natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Efter 3 måneder kan Deres læge stoppe behandlingen med enten Rapamune eller ciclosporin, da det ikke kan anbefales at tage begge slags medicin udover denne periode.
After 3 months, your doctor may discontinue either Rapamune or ciclosporin, as it is not recommended that these medicines be taken together beyond this period.
Efter 3 uger fra den 2. vaccination (dag 43) havde alle aldersgrupper (dvs.
After 3 weeks from the 2nd vaccination (day 43) all age groups (i.e.
Efter 3 ugers behandling fortsatte patienterne i sapropterindihydrochlorid- og placebogruppen deres fenylalaninbegrænsede diæt, samtidig med at fenylalaninindtaget via kosten enten blev øget eller mindsket ved hjælp af standardiseret fenylalanintilskud.
After 3 weeks, subjects in both the sapropterin and placebo treatment groups were continued on their phenylalanine-restricted diets and dietary phenylalanine intake was increased or decreased using standardized phenylalanine supplements with a goal to maintain blood phenylalanine levels at
Efter 3 år reducerede LEMTRADA risikoen for 6-måneders-SAD med 76 % (hazard ratio 0,24 [95 % CI: 0,110 - 0,545], p < 0,0006) og reducerede ARR med 67 % (rate ratio 0,33 [95 % CI: 0,196 - 0,552], p < 0,0001) sammenlignet med subkutan IFNβ-1a.
At 3 years, LEMTRADA reduced the risk of 6-month SAD by 76% (hazard ratio 0.24 [95% CI: 0.110, 0.545], p<0.0006) and reduced the ARR by 67% (rate ratio 0.33 [95% CI: 0.196, 0.552], p<0.0001) as compared to subcutaneous IFNB-1a.
Efter 3 år var der ingen tilfælde af endometriecancer og 1 tilfælde (0,1 %) af endometriehyperplasi blandt de forsøgsdeltagere, der blev behandlet med bazedoxifen 20 mg.
At 3 years, there were no cases of endometrial cancer and 1 case (0.1%) of endometrial hyperplasia in the bazedoxifene 20 mg-treated subjects.
Efter 3 år var hændelsesfri overlevelse (EFS) og samlet overlevelse (OS) for den behandlingsgruppe, der fik Oncaspar, henholdsvis 85,1 % [95 % CI 72-92 %] og 92,4 % [95 % CI 81-97 %].
At 3-years, the EFS and overall survival (OS) for the Oncaspar treatment arm were 85.1% [95% CI 72-92%] and 92.4% [95% CI 81-97%], respectively.
Efter 3. dosis udviklede 96-100% af spædbørnene et beskyttende antistofniveau af anti-HBs og med GMT i området fra 897 mIE/ml til 4467 mIE/ml.
Post-dose 3, 96 % to 100 % of infants developed a protective level of anti-HBs and the GMTs ranged from 897 mIU/ml to 4467 mIU/ml.
Efter 3. dosis udviklede 98-100% af spædbørnene et beskyttende antistofniveau af anti-HBs og med GMT i området fra 1509 mIE/ml til 3913 mIE/ml.
Post-dose 3, 98 % to 100 % of infants developed a protective level of anti-HBs and the GMTs ranged from 1509 mIU/ml to 3913 mIU/ml.
Efter 30 dage skal Byetta-pennen altid kasseres, også selvom den ikke er helt tom.
Dispose of a used Byetta pen after 30 days, even if some medicine remains in the pen
Efter 30 dage skal Byetta-pennen kasseres, også selvom den ikke er helt tom.
Dispose of a used Byetta pen after 30 days, even if some medicine remains in the pen.
Efter 30 minutter kan eventuelle resterende dele af tabletten synkes med et
After 30 minutes, any pieces of tablet remaining can be swallowed with a glass of water.
