natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I rottestudier sås ingen påvirkning af fertiliteten hos hanner eller hunner (se pkt.
Studies in rats have shown no effect on fertility in males and females (see section 5.3).
I S9-fraktioner fra human lever var dannelsen af metabolitter uafhængig af NADPH, hvilket antyder, at azacitidin- metabolisme ikke er medieret af CYP-isoenzymer.
In human liver S9 fractions, formation of metabolites was independent of NADPH implying that azacitidine metabolism was not mediated by cytochrome P450 isoenzymes.
I SABRINA studiet rapporteredes svære administrationsrelaterede reaktioner (grad ≥3) hos 2 patienter (2 %) efter subkutan administration af MabThera.
In trial SABRINA, severe administration-related reactions (grade≥3) were reported in two patients (2%) following administration of MabThera subcutaneous formulation .
I SAILING-studiet var den virologiske suppression (hiv-1-RNA < 50 kopier/ml) i Tivicay-armen (71 %) statistisk bedre end i raltegravir-armen i uge 48 (p = 0,03).
In the SAILING study, virologic suppression (HIV-1 RNA <50 copies/mL) in the Tivicay arm (71%) was statistically superior to the raltegravir arm (64%), at Week 48 (p=0.03).
I sALCL-undersøgelsen responderede 86 % af patienterne (50 ud af 58) helt eller delvis på behandlingen, og der var fuldstændig respons hos 59 % (34 ud af 58).
In the sALCL study, 86% of patients (50 out of 58) responded partially or completely to treatment and this response was complete for 59% of them (34 out of 58).
I samme kliniske studie fortsatte 744 voksne patienter i gentagne kemoterapibehandlinger (multi- cyklus) og op til 3 yderligere kemoterapibehandlinger.
In the same clinical study, 744 adult patients continued into the Multiple-Cycle extension for up to 3 additional cycles of chemotherapy.
I samme studie blev initialdosis af Perjeta givet dagen før trastuzumab og docetaxel, så patienten kunne vurderes for Perjeta-relaterede reaktioner.
In the pivotal trial CLEOPATRA, the initial dose of Perjeta was given the day before trastuzumab and docetaxel to allow for the examination of Perjeta-associated reactions.
I samme to kliniske studier fortsatte 851 voksne patienter i gentagne kemoterapibehandlinger (multi- cyklus) og op til 5 yderligere kemoterapibehandlinger.
In the same 2 clinical studies, 851 adult patients continued into the Multiple-Cycle extension for up to 5 additional cycles of chemotherapy.
I samme to kliniske undersøgelser fortsatte 851 voksne patienter i gentagne kemoterapibehandlinger (multi-cyklus) og op til 5 yderligere kemoterapibehandlinger.
In the same 2 clinical studies, 851 adult patients continued into the Multiple-Cycle extension for up to 5 additional cycles of chemotherapy.
I sammenlignende kliniske studier blev lignende virkninger, som observeret under clarithromycin, set på en on-terapi QTc> 30 msek hos henholdsvis 7,6% og 7% af tilfældene.
In comparative trials, similar effects to those observed with clarithromycin were seen with an on-therapy ΔQTc >30 msec in 7.6% and 7.0% of cases, respectively.
I sammenlignende studieraf op til 1 års varighed var olanzapin forbundet med en statistisk lavere forekomst af behandlingsrelateret dyskinesi.
In comparator studies of one year or less duration, olanzapine was associated with a statistically significant lower incidence of treatment emergent dyskinesia.
I sammenlignende studierstudie af op til 1 års varighed var olanzapin forbundet med en statistisk lavere forekomst af behandlingsrelateret dyskinesi.
In comparator studies of one year or less duration, olanzapine was associated with a statistically significant lower incidence of treatment emergent dyskinesia.
I sammenlignende undersøgelser med forskellige doser af Ovitrelle blev følgende dosisrelaterede bivirkninger fundet: OHSS, opkastning og kvalme.
In comparative trials with different doses of Ovitrelle, the following adverse reactions were found to be associated with Ovitrelle in a doserelated fashion: OHSS, vomiting and nausea.
