natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Der blev set beskedent fald i amprenavir-aktivitet med en gennemsnitlig stigning af IC50 fra 3.7 – til 8-gange i henholdsvis baseline- og rebound-isolater.
Modest decreases in amprenavir activity were noted with a median increase of IC50 from 3.7- to 8-fold in the baseline and rebound isolates, respectively.
Der blev set dosisrelaterede stigninger i Cmax og AUC for doser på op til 1.600 mg. stigningerne var mindre end proportionale, hvilket tyder på formindsket absorption ved højere doser.
Dose related increases in Cmax and AUC were seen for doses up to 1,600 mg; the increases were less than proportional suggesting diminished absorption at higher doses.
Der blev set en (1) yderligere lavtitret de novo-inhibitor.
One (1) additional low-titre de novo inhibitor was observed.
Der blev set en betydende reduktion af det adenomatøse område i duodenum sammenlignet med placebo (14,5% for celecoxib 400 mg 2 gange dagligt versus 1,4% for placebo), hvilket dog ikke er statistisk signifikant.
A meaningful reduction in duodenal adenoma area was also observed compared with placebo (14.5% celecoxib 400 mg BID versus 1.4% placebo), which however was not statistically significant.
Der blev set en forbedring af OS og PFS i subgrupper, herunder de præspecificerede stratificeringsfaktorer [ECOG PS-score (0-1 vs.
An improvement was observed in subgroups for OS and PFS including the pre-specified stratification factors [ECOG PS score (0-1 vs.
Der blev set en højere incidens i STS-populationen (5 %) end i RCC-populationen (2 %).
While observed in both RCC and STS studies the incidence was higher in the STS population (5 %) than in the RCC population (2 %).
Der blev set en højere infektionshyppighed, herunder infektioner af grad 3 eller 4, under MabThera vedligeholdelsesbehandling i op til 2 år sammenlignet med observationsgruppen.
Higher frequencies of infections overall, including grade 3 or 4 infections, were observed during MabThera maintenance treatment up to 2 years when compared to observation.There was no cumulative toxicity in terms of infections reported over a
Der blev set en indvirkning på golimumabkoncentrationen i serum ved titre >1:100, mens der ikke blev set en indvirkning på effekten før titre > 1:1000, selvom antallet af børn med titre > 1:1000 var lavt (N = 8).
An effect on serum golimumab concentrations was seen at titres of > 1:100 while an effect on efficacy was not seen until titres of > 1:1000, though the numbers of children with titres of > 1:1000 were low (N = 8).
Der blev set en let øget forekomst af testikulær tubulær atrofi hos rotter, der fik oralt administreret bosentan i doser på helt ned til 125 mg/kg/dag (cirka 4 gange højere end den maksimalt anbefalede dosis til mennesker [MRHD] og de laveste afprøvede doser) i to år, men ikke ved doser på helt op til 1.500 mg/kg/dag (cirka 50 gange højere end MRHD) i 6 måneder.
Slightly increased incidence of testicular tubular atrophy was observed in rats given bosentan orally at doses as low as 125 mg/kg/day (about 4 times the maximum recommended human dose [MRHD] and the lowest doses tested) for two years but not at doses as high as 1500 mg/kg/day (about 50 times the MRHD) for 6 months.
Der blev set en let øget forekomst af testikulær tubulær atrofi hos rotter, der fik oralt administreret bosentan i doser på helt ned til 125 mg/kg/dag (cirka 4 gange højere end den maksimalt anbefalede dosis til mennesker [MRHD] og de laveste afprøvede doser) i to år, men ikke ved doser på helt op til 1500 mg/kg/dag (cirka 50 gange højere end MRHD) i 6 måneder.
Slightly increased incidence of testicular tubular atrophy was observed in rats given bosentan orally at doses as low as 125 mg/kg/day (about 4 times the maximum recommended human dose [MRHD] and the lowest doses tested) for two years but not at doses as high as 1500 mg/kg/day (about 50 times the MRHD) for 6 months.
Der blev set en lille reduktion (< 10 %) i procenten af morfologisk normale sperm ved 300 mg/kg/dag, men ikke ved 100 mg/kg/dag (> 9 gange klinisk eksponering ved 10 mg/dag).
A slight (<10%) decrease in the percentage of morphologically normal sperms was noted at 300 mg/kg/day but not at 100 mg/kg/day (>9-fold clinical exposure at 10 mg/day).