Efter 30 uger fik de patienter, der fik Numient, i gennemsnit en bedring i symptomerne på mellem 11,7 og 14,9 point (afhængigt af dosis) på en standardskala for symptomer på Parkinsons sygdom (Unified Parkinson's Disease Rating Scale, UPDRS Part II og Part III).
After 30 weeks, patients taking Numient had their symptoms improve by an average of between 11.7 and 14.9 points (depending on dose) on a standard symptom scale (Unified Parkinson’s Disease Rating Scale, UPDRS Part II and Part III).
Efter 30-ugers behandling var Remsima ligeså effektivt som Remicade, idet begge lægemidler virkede hos omkring 60 % af patienterne.
After 30 weeks of treatment Remsima was as effective as Remicade, with around 60% of patients responding to treatment with either medicine.
Efter 300 mg/75 mg dosisregimet, blev det trombocythæmmende respons nedsat hos poor metabolisers med en gennemsnitlig IPA (5 µM ADP) på 24 % (24 timer) og 37 % (dag 5), sammenlignet med IPA på 39 % (24 timer) og 58 % (dag 5) for extensive metabolisers, og 37 % (24 timer) og 60 % (dag 5) hos intermediate metabolisers.
After the 300 mg/75 mg dose regimen, antiplatelet responses were decreased in the poor metabolisers with mean IPA (5 μM ADP) of 24% (24 hours) and 37% (Day 5) as compared to IPA of 39% (24 hours) and 58% (Day 5) in the extensive metabolisers and 37% (24 hours) and 60% (Day 5) in the intermediate metabolisers.
Efter 32 uger eller ved opblussen af sygdommen var patienterne egnede til inklusion i den åbne forlængelsesfase.
After 32 weeks or at disease flare, patients were eligible to enroll into the open label extension phase.
Efter 36 måneder var følsomheden af flutemetamol (18F)- billeder til at forudsige udviklingen af AMCI til AD i 81 patienter med klinisk bekræftet AD 64% (95% CI: 54-75%), specificiteten i 143 patienter, som ikke udviklede klinisk AD var 69 % (95% CI: 60% til 76%).
At 36 months, sensitivity of flutemetamol (18F) scans for predicting conversion from aMCI to AD in 81 converters was 64 % (95% CI: 54% to 75 %), specificity in 143 non-converters was 69% (95% CI: 60% to 76 %).
Efter 36 uger på et behandlingsregime indeholdende abacavir og lamivudin 2 gange daglig blev 669 egnede patienter randomiseret til enten at fortsætte med dosering 2 gange daglig, eller skifte til abacavir og lamivudin én gang daglig i minimum 96 uger.
After 36 weeks on a regimen including twice daily abacavir and lamivudine, 669 eligible subjects were randomised to either continue twice daily dosing or switch to once daily abacavir and lamivudine for at least 96 weeks.
Efter 4 timers behandling med NexoBrid skal den okkluderende bandage fjernes med aseptiske teknikker.
After 4 hours of NexoBrid treatment, the occlusive dressing must be removed using aseptic techniques.
Efter 4 uger kan lægen øge dosis til to tabletter om dagen.
After 4 weeks, your doctor may raise your dose to two tablets a day.
Efter 4 uger vil lægen kontrollere behandlingen, og hvis resultatet af behandlingen ikke er tilstrækkeligt, vil din dosis måske blive øget til 80 IE/kg pr. injektion, indgivet 3 gange ugentligt.
After 4 weeks, the doctor will do tests and, if the treatment response is not sufficient, your dose may be raised to 80 IU/kg per injection, given three times per week.
Efter 40 ugers behandling med apremilast var der en reduktion i plasmaproteinniveauerne af IL-17 og IL-23, samt en forhøjelse i IL-10.
After 40 weeks of treatment with apremilast, there was a decrease in plasma protein levels of IL-17 and IL-23, and an increase in IL-10.
