kombination med IT kemoterapi (se afsnit 4. 3).
Ziconotide is contraindicated in combination with IT chemotherapy (see section 4.3).
Der skal udvises forsigtighed, når ziconotid indgives til patienter, som modtager systemisk kemoterapi (se afsnit 4. 4).
Caution should be exercised when ziconotide is administered to patients who are receiving systemic chemotherapy (see section 4.4).
Lægemidler, der påvirker specifikke peptidaser/ proteaser forventes ikke at have indflydelse på ziconotid plasma eksponering.
Medicinal products that affect specific peptidases/ proteases would not be expected to impact upon ziconotide plasma exposure.
Baseret på meget begrænsede kliniske undersøgelser har hverken angiotensin konverterende enzym hæmmere (f. eks. benazepril, lisinopril og moexipril) eller HIV protease hæmmere (f. eks. ritonavir, saquinavir, indinavir) nogen klar tilsyneladende virkning på plasma ziconotid eksponering.
Based on very limited clinical investigations, both angiotensin converting enzyme inhibitors (e. g., benazepril, lisinopril and moexipril) and HIV protease inhibitors (e. g., ritonavir, saquinavir, indinavir), have no readily apparent effect on plasma ziconotide exposure.
Ziconotid interagerer ikke med opiat- receptorer.
Ziconotide does not interact with opiate receptors.
Tilføjelse af IT ziconotid til stabile doser af IT morfin (se afsnit 5. 1) er mulig, men kræver speciel overvågning, da der i forsøg 202 blev observeret en høj forekomst af neuropsykiatriske bivirkninger (konfusion/ abnorm tankemåde, paranoide reaktioner og hallucinationer samt abnorm gangart), hvoraf nogle var alvorlige på trods af en lav dosis ziconotid.
Adding IT ziconotide to stable doses of IT morphine (see section 5.1), is possible but requires special attention, as a high rate of neuropsychiatric adverse events (confusion/ thinking abnormal, paranoid reactions and hallucinations, and abnormal gait), some of them serious, was observed in Study 202 despite a low dose of ziconotide.
Opkastning og anorexi samt perifere ødemer blev ligeledes observeret, når IT ziconotid blev tilføjet til IT morfin.
Vomiting and anorexia, and peripheral edema were also observed when IT ziconotide was added to IT morphine.
Tilføjelse af IT morfin til stabile doser af IT ziconotid tolereres bedre (pruritus er blevet indberettet).
The addition of IT morphine to stable doses of IT ziconotide is better tolerated (pruritis has been reported).
(Se afsnit 5. 1).
(See section 5.1).
Der er observeret en øget forekomst af somnolens, når ziconotid indgives samtidig med systemisk baclofen, clonidin, bupivacain eller propofol.
An increased incidence of somnolence has been observed when ziconotide is administered concomitantly with systemic baclofen, clonidine, bupivacaine or propofol.
Der er ingen tilgængelige data vedrørende samtidig brug af partielle opioide agonister (f. eks. buprenorfin) og ziconotid.
No data are available regarding the concomitant use of partial opioid agonists (e. g. buprenorphine) with ziconotide.
Der er ingen tilstrækkelige data vedrørende brugen af ziconotid hos gravide kvinder.
There are no adequate data from the use of ziconotide in pregnant women.
Ziconotid bør ikke anvendes under graviditet, medmindre det er klart nødvendigt.
Ziconotide should not be used during pregnancy unless clearly necessary.
Det vides ikke, hvorvidt ziconotid udskilles i modermælken, og derfor bør det ikke indgives til ammende kvinder, medmindre det er klart nødvendigt.
It is not known whether ziconotide is excreted in breast milk, therefore it should not be administered to breast-feeding women unless clearly necessary.
Ziconotid kan forårsage konfusion, somnolens og andre neurologiske bivirkninger, og derfor skal patienter rådgives til ikke at føre motorkøretøj eller betjene maskiner, hvis de oplever disse symptomer.
Ziconotide may cause confusion, somnolence and other neurological adverse reactions, therefore patients must be advised not to drive or operate machines if affected.
Sikkerheden af ziconotid, indgivet som en kontinuerlig intratekal infusion, er blevet evalueret hos mere end 1. 400 patienter, der har deltaget i kliniske forsøg vedrørende akut og kronisk smerte.
The safety of ziconotide administered as a continuous intrathecal infusion has been evaluated in more than 1,400 patients participating in acute and chronic pain clinical trials.
Infusionsdosens hastighed varierede fra 0, 03 - 912 μg/ dag med en median endelig dosishastighed på 7, 2 μg/ dag.
The infusion dose rate ranged from 0.03 - 912 μ g/ day, with a median final dose rate of 7.2 μ g/ day.