Der blev set en potentielt behandlingsrelateret stigning i forekomsten af skeletvarianten todelt vertebralt centrum og et enkelt foster med anorchia ved den højeste afprøvede dosis i studiet af den embryoføtale udvikling hos rotter.
A potentially treatment- related increased incidence of the skeletal variant bipartite vertebral centrum and a single foetus with anorchism was seen at the highest dose tested in the rat embryo-foetal development study.
Der blev set en reduktion i topotecanclearance; men de foreliggende data er ikke tilstrækkelige til at kunne lave en dosisanbefaling til denne patientgruppe.
A reduction in topotecan clearance was observed; however there are insufficient data available to make a dose recommendation for this patient group.
Der blev set en øget forekomst af pneumoni hos KOL-patienter, der fik fluticasonfuroat/vilanterol.
An increase in pneumonia has been observed in patients with COPD receiving fluticasone furoate/vilanterol.
Der blev set en øget hyppighed af disse stigninger, når der blev givet potentielt hepatotoksiske lægemidler (f.eks.
An increased frequency of these elevations was observed when potentially hepatotoxic drugs (e.g.
Der blev set en øget hyppighed, når empagliflozin blev givet som tillæg til metformin plus et sulfonylurinstof (empagliflozin 10 mg: 16,1 %; empagliflozin 25 mg: 11,5 %; placebo: 8,4 %) og som tillæg til metformin plus insulin (empagliflozin 10 mg: 31,3 %; empagliflozin 25 mg: 36,2 %; placebo: 34,7 %).
An increased frequency was noted when empagliflozin given as add-on to metformin and a sulfonylurea (empagliflozin 10 mg: 16.1%, empagliflozin 25 mg: 11.5% and placebo: 8.4%) or as add-on to metformin and insulin (empagliflozin 10 mg: 31.3%, empagliflozin 25 mg: 36.2% and placebo:
Der blev set et fald (op til -0,3 mU/l i forhold til en median på 2,5 mU/l ved baseline) i medianniveauet af thyroideastimulerende hormon ved de fleste besøg i selexipaggruppen.
A reduction (up to 0.3 MU/L from a baseline median of 2.5 MU/L) in median thyroid-stimulating hormone was observed at most visits in the selexipag group.
Der blev set forhøjede alaninaminotransferase og aspartataminotransferase ≥3 gange ULN hos henholdsvis 5% og 2% af patienterne behandlet med placebo og hos 6% og 2% af patienterne behandlet med Tecfidera.
Elevations of alanine aminotransferase and aspartate aminotransferase ≥3 times ULN, respectively, were seen in 5% and 2% of patients treated with placebo and 6% and 2% of patients treated with Tecfidera.
Der blev set histopatologisk luminal dilation, slimcellehyperplasi, hæmoragi, erosion og ødem i tarm- kanalen og sinus-erytrocytose og hæmoragi i de mesenteriale lymfeknuder.
Histopathologically, luminal dilation, goblet cell hyperplasia, haemorrhage, erosion, and oedema of the intestinal tract, and sinus erythrocytosis and haemorrhage in the mesenteric lymph nodes, were observed.
Der blev set hypospermatogenese i det livslange karcinogenicitetsstudie med rotter og i studiet af toksicitet efter gentagen administration hos hunde ved eksponeringer, der giver sikkerhedsmarginer på 9,7 hos rotter og 23 hos hunde.
Hypospermatogenesis was observed in the life-long carcinogenicity study in rats and in the repeat- dose toxicity studies in dogs at exposures that provide safety margins of 9.7 in rats and 23 in dogs.
Der blev set lignende resultater hos de 45 patienter, som skiftede over fra monoterapi med dabrafenib til kombinationen med trametinib 2 mg én gang daglig og dabrafenib 150 mg to gange dagligt i del C af dette studie.
Similar results were seen in the 45 patients who crossed over from dabrafenib monotherapy to the trametinib 2 mg once daily and dabrafenib 150 mg twice daily combination in Part C of this study.
Der blev set lindring af symptomer på generaliseret angst, målt ved ”Hamilton Anxiety Rating Scale” (HAM-A), efter 1 uge
Relief of the symptoms of GAD as reflected by the Hamilton Anxiety Rating Scale (HAM-A) was observed by Week 1.