Efter 48 uger havde 63 % af nelfinavirpatienterne og 75 % af lopinavir/ritonavirpatienterne < 400 kopier/ml hiv-1-RNA, hvorimod 52 % af nelfinavirpatienterne og 67 % af lopinavir/ritonavirpatienterne havde < 50 kopier/ml hiv-1- RNA (intent-to-treat, manglende = svigt).
At week 48, 63 % nelfinavir and 75 % lopinavir/ritonavir patients had HIV-1 RNA < 400 copies/ml, whereas 52 % nelfinavir and 67 % lopinavir/ritonavir patients had HIV-1 RNA <50 copies/ml (intent-to-treat, missing = failure).
Efter 48 uger havde 69 % af de behandlingsnaive voksne, der fik Telzir forstærket med ritonavir (221 ud af 322), og 68 % af dem, der fik nelfinavir (221 ud af 327), et virusindhold under 400 kopier/ml.
After 48 weeks, 69% of the treatment-naïve adults taking ritonavir-boosted Telzir (221 out of 322) and 68% of those taking nelfinavir (221 out of 327) had viral loads below 400 copies/ml.
Efter 48 uger havde 86 % af de patienter, som fik Isentress, en virusbelastning på under 50 kopier/ml (241 ud af 281), sammenlignet med 82 % af dem, der fik efavirenz (230 ud af 282).
After 48 weeks, 86% of the patients taking Isentress had viral loads below 50 copies/ml (241 out of 281), compared with 82% of those taking efavirenz (230 out of 282).
Efter 48 uger havde 90 % af de patienter, der blev behandlet både med Genvoya (800 af 866 patienter) og med sammenligningspræparatet (784 af 867 patienter) responderet på behandlingen.
After 48 weeks around 90% of patients treated with both Genvoya (800 of 866 patients) and the comparator (784 of 867 patients) had responded to treatment.
Efter 48 uger nåede en større andel af de patienter, der fik tipranavir med ritonavir-behandling et behandlingsrespons sammenlignet med komparator proteasehæmmer/ritonavir for næsten alle mulige kombinationer af genotypisk resistensmutation (se tabel nedenfor).
At 48-weeks, a higher proportion of patients receiving tipranavir with ritonavir achieved a treatment response in comparison to the comparator protease inhibitor/ritonavir for nearly all of the possible combinations of genotypic resistance mutations (see table below).
Efter 48 uger var alle patienter justeret til den anbefalede dosis 1,0 mg/kg/dag.
After 48 weeks all patients were adjusted to the recommended dose 1.0 mg/kg/day.
Efter 48 ugers behandling havde en statistisk signifikant større del af patienterne i lopinavir/ritonavir-armen < 50 kopier/ml hiv-1-RNA sammenlignet med nelfinavir- armen.
Through 48 weeks of therapy, a statistically significantly higher proportion of patients in the lopinavir/ritonavir arm had HIV-1 RNA < 50 copies/ml compared to the nelfinavir arm.
Efter 5 minutter, pres stemplet helt ned, tilbage i sprøjten.
After 5 minutes, press the plunger all the way down, back into the syringe.
Efter 5 år reducerede LEMTRADA risikoen for SAD med 69 % (hazard ratio 0,31 [95 % CI: 0,161 - 0,598], p = 0,0005) og reducerede ARR med 66 % (rate ratio 0,34 [95 % CI: 0,202 - 0,569], p < 0,0001) sammenlignet med subkutan IFNβ-1a.
At 5 years, LEMTRADA reduced the risk of SAD by 69% (hazard ratio 0.31 [95% CI: 0.161, 0.598], p=0.0005) and reduced the ARR by 66% (rate ratio 0.34 [95% CI: 0.202, 0.569], p<0.0001) as compared to subcutaneous IFNB-1a.
Efter 52 uger havde saxagliptin- og glipizidgrupperne ens middelreduktioner i HbA1c i forhold til baseline i pr. protokol- analysen (henholdsvis -0,7 % vs. -0,8 %, middel-baseline-HbA1c på 7,5 % for begge grupper).