I kliniske forsøg oplevede 88% af patienterne bivirkninger (ADRs).
In clinical trials, 88% of patients experienced adverse drug reactions (ADRs).
De hyppigst indberettede ADRs i de længevarende kliniske forsøg var svimmelhed (42%), kvalme (30%), nystagmus (23%), konfusionstilstand (25%), abnorm gangart (16%), svigtende hukommelse (13%), sløret syn (14%) hovedpine (12%), asteni (13%), opkastning (11%) og somnolens (10%).
The most commonly reported ADRs reported in long-term clinical trials were dizziness (42%), nausea (30%), nystagmus (23%), confusional state (25%), gait abnormal (16%), memory impairment (13%), vision blurred (14%), headache (12%), asthenia (13%), vomiting (11%), and somnolence (10%).
De fleste bivirkninger var milde til moderate i sværhed og opklaredes efterhånden.
Most ADRs were mild to moderate in severity and resolved over time.
Samtlige bivirkninger, som er indberettet i de intratekale kliniske forsøg med ziconotid (kort og længevarende eksponering) er opstillet nedenfor efter hyppighed.
All ADRs reported in the intrathecal clinical trials with ziconotide (short- and long-term exposure) are listed below in order of frequency.
Meget almindelig (> 1/ 10), almindelig (> 1/ 100, < 1/ 10), usædvanlig (> 1/ 1, 000, < 1/ 100)
Very Common (> 1/ 10), Common (> 1/ 100 ,< 1/10), Uncommon (> 1/ 1,000, < 1/ 100)
Usædvanlig: sepsis, meningitis
Uncommon: sepsis, meningitis
Almindelig: nedsat appetit, anorexi
Common: appetite decreased, anorexia
Meget almindelig: konfusionstilstand
Very common: confusional state
Almindelig: ængstelse, hørehallucinationer, insomni, agitation, disorientering, hallucinationer, visuelle hallucinationer, depression, paranoia, irritabilitet, forværret depression, nervøsitet, affektlabilitet, ændringer i mental status, forværret ængstelse, forværret konfusion
Common: anxiety, auditory hallucination, insomnia, agitation, disorientation, hallucination, visual hallucination, depression, paranoia, irritability, depression aggravated, nervousness, affect lability, mental status changes, anxiety aggravated, confusion aggravated
Usædvanlig: delirium, psykotiske forstyrrelser, selvmordstanker, selvmordsforsøg, tankeblokering, abnorme drømme
Uncommon: delirium, psychotic disorder, suicidal ideation, suicide attempt, thought blocking, abnormal dreams
5 Sygdomme i nervesystemet
5 Nervous system disorders
Meget almindelig: svimmelhed, nystagmus, svigtende hukommelse, hovedpine, somnolens
Very Common: dizziness, nystagmus, memory impairment, headache, somnolence
Almindelig: dysartri, amnesi, dysgeusi, tremor, nedsat balanceevne, ataxi, afasi, brændende fornemmelse, sedation, paræstesi, hypoæstesi, opmærksomhedsforstyrrelse, taleforstyrrelse, arefleksi, abnorm koordination, postural svimmelhed, nedsat kognitiv funktion, hyperæstesi, hyporefleksi, ageusi, nedsat bevidsthedsniveau, dysæstesi, parosmi, nedsat mental funktion
Common: dysarthria, amnesia, dysgeusia, tremor, balance impaired, ataxia, aphasia, burning sensation, sedation, paraesthesia, hypoaesthesia, disturbance in attention, speech disorder, areflexia, coordination abnormal, dizziness postural, cognitive disorder, hyperaesthesia, hyporeflexia, ageusia, depressed level of consciousness, dysaesthesia, parosmia, mental impairment
Usædvanlig: inkohærens, bevidsthedstab, koma, stupor, krampeanfald, cerebrovaskulær begivenhed, encefalopati
Uncommon: incoherence, loss of consciousness, coma, stupor, convulsions, cerebrovascular accident, encephalopathy
Meget almindelig: sløret syn
Very Common: vision blurred
Almindelig: diplopi, synsforstyrrelse, fotofobi
Common: diplopia, visual disturbance, photophobia
Almindelig: vertigo, tinnitus
Common: vertigo, tinnitus
Usædvanlig: atriefibrillation
Uncommon: atrial fibrillation
Almindelig: ortostatisk hypotension, hypotension
Common: orthostatic hypotension, hypotension
Almindelig: dyspnø
Common: dyspnoea
Usædvanlig: åndedrætsforstyrrelse
Uncommon: respiratory distress
Meget almindelig: kvalme, opkastning
Very Common: nausea, vomiting
Almindelig: diaré, tør mund, forstoppelse, forværret kvalme, øvre abdominal smerte
Common: diarrhoea, dry mouth, constipation, nausea aggravated, upper abdominal pain