I sammenligning med placebo forbedrede fluticasonfuroat næsespray 110 mikrogram 1 gang daglig signifikant både symptomerne i næsen (rhinorrhoea, tilstoppet næse, nysen og kløe i næse) og i øjnene (kløe/brænden, tåreflåd, konjunktival rødme) i alle fire kliniske forsøg.
Compared with placebo, fluticasone furoate nasal spray 110 micrograms once daily significantly improved nasal symptoms (comprising rhinorrhoea, nasal congestion, sneezing and nasal itching) and ocular symptoms (comprising itching/burning, tearing/watering and redness of the eyes) in all 4 studies.
I sammenligning med placebo forbedrede fluticasonfuroat næsespray 110 mikrogram 1 gang daglig signifikant både symptomerne i næsen (rhinorrhoea, tilstoppet næse, nysen og kløe i næse) og i øjnene (kløe/brænden, tåreflåd, konjunktival rødme) i alle fire kliniske studier.
Compared with placebo, fluticasone furoate nasal spray 110 micrograms once daily significantly improved nasal symptoms (comprising rhinorrhoea, nasal congestion, sneezing and nasal itching) and ocular symptoms (comprising itching/burning, tearing/watering and redness of the eyes) in all 4 studies.
I sammenligning med placebobehandlede patienter observeredes det, at den estimerede glomerulære filtrationshastighed (eGFR) steg hos patienter behandlet med Tecfidera, herunder de patienter, der oplevede 2 på hinanden følgende tilfælde af proteinuri (≥1+).
Compared to patients treated with placebo, estimated glomerular filtration rate (eGFR) was observed to increase in patients treated with Tecfidera, including those patients with 2 consecutive occurrences of proteinuria (≥1+).
I samråd med en læge må Humalog bruges sammen med længerevirkende insulin eller orale sulfonylurinstoffer.
Humalog can be used in conjunction with a longer-acting insulin or oral sulphonylurea agents, on the advice of a physician.
I samråd med en læge må Liprolog bruges sammen med længerevirkende insulin eller orale sulfonylurinstoffer.
Liprolog can be used in conjunction with a longer-acting insulin or oral sulphonylurea agents, on the advice of a physician.
I samtlige af behandlingsgrupperne fik patienterne typisk mellem 2 og 4 antihypertensive lægemidler (f.eks. diuretikum, betablokkere, alfablokkere)for at opnå en foruddefineret blodtryksværdi på ≤ 135/85 mmHg eller en 10 mmHg reduktion i systolisk tryk, hvis baseline var > 160 mmHg.
Patients in all treatment groups typically received between 2 and 4 antihypertensive agents (e.g., diuretics, beta blockers, alpha blockers) to reach a predefined blood pressure goal of ≤ 135/85 mmHg or a 10 mmHg reduction in systolic pressure if baseline was > 160 mmHg.
I samtlige andre forsøg med INTELENCE til hiv-1-inficerede patienter var følgende mutationer de mest almindelige: L100I, E138G, V179F, V179I, Y181C og H221Y.
In all the other trials conducted with INTELENCE in HIV-1 infected patients, the following mutations emerged most commonly: L100I, E138G, V179F, V179I, Y181C and H221Y.
I samtlige kliniske undersøgelser blev personer, som havde modtaget immunoglubulin eller blodprodukter i 3 måneder forud for den første vaccinedosis, udelukket.
In all clinical trials individuals who had received immunoglobulin or blood products within 3 months prior to the first vaccine dose were excluded.
I samtlige undersøgelser blev virkningen hovedsageligt bedømt på, hvor længe patienterne levede, uden at sygdommen forværredes, hvilket blev vurderet ved hjælp af scanninger.
In all the studies, the main measure of effectiveness was how long the patients lived without their disease getting worse, which was assessed in scans.
I samtlige undersøgelser så man nærmere på vaccinens evne til at udløse dannelsen af antistoffer ("immunogenicitet") mod H5N1.
All of the studies looked at the ability of the vaccine to trigger the production of antibodies (‘immunogenicity’) against H5N1.
I SAVOR-studiets undergrupper af patienter over 65 og over 75 år var virkning og sikkerhed i overensstemmelse med den samlede studiepopulation.
In the SAVOR study subgroups over 65 and over 75 years of age, efficacy and safety was consistent with the overall study population.