After 52 weeks, the saxagliptin and glipizide groups had similar mean reductions from baseline in HbA1c in the per-protocol analysis (-0.7% vs. -0.8%, respectively, mean baseline HbA1c of 7.5% for both groups).
Efter 52 uger var 57 % af patienterne stadig i studiet, og de fik en mediandosis på 200 IE/kg/uge.
After 52 weeks, 57% of patients remained in the study, receiving a median dose of 200 IU/kg/week.
Efter 52 uger viste per-protokolanalyserne lignende gennemsnitlige reduktioner i HbA1c fra baseline i saxagliptin- og glipizidgrupperne (hhv. -0,7 % over for -0,8 %, gennemsnitlig baseline HbA1c på 7,5 % for begge grupper).
After 52 weeks, the saxagliptin and glipizide groups had similar mean reductions from baseline in HbA1c in the per-protocol analysis (-0.7% vs. –0.8%, respectively, mean baseline HbA1c of 7.5% for both groups).
Efter 54 uger var den gennemsnitlige reduktion i forhold til baseline i HbA1c -0,76% med sitagliptin og -0,64% med glipizid (Per Protocol Analysis).
After 54 weeks, the mean reduction from baseline in HbA1c was -0.76 % with sitagliptin and -0.64 % with glipizide (Per- Protocol Analysis).
Efter 56 ugers behandling hos forsøgspersoner med type 2-diabetes (NB-304), udviste naltrexon/bupropion forbedringer i parametre for blodsukkerregulering sammenlignet med placebo (tabel 4).
After 56 weeks of treatment in subjects with type 2 diabetes (NB-304), naltrexone / bupropion exhibited improvements in glycaemic control parameters compared to placebo (Table 4).
Efter 6 dage (sidste behandlingsdag) øgedes FEV1 med 10,8 % i oseltamivirgruppen sammenlignet med 4,7 % i placebogruppen, (p=0,0148).
By day 6 (the last day of treatment) FEV1 had increased by 10.8 % in the oseltamivir treated group compared to 4.7 % on placebo (p = 0.0148) in this population.
Efter 6 måneder blev patienterne i sham-armen skiftet til 0,5 mg ranibizumab.
After 6 months, patients in the sham-control arms switched to 0.5 mg ranibizumab
Efter 6 måneder havde Soliris-behandlede patienter uden RBC- transfusion i anamnesen signifikant (p < 0,001) reducerede LDH-niveauer (median-LDH på 305 E/l; tabel 4).
At 6 months, patients treated with Soliris with no history of RBC transfusion had significantly (p<0.001) reduced LDH levels (median LDH of 305 U/L; Table 4).
Efter 6 måneder var andelen af overlevende patienter signifikant større i TMZ-gruppen (60 %) end i procarbazingruppen (44 %) (chi- square p = 0,019).
At 6 months, the fraction of surviving patients was significantly higher in the TMZ arm (60%) compared with the procarbazine arm (44%) (chi-square p = 0.019).
Efter 6 måneder var andelen af overlevende patienter signifikant større i TMZ-gruppen (60 %) sammenlignet med procarbazin- gruppen (44 %) (chi-square p = 0,019).
At 6 months, the fraction of surviving patients was significantly higher in the TMZ arm (60 %) compared with the procarbazine arm (44 %) (chi-square p = 0.019).
Efter 6 måneder var andelen af overlevende patienter signifikant større i TMZ-gruppen (60 %) sammenlignet med procarbazin- gruppen (44 %) (chi-square p = 0,019).
At 6 months, the fraction of surviving patients was significantly higher in the TMZ arm (60 %) compared with the procarbazine arm (44 %) (chi-square p=0.019).
Efter 6 måneder var andelen af overlevende patienter signifikant større i TMZ-gruppen (60 %) sammenlignet med procarbazingruppen (44 %) (chi-square p = 0,019).
At 6 months, the fraction of surviving patients was significantly higher in the TMZ arm (60%) compared with the procarbazine arm (44%) (chi-square p = 0.019).
