natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Behandlingens virkning blev hovedsagelig bedømt på ændringen i den hastighed, hvormed patienterne foretog hurtige vandrette øjenbevægelser efter et års behandling, men undersøgelsen så også på andre neurologiske symptomer såsom patienternes evne til at synke og intellektuelle funktion.
The main measure of effectiveness was the change in the speed at which the patients made saccadic horizontal eye movements after a year, but the study also looked at other neurological symptoms such as the patients’ ability to swallow and their intellectual function.
Behandlingens virkning blev hovedsagelig bedømt på ændringen i patienternes FEV1 efter 24 ugers behandling.
The main measure of effectiveness was based on the patients’ FEV1 after 24 weeks of treatment.
Behandlingens virkning blev hovedsagelig bedømt på ændringen i synet på det pågældende øje efter et års behandling, målt ved hjælp af en almindelig synstavle.
The main measure of effectiveness was the change in vision in the affected eye after a year of treatment, using a standard eye test with a letter chart.
Behandlingens virkning blev hovedsagelig bedømt på, hvor lang tid der gik, før patienten udviklede MS, bedømt ved hjælp af standardkriterier for diagnosticering af MS.
The main measure of effectiveness was the time it took for patients to develop MS, using standard criteria for diagnosing MS.
Behandlingens virkning blev hovedsagelig bedømt på, hvor lang tid der gik, indtil sygdommen forværredes.
The main measure of effectiveness was how long it took until the disease got worse.
Behandlingens virkning blev hovedsagelig bedømt på, hvor lang tid det tog, inden symptomerne blev afhjulpet.
The main measure of effectiveness was how long it took until the patient’s symptoms were relieved.
Behandlingens virkning blev hovedsagelig bedømt på, hvor længe patienterne blev i "on"-tilstand (dvs. den periode, hvor levodopa kontrollerer symptomerne på Parkinsons sygdom) efter den første dosis levodopa om morgenen i den første undersøgelse og i løbet af dagen i den anden undersøgelse.
The main measure of effectiveness was the time spent in the ‘on’ state (the time when levodopa is controlling the symptoms of Parkinson’s disease) after the first levodopa dose of the morning in the first study, and over one day in the second study.
Behandlingens virkning blev hovedsagelig bedømt på, hvor længe patienterne blev i "on"-tilstand (dvs. den periode, hvor levodopa kontrollerer symptomerne på Parkinsons sygdom) efter den første dosis levodopa om morgenen i den første undersøgelse, og i løbet af dagen i den anden undersøgelse.
The main measure of effectiveness was the time spent in the ‘on’ state (the time when levodopa is controlling the symptoms of Parkinson’s disease) after the first levodopa dose of the morning in the first study, and over one day in the second study.
Behandlingens virkning blev hovedsagelig bedømt på, hvor længe patienterne i gennemsnit overlevede efter behandlingen.
The main measure of effectiveness was the average length of time that patients survived after treatment.
Behandlingens virkning blev hovedsagelig bedømt på, hvor længe patienterne overlevede.
The main measure of effectiveness was how long the patients survived.
Behandlingens virkning blev hovedsagelig bedømt på, hvor mange af patienterne der havde opnået “signifikant cytogenetisk respons” (dvs. da andelen af patientens hvide blodlegemer, som indeholdt Philadelphiakromosomet, var faldet til under 35 %).
Its main measure of effectiveness was the proportion of patients who had had a ‘major cytogenetic response’ (when the proportion of the patient’s white blood cells that contained the Philadelphia chromosome had fallen to below 35%).
Behandlingens virkning blev hovedsagelig bedømt på, hvor mange af patienterne, der havde opnået en “signifikant molekylær respons” (dvs. da andelen af patientens hvide blodlegemer, som indeholdt Philadelphiakromosomet, var faldet til under 0,1 %) efter 12 måneders behandling.
The main measure of effectiveness was the proportion of patients who had had a ‘major molecular response’ (when the proportion of the patient’s white blood cells that contained the Philadelphia chromosome had fallen to below 0.1%) after 12 months of treatment.
Behandlingens virkning blev hovedsagelig bedømt på, hvor mange patienter der i løbet af et til tre år oplevede en ny ‘iskæmisk hændelse’ (hjerteanfald, iskæmisk slagtilfælde eller dødsfald).
The main measure of effectiveness was how many patients experienced a new ‘ischaemic event’ (heart attack, ischaemic stroke or death) over one to three years.