I SAWYER studiet (BO25341), rapporteredes svære administrationsrelaterede reaktioner (grad ≥3) hos 4 patienter (5 %) efter subkutan administration af MabThera.
In SAWYER (BO25341), severe administration-related reactions (Grade ≥3) were reported in four patients (5%) following MabThera subcutaneous administration.
I SAWYER-studiet (BO25341) var forekomsten af behandlingsinducerede/forhøjede anti-rituximab-antistoffer sammenlignelig i de to behandlingsarme, henholdsvis 6,7 % for intravenøs versus 2,4 % for subkutan.
In SAWYER trial (BO25341) the incidence of treatment-induced/enhanced anti-rituximab antibodies was similar in the two treatment arms; 6.7% intravenous vs.
I SC-I-studiet blev 1262 patienter randomiseret 1:1 til subkutan tocilizumab, 162 mg ugentligt eller intravenøs tocilizumab, 8 mg/kg hver 4. uge i kombination med non-biologisk(e) DMARDs.
In SC-I, 1262 patients were randomized 1:1 to receive tocilizumab subcutaneous 162 mg every week or tocilizumab intravenous 8 mg/kg every four weeks in combination with non-biologic DMARD(s).
I SC-I-studiet blev ialt 625 patienter behandlet med tocilizumab 162 mg ugentligt testet for anti- tocilizumab-antistoffer i den 6-måneders kontrollerede periode.
In SC-I, a total of 625 patients treated with tocilizumab 162mg weekly were tested for anti- tocilizumab antibodies in the 6 month controlled period.
I SC-II-studiet blev 656 patienter randomiseret 2:1 til tocilizumab SC 162 mg hver anden uge eller placebo, i kombination med non-biologiske DMARDs.
In SC- II, 656 patients were randomized 2:1 to tocilizumab subcutaneous 162 mg every other week or placebo, in combination with non-biologic DMARD(s).
I SC-II-studiet blev ialt 434 patienter behandlet med tocilizumab 162 mg hver anden uge testet for anti-tocilizumab-antistoffer i den 6-måneders kontrollerede periode.
In SC-II, a total of 434 patients treated with tocilizumab 162mg every other week were tested for anti- tocilizumab antibodies in the 6 month controlled period.
I SC-II-studiet var ACR20 på 60,9%, ACR50 på 39,8% og ACR70 på 19,7% ved uge 24 hos patienter, som var behandlet med subkutan tocilizumab hver anden uge, sammenlignet med placebo, hvor ACR20 var på 31,5%, ACR50 på 12,3% og ACR70 på 5,0%.
In study SC-II, at week 24 there was ACR20 of 60.9%, ACR50 of 39.8% and ACR70 of 19.7% for patients treated with tocilizumab subcutaneous every other week versus placebo ACR20 of 31.5%, ACR50 of 12.3% and ACR70 of 5.0%.
I SC-II-studiet var den gennemsnitlige reduktion i HAQ-DI fra baseline ved uge 24 signifikant større hos patienter, som var behandlet med subkutan tocilizumab hver anden uge, –(0,4) sammenlignet med placebo (0,3).
In study SC-II, mean decrease in HAQ-DI from baseline to week 24 was significantly greater for patients treated with tocilizumab subcutaneous every other week (0.4) versus placebo (0.3).
I seks kliniske fase 2- og fase 3-studier blev 1.588 voksne patienter behandlet med Zavicefta.
In six Phase 2 and Phase 3 clinical trials, 1588 adult patients were treated with Zavicefta.
I sekundære analyser af den undergruppe af patienter, der fik foretaget allogen transplantation, var forebyggelse med Defitelio desuden forbundet med lavere forekomst af akut graft versus host disease (aGvHD) og færre tilfælde af grad 2 til 4 aGvHD på dag+100.
In secondary analyses on the subset of patients undergoing allogeneic transplants, Defitelio prophylaxis was also associated with a lower incidence and less Grade 2 to 4 severity of acute graft versus host disease (aGvHD) by Day+100.
I Selincro gruppen (n=141) var der 19 dage pr. måned med stort alkoholforbrug ved baseline, og i placebogruppen (n=42) var der 19 dage pr. måned ved baseline.