Efter 6 måneders behandling med celecoxib 400 mg 2 gange dagligt var den gennemsnitlige reduktion i antallet af colorektale polypper på 28% (standardafvigelse + 24%), hvilket var signifikant bedre end med placebo (middelværdi 5%, standardafvigelse + 16%).
The mean reduction in the number of colorectal polyps following six months of treatment was 28% (SD + 24%) for celecoxib 400 mg BID which was statistically superior to placebo (mean 5%, SD +16%).
Efter 60 måneder er forekomsten af andre kræftformer end hudkræft signifikant højere i den patient- gruppe, som fortsatte med at tage ciclosporin, end i den patientgruppe, hvor ciclosporin blev seponeret (henholdsvis 8,4% vs.
By 60 months, the incidence of non-skin malignancies was significantly higher in the cohort who continued ciclosporin as compared with the cohort who had ciclosporin withdrawn (8.4% vs.
Efter 64 uger var reduktionen statistisk signifikant sammenlignet med tiotropium (forskel i mindste kvadraters gennemsnit -2,69, p<0,001).
64 weeks, the reduction compared to tiotropium was statistically significant (least squares mean difference -2.69, p<0.001).
Efter 7 dage var procentdelen af patienter, som opnåede fuldstændig lindring af syreregurgitation mellem 61,5% og 84,4%, efter 14 dage mellem 67,7% og 90,4%, og efter 28 dage mellem 75,2% og
After 7 days the percentage of patients experiencing complete relief from acid regurgitation was between 61.5% and 84.4%, after 14 days between 67.7% and 90.4%, and after 28 days between 75.2% and
Efter 7 dage øges dosis til den anbefalede dosis på 240 mg to gange dagligt.
After 7 days, the dose is increased to the recommended dose of 240 mg twice a day.
Efter 7 års behandling forblev forekomsten af nye vertebrale frakturer lavere i bazedoxifen 20 mg- gruppen (7,64 %) sammenlignet med placebo (9,90 %) med en relativ risikoreduktion på 30 % (p=0,022).
After 7 years of treatment, the incidence of new vertebral fractures remained lower in the bazedoxifene 20 mg group (7.64%) compared to placebo (9.90%) with a relative risk reduction of 30% (p=0.022).
Efter 7 års behandling var der 13 tilfælde af brystcancer i bazedoxifen 20 mg-gruppen (1,78 pr.
After 7 years of treatment, there were 13 cases of breast cancer in the bazedoxifene 20 mg group (1.78 per 1,000 women-years) and
Efter 72 uger med blindet randomiseret behandling kunne hver patient skifte til open-label-behandling med tenofovirdisoproxilfumarat op til uge 192.
After 72 weeks of blinded randomized treatment, each subject could switch to open-label tenofovir disoproxil fumarate treatment up to week 192.
Efter 8 ugers behandling var hver af kombinationerne statistisk signifikant overlegen amlodipin som monoterapi, for så vidt angik reduktion af diastolisk og systolisk blodtryk (-11,1/-9,2 mmHg, -11,3/-9,3 mmHg med 40 mg/10 mg, 80 mg/10 mg over for -7,4/-6,5 mmHg med amlodipin 10 mg).
After 8 weeks of treatment, each of the combination treatments was statistically significantly superior to amlodipine monotherapy in reducing diastolic and systolic blood pressure (11.1/9.2 mmHg, 11.3/ 9.3 mmHg with 40 mg/10 mg, 80 mg/10 mg versus 7.4/6.5 mmHg with amlodipine 10 mg) and higher diastolic blood pressure normalisation rates compared to monotherapy were achieved (63.7 %, 66.5 % with
Efter 8 ugers behandling var hver af kombinationsbehandlingerne statistisk signifikant overlegen amlodipin som monoterapi, for så vidt angik reduktion af systolisk og diastolisk blodtryk (-13,6/-9,4 mmHg,
After 8 weeks of treatment, each of the combinations was statistically significantly superior to both amlodipine monotherapy doses in reducing systolic and diastolic blood pressures (13.6/9.4 mmHg,
Efter 8 år blev overlevelsesraten estimeret til 86,9 % i AC→PH-armen og 79,4 % i AC→P-armen, hvilket giver en absolut fordel på 7,4 % (95 % konfidensinterval = 4,9 %-10,0 %).