Behandlingens virkning blev hovedsagelig bedømt på, hvor stor en del af patienterne, der i løbet af et til tre år oplevede en ny iskæmisk attak (hjerteanfald, iskæmisk slagtilfælde eller dødsfald).
The main measure of effectiveness was how many patients experienced a new ‘ischaemic event’ (heart attack, ischaemic stroke or death) over one to three years.
Behandlingens virkning blev hovedsagelig bedømt ud fra hivindholdet i blodet (den virale belastnig) i de første 48 uger af behandlingen.
The main measure of effectiveness was the level of HIV in the blood (viral load) in the first 48 weeks of treatment.
Behandlingens virkning blev hovedsagelig bedømt ved mængden af antistoffer mod influenzavi- rus i patienternes blod dels før vaccinationen, dels på dagen for den anden injektion (dag 21) og dels 21 dage senere (dag 42).
The main measures of effectiveness were the levels of antibodies against the flu virus in the patients’ blood before vaccination, on the day of the second injection (day 21), and 21 days later (day 42).
Behandlingens virkning blev hovedsagelig bedømt ved, hvor langt patienten kunne gå på seks minutter (en måde at måle den fysiske kapacitet på), og undersøgelsen hos patienter med klasse II-sygdom så desuden nærmere på ændringen i lungekarmodstanden mod blodgennemstrømning (en markør for, hvor snævre blodkarrene er).
The main measure of effectiveness was how far the patients could walk in six minutes (a way of measuring exercise capacity), but the study in class II disease also looked at the change in the resistance to blood flow in the lungs’ blood vessels (a marker of how narrow the blood vessels are).
Behandlingens virkning blev hovedsagelig målt på den andel af patienterne, behandlingen virkede hos.
The main measure of effectiveness was the percentage of patients who responded to treatment.
Behandlingens virkning blev hovedsagelig målt på den andel af patienterne, der ikke længere havde bakterien i deres ophostede slim.
The main measure of effectiveness was the proportion of patients who no longer had the bacteria in their sputum (phlegm).
Behandlingens virkning blev hovedsagelig målt på den andel af patienterne, hos hvem kortisolniveauet i urinen blev normalt efter seks måneder.
The main measure of effectiveness was the proportion of patients whose cortisol level in the urine normalised after six months.
Behandlingens virkning blev hovedsagelig målt på den procentdel af patienterne, der reagerede fuldstændig eller delvist på behandlingen.
The main measure of effectiveness was based on the percentage of patients who responded completely or partially to treatment.
Behandlingens virkning blev hovedsagelig målt på det antal nye sår på fingre og tæer, der opstod i løbet af undersøgelserne.
The main measure of effectiveness was based on the number of new digital ulcers developing during the studies.
Behandlingens virkning blev hovedsagelig målt på patienternes vurdering af, hvor godt behandlingen virkede.
The main measure of effectiveness was based on patients’ assessment of how well treatment worked.
Behandlingens virkning blev hovedsagelig målt på reduktionen af stærke blødninger og den tilknyttede anæmi foruden fibromernes størrelse.
The main measures of effectiveness were reductions in heavy bleeding and associated anaemia, as well as the size of the fibroids.
Behandlingens virkning blev hovedsageligt bedømt på, hvor lang tid der gik, inden patienterne fik atrieflimren igen, eller på ændringen i patientens hjerterytme efter to uger.
The main measure of effectiveness was how long it took before the patients had an episode of atrial fibrillation again or the change in the patients’ heart rate after two weeks.
Behandlingens virkning blev i begge undersøgelser hovedsagelig bedømt på blodets indhold af hæmoglobin i løbet af behandlingen, og på den modtagne dosis epoetin.
In both studies, the main measures of effectiveness were the levels of haemoglobin during treatment, as well as the dose of epoetin received.
Behandlingens virkning blev i disse undersøgelser hovedsagelig bedømt på forbedringen i patientens forventede forcerede udåndingsluftmængde i et sekund (FEV1), justeret for patientens alder, højde og køn.
The main measure of effectiveness in these studies was based on improvements in patients’ percent of predicted forced expiratory volume in one second (FEV1), adjusted for the patient’s age, height and sex.
Behandlingens virkning blev vurderet ved undersøgelsens afslutning af en læge, der klassificerede hirsutismen som ”borte/næsten borte”, ”markant forbedret”, ”forbedret” eller ”ikke forbedret/forværret” 48 timer efter, at kvinderne havde barberet de behandlede områder af ansigtet og under hagen.