Der blev set mindst 1 bivirkning af alle grader hos 848 (97,5%) af patienterne.
At least 1 adverse reaction of any toxicity grade was reported for 848 (97.5%) patients.
Der blev set mindst 1 grad 3- eller 4-bivirkning hos 531 (61,0%) af patienterne.
At least 1 Grade 3 or Grade 4 adverse reaction was reported for 531 (61.0%) patients.
Der blev set nærmere på Lucentis til makulært ødem som følge af retinal veneokklusion i to hovedundersøgelser, som omfattede i alt 789 patienter, hvor Lucentis blev sammenlignet med en skininjektion.
For macular oedema due to retinal vein occlusion, Lucentis was looked at in two main studies involving a total of 789 patients, where Lucentis was compared with a sham injection.
Der blev set PDGFR- omlejring hos 11 patienter, 9 af disse opnåede CHR og 1 PHR.
In eleven patients PDGFR gene rearrangements was detected, 9 of them achieved a CHR and 1 PHR.
Der blev set PDGFR- omlejring hos 11 patienter, 9 af disse opnåede CHR og 1 PHR.
In eleven patients PDGFR gene rearrangements were detected, 9 of them achieved a CHR and 1 PHR.
Der blev set reduktion i legemsvægten hos de patienter, der blev behandlet med dulaglutid, uafhængigt af kvalme, selvom vægttabet var numerisk større i gruppen med kvalme.
Reduction in body weight was observed in patients treated with dulaglutide irrespective of nausea, though the reduction was numerically larger in the group with nausea.
Der blev set reduktioner i HbA1c fra baseline til uge 24 i alle vurderede undergrupper defineret ud fra baseline-HbA1c, og der sås størst reduktioner hos patienter med en baseline-HbA1c ≥ 10 % (se tabel 3).
Reductions in HbA1c from baseline to Week 24 were observed in all evaluated subgroups defined by baseline HbA1c, with greater reductions observed in patients with a baseline HbA1c ≥ 10% (see Table 4).
Der blev set reduktioner i HbA1c fra baseline til uge 24 i alle vurderede undergrupper defineret ud fra baseline-HbA1c, og der sås størst reduktioner hos patienter med en baseline-HbA1c ≥ 10 % (se tabel 4).
Reductions in HbA1c from baseline to Week 24 were observed in all evaluated subgroups defined by baseline HbA1c, with greater reductions observed in patients with a baseline HbA1c ≥ 10% (see Table 4).
Der blev set reversibel øjenirritationhos kaniner.
Reversible irritancy of rabbits' eyes was detected.
Der blev set statistisk signifikante (p< 0,0001) fald i HbA1c og legemsvægt sammenlignet med placebo (Tabel 2), når empagliflozin blev givet som tillæg til metformin, metformin plus et sulfonylurinstof, eller pioglitazon plus metformin.
Empagliflozin as add-on to metformin, metformin and a sulphonylurea, or pioglitazone and metformin resulted in statistically significant (p<0.0001) reductions in HbA1c and body weight compared to placebo (Table 2).
Der blev set statistisk signifikante forbedringer for de sekundære endepunkter PFS og ORR.
Statistically significant improvements are observed for the secondary endpoints of PFS and ORR.
Der blev set statistisk signifikante forbedringer for det primære endepunkt PFS og det sekundære endepunkt ORR (samlet responsrate).
Statistically significant improvements were observed for the primary endpoint of PFS and secondary endpoint of ORR.
Der blev set stigninger til > 8 x ULN hos 3,6% af de bosentanbehandlede patienter og hos 0,4% af de placebobehandlede patienter.
Elevations to  8  ULN were seen in 3.6% of the bosentan- treated patients and 0.4% of the placebo-treated patients.
Der blev set stigninger til > 8 x ULN hos 3,6% af de bosentanbehandlede patienter og hos 0,4% af de placebobehandlede patienter.
Elevations to  8  ULN were seen in 3.6% of the bosentan-treated patients and 0.4% of the placebo-treated patients.
Der blev set stigninger til >8 x ULN hos 3,6% af de bosentanbehandlede patienter og hos 0,4% af de placebobehandlede patienter.
Elevations to  8  ULN were seen in 3.6% of the bosentan-treated patients and 0.4% of the placebo-treated patients.