Usædvanlig: dyspepsi
Uncommon: dyspepsia
Almindelig: pruritus, øget svedafsondring
Common: pruritus, sweating increased
Usædvanlig: udslæt
Uncommon: rash
Almindelig: smerte i lemmer, myalgi, muskelspasmer, muskelkrampe, muskelsvaghed, arthralgi, perifer hævelse
Common: pain in limb, myalgia, muscle spasms, muscle cramp, muscle weakness, arthralgia, peripheral swelling
Usædvanlig: rhabdomyolyse, myositis, rygsmerte, muskeltrækninger, nakkesmerte
Uncommon: rhabdomyolysis, myositis, back pain, muscle twitching, neck pain
6 Sygdomme i nyre og urinveje
6 Renal and urinary disorders
Almindelig: urinretention, tøven ved urinering (startbesvær), dysuria, urininkontinens
Common: urinary retention, urinary hesitation, dysuria, urinary incontinence
Usædvanlig: akut nyresvigt
Uncommon: acute renal failure
Meget almindelig: abnorm gangart, asteni
Very Common: gait abnormal, asthenia
Almindelig: træthed, pyrexia, sløvhed, perifert ødem, kulderystelser, fald, brystsmerte, kuldefornemmelse, smerte, følelse af nervøsitet, smerte forværret
Common: fatigue, pyrexia, lethargy, oedema peripheral, rigors, fall, chest pain, feeling cold, pain, feeling jittery, pain exacerbated
Usædvanlig: gangbesvær
Uncommon: difficulty in walking
Almindelig: øget blod kreatinfosfokinase, vægttab
Common: blood creatine phosphokinase increased, weight decreased
Usædvanlig: unormalt elektrokardiogram, øget aspartat aminotransferase, øget blod kreatinfosfokinase MM, øget legemstemperatur
Uncommon: electrocardiogram abnormal, aspartate aminotransferase increased, blood creatine phosphokinase MM increased, body temperature increased
Specifikke kommentarer og særlige forholdsregler vedrørende meningitis, forhøjelse af kreatininkinase og CNS bivirkninger findes i afsnit 4. 4.
Specific comments and particular caution regarding meningitis, elevations of creatine kinase, and CNS adverse events can be found in Section 4.4.
I intravenøse infusionsstudier modtog raske mandlige frivillige ziconotid ved doser på op til 70. 000 μg/ dag eller 3. 200 gange den maksimalt anbefalede daglige intratekale infusionsdosis.
In intravenous infusion studies, healthy male volunteers received ziconotide at doses of up to 70,000 μ g/ day or 3,200 times the maximum recommended daily intrathecal infusion dose.
Postural hypotension blev observeret hos næsten alle forsøgspersoner, som modtog høje intravenøse doser af ziconotid.
Postural hypotension was observed in almost all subjects who received high intravenous doses of ziconotide.
Den maksimalt anbefalede intratekale dosis er 21, 6 μg/ dag.
The maximum recommended intrathecal dose is 21.6 μ g/ day.
Den maksimalt tilsigtede intratekale dosis ziconotid i kliniske forsøg var 912 μg/ dag efter stigende titrering over 7 dage.
The maximum intended intrathecal dose of ziconotide in clinical trials was 912 μ g/ day following upward titration over 7 days.
I ét klinisk studie modtog en mandlig cancerpatient en utilsigtet IT ziconotid overdosis på 744 μg over en 24 timers periode (31 μg/ time) og genoptog behandling ved den tilsigtede dosis efter at have oplevet en reduktion fra 82 til 2, 5 mm i Visuel Analog Skala (VAS- skala) til måling af smerteintensitet.
In one clinical study a male cancer patient received an accidental IT ziconotide overdose of 744 μ g over a 24-hour period (31 μ g/ hour) and resumed treatment at the intended dose after experiencing a reduction in Visual Analog Scale of Pain Intensity (VASPI) from 82 to 2.5 mm.
Hos nogle patienter, som modtog intratekale doser større end den maksimalt anbefalede dosis, blev der observeret unormalt store farmakologiske virkninger, f. eks. ataxi, nystagmus, svimmelhed, stupor, nedsat bevidsthedsniveau, muskelspasmer, konfusionstilstand, sedation, hypotension, afasi, taleforstyrrelse, kvalme og opkastning.
In some patients who received intrathecal doses greater than the maximum recommended dose, exaggerated pharmacological effects, e. g., ataxia, nystagmus, dizziness, stupor, depressed level of consciousness, muscle spasms, confusional state, sedation, hypotension, aphasia, speech disorder, nausea and vomiting were observed.