The effectiveness of the treatment was assessed at the end of the study by a doctor who graded the hirsutism as ‘clear/almost clear’, ‘marked improvement’, ‘improved’ or ‘no improvement/worse’, 48 hours after women had shaved the treated areas of the face and under the chin.
Behandlingens virkning hos restless legs syndrom-patienten og den forsatte behandling bør evalueres efter 3 måneders brug.
Patient’s response should be evaluated after 3 months treatment and the need for treatment continuation should be reconsidered.
Behandlingens virkning i disse fem undersøgelser blev hovedsagelig bedømt på ændringen af patienternes symptomer efter seks uger, målt på en standardskala for depression, som kaldes Hamilton Depression Rating Scale (HAM-D).
The main measure of effectiveness in these five studies was the change in symptoms after six weeks, as measured on a standard scale for depression called the Hamilton Depression Rating Scale (HAM D).
Behandlinger bør kun påbegyndes, når der har været menstruation:
Treatments should only be initiated when menstruation has occurred:
Behandlinger sammenlignet med Anoro 55/22 mikrogram
Treatment comparisons with ANORO
Behandlinger sammenlignet med Laventair 55/22 mikrogram
Treatment comparisons with LAVENTAIR 55/22 mcg
Behandlings
Treatment
Behandlings arm
Treatment arm
Behandlings HR for PFS, når denne justeres for prognostiske variable, var i overensstemmelse med PFS for ITT populationen.
The treatment HR for PFS when adjusted for prognostic variables was consistent with PFS for the ITT population.
Behandlings-
Treatment
Behandlings- cyklus var på 3 uger for TCF-armen og 4 uger for CF-armen.
The length of a treatment cycle was 3 weeks for the TCF arm and 4 weeks for the CF arm.
Behandlings- dag
Day of treatment
Behandlings- erfaren*
Treatment- experienced
Behandlings- forskel
Treatment Difference
Behandlings- gruppe
Treatment group
Behandlings- grupper
Treatment groups
Behandlings- korrigeret ændring i HbA1c (%)† (en-sidet KI)
Treatment-corrected change from baseline in HbA1c (%)† (1-sided CI)
Behandlings- korrigeret ændring i HbA1c fra baseline (%)† (en-sidet KI)
Treatment-corrected change from baseline in HbA1c (%)† (1-sided CI)
Behandlings- regimed
Treatment Regimend
Behandlings- relateret sekundær malignitet
Treatment related second malignancy
Behandlings- sammen- ligning
Treatment Comparison
Behandlings- svigt
Treatment failure
Behandlings- uge 24
At Treatment Week 24
Behandlings- uge 8
At Treatment Week 8
Behandlings-dosis (mikrogram)
Dose (microgram)
Behandlingsafbrydelse
Dose interruption
Behandlingsafbrydelse og dosisreduktion på grund af bivirkninger
Discontinuation and dose reduction due to adverse drug reactions
Behandlingsarm OS-rate i måned 9 OS-rate i måned 12 HR (95% CI) p-værdi
Treatment arm OS rate at 9 months OS rate at 12 months HR (95% CI) p-value
Behandlingsarm PFS-rate i PFS-rate i HR
Treatment arm PFS rate at PFS rate at HR
Behandlingsarme (n)
Treatment arms (n)
Behandlingsarmen med 175 mg temsirolimus (3 på hinanden følgende ugentlige doser) efterfulgt af 25 mg om ugen medførte ikke en signifikant stigning i den progressionsfrie overlevelse sammenlignet med investigators valg (median på 3,4 mod 1,9 måneder, risikoforhold = 0,65, konfidensinterval
The temsirolimus 175 mg (3 successive weekly doses) followed by 25 mg weekly treatment arm did not result in a significant increase in PFS when compared with investigator’s choice (median
Behandlingsb esøg
Treatment visit
Behandlingscyklus gentages hver 2. – 6. uge (beregnet fra første dag i den foregående cyklus), når normal hæmatopoiese er genoprettet (ANC
Treatment cycles should be repeated every 2 to 6 weeks (from the starting day of the previous cycle) following recovery of normal haematopoiesis (i.e.
Behandlingscyklusserne kan fortsættes, så længe lægen vurderer, at patienten har klinisk fordel af det.