Der blev set tilsvarende IC50-værdier for kliniske isolater uden nogen større forskel mellem undertyperne; i et panel på 24 hiv-1-isolater af clade A, B, C, D, E, F og G og gruppe O var den gennemsnitlige IC50-værdi 0,2 nM (interval 0,02-2,14).
Similar IC50s were seen for clinical isolates without any major difference between subtypes; in a panel of 24 HIV-1 isolates of clades A, B, C, D, E, F and G and group O the mean IC50 value was 0.2 nM (range 0.02-2.14).
Der blev set to tilfælde af svær hypoglykæmi med 1,5 mg Trulicity, og to tilfælde af svær hypoglykæmi med insulin glargin.
No cases of severe hypoglycaemia with dulaglutide were observed.
Der blev set ændringer i biomarkører i kliniske studier.
Changes in biomarkers were seen in clinical trials.
Der blev set øget mortalitet og morbiditet ved alle doser ( 1 mg/kg/dag) hos diegivende hunner i studier af den præ- og postnatale udvikling hos mus.
Increased mortality and morbidity were seen at all doses (1 mg/kg/day) in lactating females in mouse pre- and postnatal development studies.
Der blev sjældent rapporteret om signifikante senfølger af trombocytopeni inkl. dødelig tumorblødning.
Reports of significant sequelae associated with thrombocytopenia including fatalities due to tumour bleeds have been infrequent.
Der blev taget en række blodprøver før dosering og med intervaller i løbet af 12 timer i 2. og 3. trimester, ved fødslen, og 4–6 uger efter fødslen (hos kvinder som fortsatte behandlingen efter fødslen) til farmakokinetisk analyse af koncentrationen af total og ubundet lopinavir i plasma.
A series of blood samples were collected pre-dose and at intervals over the course of 12 hours in trimester 2 and trimester 3, at birth, and 4–6 weeks postpartum (in women who continued treatment post- delivery) for pharmacokinetic analysis of total and unbound levels of plasma lopinavir concentrations.
Der blev tidligt observeret forbigående gennemsnitlig øgning fra baseline i det systoliske og diastoliske blodtryk på op til 1 mm Hg i kliniske forsøg med naltrexon/bupropion.
Early, transient mean increases from baseline in systolic and diastolic blood pressure of up to 1 mm Hg were observed in naltrexone / bupropion clinical trials.
Der blev til reumatoid artritis gennemført fire hovedundersøgelser af Orencia, som omfattede i alt 1 733 voksne patienter.
In rheumatoid arthritis, Orencia has been studied in four main studies involving a total of 1,733 adults.
Der blev tillige set højere normaliseringsrater for diastolisk blodtryk sammenlignet med monoterapi (63,7 %, 66,5 % med 40 mg/10 mg, 80 mg/10 mg over for 51,1 % med amlodipin 10 mg).
40 mg/10 mg, 80 mg/10 mg versus 51.1 % with amlodipine 10 mg).
Der blev tillige set højere normaliseringsrater for diastolisk blodtryk sammenlignet med monoterapi (63,7%, 66,5% med 40 mg/10 mg, 80 mg/10 mg over for 51,1% med amlodipin 10 mg).
40 mg/10 mg, 80 mg/10 mg versus 51.1 % with amlodipine 10 mg).
Der blev udarbejdet en farmakokinetisk populationsmodel for daratumumab til at beskrive daratumumabs farmakokinetiske egenskaber og til at evaluere indflydelsen af kovariater på fordelingen af daratumumab hos patienter med myelomatose.
A population PK model of daratumumab was developed to describe the PK characteristics of daratumumab and to evaluate the influence of covariates on the disposition of daratumumab in patients with multiple myeloma.
Der blev uddraget støttende sikkerhedsdata fra 11 kliniske studier med 716 patienter, som var blevet eksponeret for eculizumab og tilhørte seks andre sygdomspopulationer end PNH og aHUS.
Supportive safety data were obtained in 11 clinical studies that included 716 patients exposed to eculizumab in six disease populations other than PNH and aHUS.
Der blev udført 12 dobbeltblindede, placebokontrollerede 6- eller 8-ugers studier med fast dosering for at undersøge vortioxetins korttidseffekt på moderate til svære depressive episoder hos voksne (herunder ældre).