At 8 years, the survival rate was estimated to be 86.9% in the ACPH arm and 79.4% in the ACP arm, an absolute benefit of 7.4% (95% CI 4.9%, 10.0%).
Efter abort i 1. trimester
Following first-trimester abortion
Efter absorption fra huden fordeles moxidectin systemisk og elimineres langsomt fra plasma, som vist ved målbare moxidectin-plasmakoncentrationer gennem behandlingsperioden på en måned.
Following absorption from the skin, moxidectin is distributed systemically and is slowly eliminated from the plasma as manifested by detectable moxidectin concentrations in plasma throughout the treatment interval of one month.
Efter absorption gennem huden fordeles moxidectin systemisk og elimineres langsomt fra plasma, som vist ved målbare moxidectin-plasmakoncentrationer gennem behandlingsperioden på en måned.
Following absorption from the skin, moxidectin is distributed systemically and is slowly eliminated from the plasma as manifested by detectable moxidectin concentrations in plasma throughout the treatment interval of one month.
Efter absorptionen gennemgår 66 % af pravastatin en førstepassage-ekstraktion gennem leveren, som er det primære virkningssted og det primære sted for kolesterolsyntese og clearance af LDL-kolesterol.
After absorption, 66% of pravastatin undergoes a first-pass extraction through the liver, which is the primary site of its action and the primary site of cholesterol synthesis and clearance of LDL- cholesterol.
Efter absorptionen omdannes citrat til bikarbonat i vævene.
Following absorption, citrate is converted into bicarbonate by the tissues.
Efter administration af 14C-posaconazol som oral suspension blev radioaktiviteten hovedsagelig genfundet i fæces (77 % af den radioaktivt mærkede dosis) heraf hovedparten som uforandret lægemiddel (66 % af den radioaktivt mærkede dosis).
After administration of 14C-posaconazole as oral suspension, radioactivity was predominantly recovered in the faeces (77 % of the radiolabelled dose) with the major component being parent compound (66 % of the radiolabelled dose).
Efter administration af 2 mg dagligt var den geometriske middelværdi ved steady state af Cmax, AUC(0-) og koncentration før dosering henholdsvis 22,2 ng/ml, 370 ng*t/ml og 12,1 ng/ml med et lille forhold mellem maks. og min. (1,8).
Following administration of 2 mg daily, steady-state geometric mean Cmax, AUC(0-) and predose concentration were 22.2 ng/ml, 370 ng*hr/ml and 12.1 ng/ml, respectively with a low peak:trough ratio (1.8).
Efter administration af 24 mg/m2 (op til maksimalt 40 mg) subkutant hver anden uge til patienter med entesopatirelateret artrit i alderen 6 til 17 år var den gennemsnitlige dal-serumkoncentration af adalimumab ved steady state (målt i uge 24) 8,8 ± 6,6 µg/ml for adalimumab uden samtidig methotrexat og 11,8 ± 4,3 µg/ml med samtidig methotrexat.
Following the administration of 24 mg/m2 (up to a maximum of 40 mg) subcutaneously every other week to patients with enthesitis-related arthritis who were 6 to 17 years, the mean trough steady-state (values measured at Week 24) serum adalimumab concentrations were 8.8 ± 6.6 μg/mL for adalimumab without concomitant methotrexate and 11.8 ± 4.3 μg/mL with concomitant methotrexate.