Cyclical therapy may be continued for as long as the physician considers that the patient is obtaining clinical benefit.
behandlingsdag
treatment day
Behandlingsdag Dosis Volumen
Treatment day Dose Volume
Behandlingsdifferencen (raltegravir – efavirenz) var 4,2% med associeret 95% konfidensinterval (-1,9; 10,3), hvilket fastslog, at raltegravir er non-inferior til efavirenz (p-værdi for non-inferioritet <0,001).
The treatment difference (raltegravir– efavirenz) was 4.2 % with an associated 95 % CI of (-1.9, 10.3) establishing that raltegravir is non-inferior to efavirenz (p-value for non-inferiority < 0.001).
Behandlingsdosis
Treatment Dosage
Behandlingsdosis (2-ugers-pakninger)
Treatment dose (2-week packs)
Behandlingseffekt
Treatment effect
Behandlingseffekten var mest tydelig på sites, som inrullerede større mængder af patienter i de placebokontrollerede forsøg.
In placebo controlled clinical trials, the treatment effect was most evident at sites enrolling larger numbers of patients.
Behandlingseffekterne var vedvarende i 124 uger, hvilket blev påvist ved en reduktion i LDL-C fra uge 12 i hovedforsøget til uge 112 i open label forlængelses forsøget.
Treatment effects were maintained over 124 weeks as demonstrated by reduction in LDL-C from week 12 in the parent study to week 112 in the open-label extension.
Behandlingseffekterne var vedvarende, hvilket blev påvist ved en reduktion i LDL-C fra uge 12 til uge 24 i open label forlængelses forsøget.
Treatment effects were maintained as demonstrated by reduction in LDL-C from week 12 to week 24 in the open-label extension.
Behandlingserfarne
Treatment-experienced
Behandlingserfarne (n = 69)
Treatment- experienced (n = 69)
Behandlingserfarne (n = 71)
Treatment- experienced (n = 71)
Behandlingserfarne darunavir/cobicistat 800/150 mg en gang dagligt
Treatment-experienced darunavir/cobicistat 800/150 mg once daily
Behandlingserfarne med tidligere behandling med peginterferon og ribavirin.
Treatment-experienced to prior treatment with peginterferon and ribavirin.
Behandlingserfarne patienter
Treatment-experienced patients
Behandlingserfarne patienter (N = 114/699 eller 16%; HBV = 6%, HCV = 9%, HBV+HCV = 1%) og behandlingsnaive patienter (N = 34/563 eller 6%; HBV = 4%, HCV = 2%, HBV+HCV = 0,2%) med kronisk (men ikke akut) aktiv hepatitis B- og/eller hepatitis C-koinfektion fik adgang til at deltage i fase-III studier, forudsat at leverfunktionsprøverne ved baseline ikke oversteg 5 gange den øvre normalgrænse.
In Phase III studies, treatment-experienced patients (N = 114/699 or 16%; HBV=6 %, HCV=9 %, HBV+HCV=1 %) and treatment-naïve patients (N = 34/563 or 6 %; HBV=4%, HCV=2%, HBV+HCV=0.2 %) with chronic (but not acute) active hepatitis B and/or hepatitis C co-infection were permitted to enrol provided that baseline liver function tests did not exceed 5 times the upper limit of normal.
Behandlingserfarne pædiatriske patienter (i alderen 6 år til yngre end 18 år)
Treatment-experienced paediatric patients (6 years to less than 18 years of age)
Behandlingserfarne REYATAZ-
Treatment- Experienced REYATAZ
Behandlingsfo rskel
Treatment difference
Behandlingsforløbet varer normalt 5-14 dage.
The treatment course usually lasts 5 to 14 days.
Behandlingsforskel
Study No.