Generelle medicinske, støttende forholdsregler skal tages over for patienter, som modtager en overdosis, indtil de unormalt store farmakologiske virkninger af lægemidlet er opklaret.
General medical supportive measures should be administered to patients who receive an overdose until the exaggerated pharmacological effects of the medicinal product have resolved.
Analgetika ATC- kode:
Analgesics ATC code:
Det
This means that due to the rarity of the disease it has not been possible to obtain complete information on this medicinal product.
7 europæiske Lægemiddelagentur (EMEA) vil hvert år vurdere al ny information vedrørende produktet og vil om nødvendigt opdatere produktinformationen.
The European Medicines Agency (EMEA) will review any new information, which may become available every year and this SPC will be updated as necessary.
Ziconotid er en syntetisk analog af en ω- conopeptid, MVIIA, som findes i giften i havsneglen Conus magus.
7 Ziconotide is a synthetic analogue of a ω -conopeptide, MVIIA, found in the venom of the Conus magus marine snail.
Det er en N- type calciumkanal- blokker (NCCB).
It is an N-type calcium channel blocker (NCCB).
NCCer regulerer neurotransmitter frigørelse i specifikke neuronale populationer, som behandler smerte i rygsøjlen.
NCCs regulate neurotransmitter release in specific neuronal populations responsible for the spinal processing of pain.
Ved at binde sig til disse neuronale NCCer hæmmer ziconotid den spændingsafhængige calcium- strøm i at gå ind i de primære nociceptive afferenter, som terminerer i de superficielle lag af rygsøjlens dorsale horn.
In binding to these neuronal NCCs ziconotide inhibits the voltage sensitive calcium current into primary nociceptive afferents terminating in the superficial layers of the dorsal horn of the spinal cord.
Selv om der er observeret statistisk signifikant sammenhæng og rimelig korrelation mellem cerebrospinal væske (CSF) eksponering (AUC, Cmax) og målinger af klinisk respons efter 1 times IT administration, er der stadig ikke identificeret veldefinerede sammenhænge mellem dosis/ koncentration og respons.
Though statistically significant relationships and reasonable correlation between cerebrospinal fluid (CSF) exposure (AUC, Cmax) and clinical response measures have been observed following 1 hour IT administration, no well-defined dose-concentration-response relationships have yet been identified.
Fordi analgesi opnås og bivirkninger forekommer ved samme eller lignende doser, er det anbefalede interval mellem dosisforøgelser 48 timer eller mere.
Given the occurrence of analgesia and adverse drug reactions at similar doses, the recommended interval between dose increases is 48 hours or more.
Til håndtering af bivirkninger kan dosen om nødvendigt sættes ned ved en hvilken som helst mængde (inklusiv ophør med infusionen).
If necessary the dose can be decreased by any amount (including stopping the infusion) for the management of adverse drug reactions.
Lav plasma eksponering optræder under IT infusion på grund af de anbefalede lave IT infusionshastigheder og den relativt hurtige plasma clearance (se afsnit 5. 2).
Low plasma exposure occurs during IT infusion due to the low recommended IT infusion rates and relatively rapid plasma clearance (see section 5.2).
Den gennemsnitlige responsdosis er cirka 6, 0 μg/ dag, og cirka 75% af de responderende patienter kræver ≤ 9, 6 μg/ dag.
The median dose at response is approximately 6.0 μ g/ day and approximately 75% of responsive patients require ≤ 9.6 μ g/ day.
For at begrænse forekomsten af alvorlige bivirkninger anbefales en maksimal dosis på 21, 6 μg/ dag.
To limit the occurrence of serious adverse drug reactions, a maximum dose of 21.6 μ g/ day is recommended.
Imidlertid er det i kliniske forsøg opserveret, at patienter, som tolererer doser på 21, 6 μg/ dag efter langsom titrering over en 3 til 4 ugers periode, generelt tolererer højere doser op til 48, 0 μg/ dag.
However, in clinical trials it has been observed that patients who tolerate doses of 21.6 μ g/ day following slow titration over a 3 to 4-week period, generally tolerate higher doses up to 48.0 μ g/ day.
Undersøgelse af det intratekale kateters åbenhed bør overvejes, hvis den krævede ziconotid dosis bliver ved med at blive sat op, og der ikke observeres fordele af behandlingen eller forværring af bivirkningerne.
Examination of the patency of the intrathecal catheter should be considered if the required ziconotide dose continually increases and there is no benefit or increase in drug reactions.
Der blev udført tre placebo- kontrollerede kliniske forsøg med IT ziconotid.
There were three placebo-controlled clinical trials of IT ziconotide.