Efter administration af 24 mg/m2 (op til maksimalt 40 mg) subkutant hver anden uge til patienter med entesopatirelateret artrit i alderen 6 til 17 år var den gennemsnitlige dal-serumkoncentration af adalimumab ved steady state (målt i uge 24) 8,8 ± 6,6 µg/ml uden samtidig methotrexat og 11,8 ± 4,3 µg/ml med samtidig methotrexat.
Following the administration of 24 mg/m2 (up to a maximum of 40 mg) subcutaneously every other week to patients with enthesitis-related arthritis who were 6 to 17 years, the mean trough steady-state (values measured at Week 24) serum adalimumab concentrations were 8.8 ± 6.6 μg/ml for adalimumab without concomitant methotrexate and 11.8 ± 4.3 μg/ml with concomitant methotrexate.
Efter administration af 24 mg/m2 (op til maksimalt 40 mg) subkutant hver anden uge til patienter med entesopatirelateret artrit i alderen 6 til 17 år var den gennemsnitlige dal-serumkoncentration af adalimumab ved steady state (målt i uge 24) serumkoncentration af adalimumab 8,8 ± 6,6 µg/ml for adalimumab uden samtidig methotrexat og 11,8 ± 4,3 µg/ml med samtidig methotrexat.
Following the administration of 24 mg/m2 (up to a maximum of 40 mg) subcutaneously every other week to patients with enthesitis-related arthritis who were 6 to 17 years, the mean trough steady-state (values measured at Week 24) serum adalimumab concentrations were 8.8 ± 6.6 μg/mL for adalimumab without concomitant methotrexate and 11.8 ± 4.3 μg/mL with concomitant methotrexate.
Efter administration af 24 mg/m2 (op til maksimalt 40 mg) subkutant hver anden uge til patienter med entesopatirelateret artrit i alderen 6 til 17 år var den gennemsnitlige dal-serumkoncentration ved steady state af adalimumab (målt i uge 24) 8,8 ± 6,6 µg/ml for adalimumab uden samtidig methotrexat og 11,8 ± 4,3 µg/ml med samtidig methotrexat.
Following the administration of 24 mg/m2 (up to a maximum of 40 mg) subcutaneously every other week to patients with enthesitis-related arthritis who were 6 to 17 years, the mean trough steady-state (values measured at Week 24) serum adalimumab concentrations were 8.8 ± 6.6 μg/mL for adalimumab without concomitant methotrexate and 11.8 ± 4.3 μg/mL with concomitant methotrexate.
Efter administration af 24 mg/m2 (op til maksimalt 40 mg) subkutant hver anden uge til patienter med polyartikulær juvenil idiopatisk artrit (JIA), som var 4 til 17 år, var den gennemsnitlige dal-serum- koncentration ved steady state (værdier målt fra uge 20 til 48) af adalimumab 5,6 ± 5,6 µg/ml (102
Following the administration of 24 mg/m2 (up to a maximum of 40 mg) subcutaneously every other week to patients with polyarticular juvenile idiopathic arthritis (JIA) who were 4 to 17 years the mean trough steady-state (values measured from Week 20 to 48) serum adalimumab concentration was 5.6
Efter administration af 240 mg to gange dagligt sammen med mad var den mediane peak-værdi (Cmax) 1,72 mg/l, og den totale (AUC) eksponering var 8,02 timer∙mg/l hos patienter med multipel sklerose.
Following 240 mg twice a day administered with food, the median peak (Cmax) was 1.72 mg/l and overall (AUC) exposure was 8.02 h.mg/l in subjects with multiple sclerosis.
Efter administration af 37 mg lurasidon (svarende til 40 mg lurasidonhydrochlorid) var den gennemsnitlige tilnærmelsesvise synlige volumenfordeling 6000 L. Lurasidon bindes i høj grad (~99 %) til serumproteiner.
Following administration of 37 mg of lurasidone (equivalent to 40 mg lurasidone hydrochloride), the mean approximate apparent volume of distribution was 6000 L. Lurasidone is highly bound (~99%) to serum proteins.