For HDDs there were 19 days/month at baseline in the Selincro-group (n=141) and19 days/month at baseline in the placebo group (n=42).
I separate eksperimenter med murine modeller af CML, forebyggede dasatinib in-vivo progression af kronisk CML til blastfase og forlængede overlevelsen hos mus med patient-deriverede CML- cellelinjer placeret forskellige steder, inklusive centralnervesystemet.
In vivo, in separate experiments using murine models of CML, dasatinib prevented the progression of chronic CML to blast phase and prolonged the survival of mice bearing patient-derived CML cell lines grown at various sites, including the central nervous system.
I september 2011 blev denne indikation begrænset til at opretholde normal hjerterytme ved ”persistent” eller ”paroksystisk” atrieflimren, når den normale hjerterytme er genetableret.
In September 2011 this indication was restricted to the maintenance of normal heart rhythm in ‘persistent’ or ‘paroxysmal’ atrial fibrillation after normal heart rhythm has been restored.
I serie 5 til 8 kunne dexrazoxan (med et dosisforhold mellem dexrazoxan og doxorubicin på 10:1) blive administreret på dag 1 i hver serie i henhold til investigators vurdering for at reducere potentiel doxorubicin-relateret kardiotoksicitet.
During Cycles 5 to 8 on both arms, dexrazoxane (dosed at a ratio of 10:1 to the administered dose of doxorubicin) could be administered on Day 1 of each cycle at the investigator’s discretion to reduce potential doxorubicin-related cardiotoxicity.
I sidst nævnte tilfælde, bør retningslinjer for håndtering af infektion følges.
In this latter case, appropriate other measures should be taken.
I sidstnævnte tilfælde bør hCG-behandlingen ikke igangsættes, og graviditet bør undgås for at udelukke flerfoldsgraviditeter.
In that case hCG should be withheld and pregnancy should be avoided in order to prevent multiple gestations.
I SINGLE blev 833 patienter behandlet med 50 mg dolutegravir én gang daglig samt abacavir- lamivudin (DTG + ABC/3TC) i faste doser eller efavirenz-tenofovir-emtricitabin (EFV/TDF/FTC) i faste doser.
In SINGLE, 833 patients were treated with dolutegravir 50 mg once daily plus fixed-dose abacavir- lamivudine (DTG + ABC/3TC) or fixed-dose efavirenz-tenofovir-emtricitabine (EFV/TDF/FTC).
I SINGLE blev 833 personer randomiseret og fik mindst én dosis af enten 50 mg dolutegravir en gang daglig med abacavir-lamivudin (DTG + ABC/3TC) i faste doser eller efavirenz-tenofovir-emtricitabin (EFV/TDF/FTC) i faste doser.
In SINGLE, 833 subjects were randomized and received at least one dose of either dolutegravir 50 mg once daily with fixed-dose abacavir-lamivudine (DTG + ABC/3TC) or fixed-dose efavirenz-tenofovir- emtricitabine (EFV/TDF/FTC).
I SINGLE-studiet blev der observeret en gennemsnitlig ændring i forhold til baseline på 12,6 mol/l efter 96 ugers behandling.
In the SINGLE study a mean change from baseline of 12.6 mol/L was observed after 96 weeks of treatment.
I SIRTURO- gruppen indtraf alle de fem dødsfald, der skyldtes tuberkulose, hos patienter, hvis status efter dyrkning af ekspektorat ved det sidste besøg var ‘ikke konverteret’.
In the SIRTURO group, all of the five deaths due to tuberculosis occurred in patients whose sputum culture status at last visit was ‘not converted’.
I situationer, hvor det ikke er muligt at tage Tresiba på det sædvanlige tidspunkt, kan du tage det på et andet tidspunkt af dagen.
On occasions when it is not possible to take Tresiba at the same time of the day, it can be taken at a different time of day.
I situationer, hvor det leverede venepunktursæt ikke kan anvendes (f.eks. når der infunderes i et perifert eller centralt kateter), skal der anvendes et separat filter, der er kompatibelt med Kovaltry.
In situations where the venipuncture set provided cannot be used (e.g. when infusing into a peripheral or central line), a separate filter compatible with Kovaltry should be used.