Twelve double-blind, placebo controlled, 6/8-week, fixed-dose studies have been conducted to investigate the short-term efficacy of vortioxetine in MDD in adults (including the elderly).
Der blev udført analyser for at undersøge forbindelsen mellem præeksisterende NS5A-RAV’er ved baseline og behandlingsresultatet for patienter med dekompenseret cirrose i et klinisk fase III-studie (ASTRAL-4).
Analyses were conducted to explore the association between pre-existing baseline NS5A RAVs and treatment outcome for patients with decompensated cirrhosis in one Phase 3 study (ASTRAL-4).
Der blev udført analyser for at undersøge forbindelsen mellem præeksisterende NS5A-RAV’er ved baseline og behandlingsresultatet for patienter uden cirrose eller med kompenseret cirrose i tre kliniske fase III-studier (ASTRAL-1, ASTRAL-2 og ASTRAL-3).
Analyses were conducted to explore the association between pre-existing baseline NS5A RAVs and treatment outcome for patients without cirrhosis or with compensated cirrhosis in three Phase 3 clinical studies (ASTRAL-1, ASTRAL-2 and ASTRAL-3).
Der blev udført analyser med henblik på at udforske sammenhængen mellem naturligt forekommende NS3/4A-aminosyresubstitutioner ved baseline (polymorfismer) og udfaldet af behandlingen.
Analyses were conducted to explore the association between naturally-occurring baseline NS3/4A amino acid substitutions (polymorphisms) and treatment outcome.
Der blev udført bronko-alveolær udskylning hos en undergruppe af forsøgspersoner, der var tilmeldt dette studie (10 Respreeza-behandlede forsøgspersoner).
In a subgroup of subjects enrolled in this study (10 Respreeza-treated subjects) bronco-alveolar lavage have been performed.
Der blev udført en ad hoc virkningsanalyse, efter alle patienter, som havde fået lumacaftor/ivacaftor (lumacaftor 400 mg/ivacaftor 250 mg hver 12. time) i studie 1 eller studie 2, havde gennemført besøget ved uge 24 i studie 3 (op til 48 ugers behandling).
An ad hoc efficacy analysis was performed after all patients who had received lumacaftor/ivacaftor (lumacaftor 400 mg/ivacaftor 250 mg q12h) in Trial 1 or Trial 2 had completed the Week 24 Visit in Trial 3 (up to 48 weeks of treatment).
Der blev udført en efterfølgende non- inferioritetsanalyse for PFS og OS med en præspecificeret non-inferioritetsmargin på 15 %.
A non-inferiority analysis was conducted for PFS and OS, with a pre-specified non-inferiority margin of 15%.
Der blev udført en endelig analyse med en aktuel median follow-up på 96 måneder.
A final analysis was performed with an actual median follow up of 96 months.
Der blev udført en endelig analyse med en aktuel median followup på 96 måneder.
A final analysis was performed with an actual median follow-up of 96 months.
Der blev udført en farmakokinetisk populationsanalyse for at evaluere virkningen af nedsat leverfunktion, defineret vha. kriterierne for leverdysfunktion fra NCI (National Cancer Institute), på daratumumab-clearance på grundlag af forhåndenværende data for leverfunktionen hos 223 patienter.
A population PK analysis was performed to evaluate the effect of hepatic impairment as defined using the National Cancer Institute (NCI) criteria of hepatic dysfunction on the clearance of daratumumab based on pre-existing hepatic function data in 223 patients.
Der blev udført en feltundersøgelse hos svin med luftvejssygdom, hvor ZACTRAN blev sammenlignet med et andet makrolidantibiotikum, tildipirosin.
For the treatment of SRD a field study was conducted in pigs with SRD comparing ZACTRAN to tildipirosin, another macrolide antibiotic.
Der blev udført en forudspecificeret samlet analyse af resultaterne fra Einstein DVT- og PE-studierne (se tabel 5).
A prespecified pooled analysis of the outcome of the Einstein DVT and PE studies was conducted (see Table 5).
Der blev udført en populationsfarmakokinetisk og farmakokinetisk/- farmakodynamisk analyse med henblik på at ekstrapolere farmakokinetikken og de vigtigste endepunkter for sikkerhed og virkning af sunitinib hos pædiatriske patienter med GIST (aldersgruppe 6-17 år).