Behandlingsforskel (95 % CI af forskel)
Treatment difference (95% CI of difference)
Behandlingsforskel (95 %CI:0,7;13,5)
Treatment difference: 7.1
Behandlingsforskel (95% CI af forskel)
Treatment difference (95% CI of difference)
Behandlingsforskel (MabThera- cyclophosphamid)
Treatment Difference (MabThera- Cyclophosphamide)
Behandlingsforskel 5,4 % (95 % CI: -1,1;12,0)
2-year Survival (%)
Behandlingsforskel 6,2 % (95 %CI:0,2;12,3)
Treatment difference: 6.2
Behandlingsforskel [95% konfidensinterval]
Treatment difference [95%CI]
Behandlingsforskel på dag 28 [95% CI] b
Treatment Difference at Day 28 [95% CI] b
Behandlingsforskel vs. placebo
Treatment Difference vs. placebo
Behandlingsforskel*
Treatment Difference
Behandlingsforskel1 (95 % konfidensinterval, p-værdi)
Treatment difference1 (95% confidence intervals, p-value)
Behandlingsforskel: 5,4 %
Treatment difference: 5.4
Behandlingsforskel: 6,2 %
Treatment difference: 6.2
Behandlingsforskel: 7,1 %
Treatment difference: 7.1
Behandlingsforskel: 7.1%
Treatment difference: 7.1
Behandlingsforskel: Toujeo– insulin glargin 100 enheder/ml, [95 % konfidensinterval]
Treatment difference: Toujeo– insulin glargine 100 units/ml; [95% Confidence Interval]
Behandlingsforskelb (95 % KI)
Treatment differenceb (95 % CI)
Behandlingsforskellen (Advagraf - Prograf) var 3,8 % (95 % konfidensinterval [-2,1 %, 9,6 %]).
The treatment difference (Advagraf- Prograf) was 3.8% (95% confidence interval [-2.1%, 9.6%]).
Behandlingsforskellen (Envarsus - Prograf) var -1,35 % (95 % konfidensinterval [- 7,94 %, 5,27 %]).
The treatment difference (Envarsus-Prograf) was -1.35% (95% confidence interval [- 7.94%,5.27%]).
Behandlingsforskellen (Envarsus - Prograf) var 0 % (95 % konfidensinterval [-4,21 %, 4,21 %]).
The treatment difference (Envarsus - Prograf) was 0% (95% confidence interval [-4.21%, 4.21%]).
Behandlingsfremkaldt hæmatologisk toksicitet omfatter myelosuppression: trombocytopeni (17 %), neutropeni (15 %) og anæmi (8 %).
Treatment-emergent haematological toxicities include myelosuppression: thrombocytopenia (18%), neutropenia (15%) and anaemia (8%).
Behandlingsfri (3 uger)
Treatment-free (3 weeks)
Behandlingsgruppe
Elimination
Behandlingsgruppe
Therapeutic indications
Behandlingsgruppe: --o-- Placebo + allopurinol,  Zurampic 200mg + allopurinol
Treatment Group: --o-- Placebo + Allopurinol,  Zurampic 200 mg + Allopurinol
Behandlingsguide til bivirkninger
Adverse Reaction Management Guide
Behandlingshistorik
Treatment history
Behandlingshyppighed
Frequency of administration
Behandlingsint erval
Treatment interval
Behandlingsintention (Intent to Treat)
Intent to Treat
Behandlingsintervallet skal baseres på dyrlægens diagnose og på den lokale epidemiologiske status.
The treatment schedule should be based on veterinary diagnosis and on the local epidemiological situation.
Behandlingsjournal
Record of use
Behandlingsjustering ved ikke-hæmatologisk toksicitet
Treatment modifications for non-hematologic toxicities
Behandlingskomplians for de integrerede fase 3-studier var: 67 % NB vs.
Treatment adherence rates for the integrated Phase 3 studies were: 67% NB vs.
behandlingskomplikationer
procedural
Behandlingslængden er op til 14 dage
The treatment length is up to 14 days.
Behandlingsnaiv e patienter
Treatment-naïve patients
Behandlingsnaiv REYATAZ
Treatment-Naive REYATAZ
Behandlingsnaive
Treatment naïve
Behandlingsnaive (ELECTRONb og PROTONb)
Treatment-naïve (ELECTRONb and PROTONb)
Behandlingsnaive (QUANTUMb og 11-1-0258b)
Treatment-naïve (QUANTUMb and 11-1-0258b)
Behandlingsnaive darunavir/cobicistat 800/150 mg en gang dagligt
Treatment-naïve darunavir/cobicistat 800/150 mg once daily
Behandlingsnaive darunavir/cobicistat 800/150 mg en gang dagligt + OBR N=295
Treatment-experienced darunavir/cobicistat 800/150 mg once daily
Behandlingsnaive darunavir/cobicistat 800/150 mg en gang dagligt + OBR N=295
Treatment-naïve darunavir/cobicistat 800/150 mg once daily+ OBR
Behandlingsnaive hiv 1-inficerede voksne patienter
Treatment-naïve HIV-1 infected adult patients
Behandlingsnaive Med RBV
Treatment-naïve With RBV
Behandlingsnaive med samtidig hiv-infektion (PHOTON-1)
Treatment-naïve and co-infected with HIV (PHOTON-1)
Behandlingsnaive og peginterferon/ribavirin-erfarne, med kompenseret cirrose
Treatment-naïve and peginterferon+ribavirin -experienced, with compensated cirrhosis
Behandlingsnaive og tidligere behandlede voksne - VALENCE (studie 133)
Treatment-naïve and previously treated adults - VALENCE (study 133)
Behandlingsnaive og virologisk supprimerede hiv 1-inficerede voksne patienter
Treatment-naïve and virologically suppressed HIV-1 infected adult patients
Behandlingsnaive patienter fik også nukleosid revers transkriptasehæmmere.