I situationer, hvor du ikke kan følge din sædvanlige doseringsplan, kan du ændre administrationstidspunktet, fordi Tresiba har en langvarig blodsukkersænkende virkning (se punkt 3 ”Fleksibelt administrationstidspunkt”).
On occasions when you cannot follow your regular dosing schedule you can change the time of dosing because Tresiba has a long blood-sugar-lowering effect (see section 3 for ‘Flexibility in dosing time’).
I situationer, hvor du ikke kan følge din sædvanlige doseringsplan, kan du ændre administrationstidspunktet, fordi Tresiba har en langvarig blodsukkersænkende virkning (se punkt 3 ”Fleksibelt administrationstidspunkt”).
On occasions when you cannot follow your regular dosing schedule you can change the time of dosing because Tresiba has a long blood-sugar-lowering effect (see section 3 for ‘Flexibility in dosing time’).Tresiba can be used with meal-related rapid acting insulin products.
I situationer, hvor kroppen udsættes for voldsom fysisk og/eller mental stress, kan patienterne have behov for yderligere substitution af hydrocortisontabletter med umiddelbar udløsning, især om eftermiddagen/aftenen, se endvidere afsnittet ‘Anvendelse i forbindelse med interkurrent sygdom’, der beskriver andre måder til midlertidigt at øge dosen af hydrocortison.
In situations when the body is exposed to excessive physical and/or mental stress, patients may need additional substitution of immediate release hydrocortisone tablets especially in the afternoon/evening, see also section ‘Use in intercurrent illness’ where other ways of temporarily increasing the dose of hydrocortisone is described.
I sjældne og isolerede tilfælde er der set de følgende bivirkninger med immunglobulinpræparater: alvorlige overfølsomhedsreaktioner, som f.eks. et pludseligt blodtryksfald eller anafylaktisk chok (du kan f.eks. føle dig svimmel, ør, besvime i stående tilstand, føle kulde i hænder og fødder, mærke en unormal hjertebanken eller brystsmerte eller have et sløret syn), selv når du ikke har haft overfølsomhedsreaktioner ved tidligere infusioner
In rare and isolated cases, the following side effects have been reported with immunoglobulin preparations: severe hypersensitivity reactions such as a sudden fall in blood pressure or anaphylactic shock (e.g. you may feel light-headed, dizzy, faint on standing, cold in the hands and feet, sense an abnormal heart beat or chest pain, or have blurred vision) even when you have shown no hypersensitivity on previous infusions,
I sjældne og isolerede tilfælde er følgende bivirkninger blevet indberettet for immunglobulin- præparater.
In rare and isolated cases, the following side effects have been reported with immunoglobulin preparations.
I sjældne og mere alvorlige tilfælde kan det – som en følgevirkning – føre til dehydrering, hypokaliæmi, reduceret bicarbonat i blodet, svimmelhed og ortostatisk hypotension.
In rare and more severe cases, this may – as a consequence – lead to the occurrence of dehydration, hypokalaemia, blood bicarbonate decrease, dizziness, and orthostatic hypotension.
I sjældne og mere alvorlige tilfælde kan diarré medføre dehy- drering, hypokaliæmi (for lavt indhold af kalium i blodet), fald i bikarbonatindholdet i blodet, svimmel- hed og ortostatisk hypotension (blodtryksfald når man rejser sig op).
In rare and more severe cases, diarrhoea may lead to dehydration, hypokalaemia (low blood potassium levels), decrease in blood bicarbonate, dizziness and orthostatic hypotension (low blood pressure on standing up).
I sjældne tilfælde (>0,01% til <0,1%) er der rapporteret mistanke om manglende forventet effekt (i de fleste af tilfældene er der rapporteret om manglende reduktion af testikelstørrelse og/eller parring med en tæve har fundet sted).
In rare cases (>0.01 % to < 0.1%), suspected lack of expected efficacy has been reported (in the majority of cases a lack of reduction of testicle size was reported and/or a bitch was mated).
I sjældne tilfælde blev der observeret leversvigt (sjælden: kan påvirke op til 1 ud af 1.000 behandlede).
In rare cases liver failure was observed (rare: may affect up to 1 in 1,000 people).
I sjældne tilfælde er beskrevet reaktioner med overfølsomhed (allergi), der i visse tilfælde kan udvikle sig til svære allergiske reaktioner.