A population PK and PK/PD analysis was conducted with the scope to extrapolate the PK and key safety and efficacy endpoints of sunitinib in paediatric patients with GIST (age group 6-17 years).
Der blev udført en randomiseret, dobbeltblindet, placebo-kontrolleret undersøgelse (undersøgelse 58) for at påvise sikkerhed og effektivitet af vandetanib 300 mg versus placebo.
A randomized, double-blind, placebo--controlled study (Study 58) was conducted to demonstrate safety and efficacy of vandetanib 300 mg versus placebo.
Der blev udført en randomiseret, dobbeltblindet, placebo-kontrolleret undersøgelse (undersøgelse 58) for at påvise sikkerhed og effektivitet af vandetanib 300 mg versus placebo.
A randomized, double-blind, placebo-controlled study (Study 58) was conducted to demonstrate safety and efficacy of vandetanib 300 mg versus placebo.
Der blev udført en remodellering af penis på patienterne på studiecenteret 1 til 3 dage efter den anden injektion i cyklussen.
A penile modeling procedure was performed on patients at the study site 1 to 3 days after the second injection of the cycle.
Der blev udført en række laboratorieundersøgelser hos katte for at bestemme den effektive dosis mod de pågældende parasitter.
A number of laboratory studies were conducted in cats to determine the effective dose against the relevant parasites.
Der blev udført en statistisk analyse af ikke-inferiøritet ved måned 7, som sammenlignede cLIA anti- HPV 6, anti-HPV 11, anti-HPV 16 og anti-HPV 18 GMT'er blandt personer, som fik Gardasil 9 og personer, som fik Gardasil.
A statistical analysis of non-inferiority was performed at Month 7 comparing cLIA anti-HPV 6, anti-HPV 11, anti-HPV 16, and anti-HPV 18 GMTs between individuals administered Gardasil 9 and individuals administered Gardasil.
Der blev udført en subgruppeanalyse i KEYNOTE-002 hos patienter, som havde BRAF vildtype (n=415; 77%) eller BRAF-mutation med forudgående BRAF-behandling (n=125; 23%).
A subgroup analysis of KEYNOTE-002 in patients who were BRAF wild type (n=415; 77%) or BRAF mutant with prior BRAF treatment (n=125; 23%) was performed.
Der blev udført en ustratificeret analyse af PFS (vurderet af investigator), som ikke var censored for non-protokolleret terapi inden sygdomsprogression.
An unstratified analysis of PFS (investigator assessed) was performed that did not censor for non- protocol therapy prior to disease progression.
Der blev udført en à posteriori-analyse af en undergruppe i TROPOS med patienter af særlig medicinsk interesse og med høj risiko for frakturer [defineret som knoglemineraltæthed med T-score i collum femoris -3 SD (fremstillers interval svarede til -2,4 SD med NHANES III) og  74 år (n = 1.977, dvs.
An a-posteriori analysis was performed on a subgroup of patients from the TROPOS study of particular medical interest and at high-risk of fracture [defined by a femoral neck BMD T-score ≤ - 3 SD (manufacturer’s range corresponding to -2.4 SD using NHANES III) and an age ≥ 74 years (n=1,977, i.e.
Der blev udført endnu en feltundersøgelse hos hunde med angreb af mindst tre levende, fasthægtede flåter.
A second field study was conducted in dogs infested with at least three live attached ticks.
Der blev udført et 18 ugers forsøg for at vurdere effekt og sikkerhed af saxagliptin 5 mg kombineret med metformin (403 patienter) sammenlignet med sitagliptin 100 mg kombineret med metformin (398 patienter) hos 801 patienter med utilstrækkelig glykæmisk kontrol på metformin alene.
An 18-week study was conducted to evaluate the efficacy and safety of saxagliptin 5 mg in combination with metformin (403 patients), compared with sitagliptin 100 mg in combination with metformin (398 patients) in 801 patients with inadequate glycaemic control on metformin alone.
Der blev udført et 24 ugers studie for at vurdere effekt og sikkerhed af saxagliptin 5 mg kombineret med metformin som initial kombinationsbehandling til behandlingsnaive patienter med utilstrækkelig glykæmisk kontrol (HbA1c 8-12 %).
A 24-week study was conducted to evaluate the efficacy and safety of saxagliptin 5 mg in combination with metformin as initial combination therapy in treatment-naive patients with inadequate glycaemic control (HbA1c 8-12%).