Naïve patients also received nucleoside reverse transcriptase inhibitors.
Behandlingsnaive patienter og patienter med tidligere recidiv2
Treatment-naïve and prior relapse patients2
Behandlingsnaive REYATAZ-
Treatment-Naive REYATAZ
Behandlingsnaive unge i alderen 12 til 17 år med en legemsvægt på mindst 40 kg, der fik PREZISTA 800 mg en gang dagligt, fik bestemt eksponeringen for darunavir, som lå inden for det terapeutiske område som påvist hos voksne, der fik samme dosis.
Darunavir exposures in treatment-naïve adolescents 12 to 17 years weighing at least 40 kg receiving PREZISTA 800 mg once daily have been determined and were found to be within the therapeutic range as has been established in adults receiving PREZISTA 800 mg once daily.
Behandlingsnaive unge i alderen 12 til 17 år med en legemsvægt på mindst 40 kg, der fik PREZISTA/ritonavir 800/100 mg en gang dagligt, fik bestemt eksponeringen for darunavir, som lå inden for det terapeutiske område som påvist hos voksne, der fik samme dosis.
Darunavir exposures in treatment-naïve adolescents 12 to 17 years weighing at least 40 kg receiving PREZISTA/ritonavir 800/100 mg once daily have been determined and were found to be within the therapeutic range as has been established in adults receiving PREZISTA/ritonavir 800/100 mg once daily.
Behandlingsnaive voksne
Therapy naïve adults
Behandlingsnaive voksne i studierne GS-US-292-0104 og GS-US-292-0111b
Treatment-naïve adults in studies GS-US-292-0104 and GS-US-292-0111b
Behandlingsnaive voksne med eller uden cirrose – ION-1 (studie 0102) – genotype 1
Treatment-naïve adults with or without cirrhosis – ION-1 (study 0102) – Genotype 1
Behandlingsnaive voksne patienter
Treatment-naive adult patients
Behandlingsnaive voksne uden cirrose – ION-3 (studie 0108) – genotype 1
Treatment-naïve adults without cirrhosis – ION-3 (study 0108) – Genotype 1
Behandlingsnaive, uden cirrose
Treatment-naïve, without cirrhosis
Behandlingsområde
Treatment area
Behandlingsområde genstridigc
Field recalcitrantc
Behandlingsområde gentagend
Field recurrentd
Behandlingsområdet i en Peyronies plaque identificeres som det punkt, hvor krumningen er maksimal (eller det fokale punkt) på den erigerede penis, og det markeres med en kirurgisk tusch.
The location of the target treatment area in the Peyronie’s plaque is identified at the point of maximum concavity (or focal point) in the erect penis state and marked with a surgical marker.
Behandlingsophør
Cessation of therapy
Behandlingsophør
Discontinuation of treatment
Behandlingsophør
Stopping therapy
Behandlingsophør
Withdrawal
Behandlingsophør på grund af bivirkninger forekom hos 7,2 % af de patienter, som fik INTELENCE, og hos 5,6 % af de patienter, som fik placebo.
The rates of discontinuation due to any adverse reaction were 7.2% in patients receiving INTELENCE and 5.6% in patients receiving placebo.
Behandlingsophør på grund af trombocytopeni skete hos 0,7% af de patienter, der fik Jakavi, og hos 0,9% af de patienter, der fik kontrolbehandlinger.
Discontinuation of treatment because of thrombocytopenia occurred in 0.7% of patients receiving Jakavi and 0.9% of patients receiving control regimens.
BEHANDLINGSOPLYSNINGER
TREATMENT INFORMATION