Hypersensitivity (allergic) reactions have been reported rarely and may in some cases progress to severe allergic reactions.
I sjældne tilfælde er blodpropper (tromboser), som opstod i et blodkar, rev sig løs og blev ført med blodstrømmen og tilstoppede et andet blodkar (tromboemboli), blevet forbundet med Elonva- behandling, som det også er forekommet med andre gonadotropiner.
In rare instances, blood clots (thromboses) that formed inside a blood vessel, broke off, and traveled inside the bloodstream to block another blood vessel (thromboembolism) have been associated with Elonva therapy as with other gonadotropins.
I sjældne tilfælde er der hos katte observeret neurologiske symptomer (fx manglende koordination, tremor, ataksi, konvulsioner, mydriasis og nedsat synsevne).
In rare cases in cats, neurological signs (e.g. incoordination, tremor, ataxia, convulsions, mydriasis and impaired vision) have been observed.
I sjældne tilfælde er der observeret alvorlige gastrointestinale lidelser som blødning eller dannelse af mavesår.
On rare occasions, serious gastrointestinal disorders such as haemorrhage and ulcer formation have been noted.
I sjældne tilfælde er der observeret forbigående diarré, anoreksi eller letargi.
In rare cases transient diarrhoea, anorexia or lethargy may be observed.
I sjældne tilfælde er der observeret fordøjelsessymptomer (f.eks. diarre, mave-tarmsygdomme typiske for drøvtyggere).
In rare cases digestive signs (e.g. diarrhoea, ruminant stomach disorder) have been observed.
I sjældne tilfælde er der observeret symptomer fra nervesystemet (fx manglende koordination, rysten, manglende muskelkontrol, kramper, unaturlig udvidelse af pupillerne og nedsat synsevne).
In rare cases , neurological signs (e.g. incoordination, tremor, ataxia, convulsions, mydriasis and impaired vision) have been observed.
I sjældne tilfælde er der rapporteret om overfølsomhedsreaktioner herunder hududslæt, urticaria, angioødem og anafylaktiske reaktioner.
Hypersensitivity reactions including rash, urticaria, angioedema and anaphylactic reactions have been reported rarely.
I sjældne tilfælde er der rapporteret om smerter eller ømhed i musklerne samt muskelsvækkelse, især efter antiretroviral kombinationsbehandling med proteasehæmmere og nukleosidanaloger.
There have been rare reports of muscle pain, tenderness or weakness, particularly with combination anti-retroviral therapy including protease inhibitors and nucleoside analogues.
I sjældne tilfælde er der set en alvorlig undertype af lymfom hos patienter, som tog Humira.
On rare occasions, a specific and severe type of lymphoma has been observed in patients taking Humira.
I sjældne tilfælde er der set en alvorlig undertype af lymfom hos patienter, som tog Humira.
On rare occasions, a specific and severe type of lymphoma, has been observed in patients taking Humira.
I sjældne tilfælde er der set en ikke almindelig og alvorlig undertype af lymfom hos patienter, som tog Humira.
On rare occasions, an uncommon and severe type of lymphoma, has been seen in patients taking Humira.
I sjældne tilfælde er disse reaktioner forbundet med et klinisk forløb, der kulminerer med letal udgang.
In rare cases, these reactions were associated with a clinical course culminating in a fatal outcome.
I sjældne tilfælde har man observeret feber.
On rare occasions, fever has been observed.
I sjældne tilfælde har ophørt ædelyst og opkast været set.
In rare cases anorexia and emesis have been reported.
I sjældne tilfælde har patienter behandlet med TNF-blokkere udviklet lupus.
On rare occasions, people treated with TNF blockers have developed lupus.
I sjældne tilfælde har patienter oplevet autoimmune tilstande, der involverer de røde eller hvide blodlegemer.
Rarely, patients have experienced autoimmune conditions involving red blood cells or white blood cells.
I sjældne tilfælde har patienter oplevet autoimmunrelaterede problemer med nyrerne, som f.eks. anti-glomerulær basalmembransygdom (anti-GBM sygdom).
Rarely, patients have experienced autoimmune related problems with their kidneys, such as anti- glomerular basement membrane disease (anti-GBM disease).