natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Der blev observeret en stigning i hyppigheden, når der blev givet potentielt hepatotoksiske lægemidler (f.eks.
An increased frequency of these elevations was observed when potentially hepatotoxic drugs (e.g.
Der blev observeret en stigning på cirka 20 % i clearance af evolocumab hos patienter, der fik statiner administreret samtidigt.
An approximately 20% increase in the clearance of evolocumab was observed in patients co- administered statins.
Der blev observeret en stigning til ca. det dobbelte i sitagliptins plasma AUC hos patienter med moderat nyreinsufficiens, og en stigning til ca. det firdobbelte blev observeret hos patienter med svær nyreinsufficiens og hos patienter med ESRD i hæmodialyse sammenlignet med normale raske kontrolpersoner.
An approximately 2-fold increase in the plasma AUC of sitagliptin was observed in patients with moderate renal impairment, and an approximately 4-fold increase was observed in patients with severe renal impairment and in patients with ESRD on haemodialysis, as compared to normal healthy control subjects.
Der blev observeret en stigning til ca. det dobbelte i sitagliptins plasma-AUC hos patienter med moderat nyreinsufficiens, og en stigning til ca. det firdobbelte blev observeret hos patienter med svær nyreinsufficiens og hos patienter med ESRD i hæmodialyse sammenlignet med normale raske kontrolpersoner.
An approximately 2-fold increase in the plasma AUC of sitagliptin was observed in patients with moderate renal impairment, and an approximately 4-fold increase was observed in patients with severe renal impairment and in patients with ESRD on haemodialysis, as compared to normal healthy control subjects.
Der blev observeret en større forekomst af grad 4 febril neutropeni (1,7 % med MPR+R/MPR+p sammenlignet med 0,0 % med MPp+p).
There was a higher incidence of grade 4 febrile neutropenia observed (1.7% in MPR+R/MPR+p compared to 0.0% in MPp+p).
Der blev observeret en svag stigning i det absolutte neutrofiltal og eosinofiltal, men kun hos en lille andel af patienterne.
Slight elevation in absolute neutrophil count and eosinophil count were observed but in a smaller proportion of patients.
Der blev observeret en tendens i begge forsøg i forbedringen af MBS fra baseline til uge 4 til fordel for ospemifen sammenlignet med placebo, selvom forskellen ikke var statistisk signifikant.
A trend was observed in both trials in the improvement of MBS from baseline to week 4 in favour of ospemifene compared to placebo, although the difference was not statistically significant.
Der blev observeret en øget frekvens og sværhedsgrad af nogle af bivirkningerne, hovedsageligt diarré og hududslæt.
An increase of frequency and severity of some adverse reactions was observed, mainly diarrhoea and skin rash.
Der blev observeret en øget relativ risiko for tromboemboliske hændelser (RR 1,67; 95 % CI: 1,35; 2,06; 35 forsøg og 6.769 patienter) blev observeret hos patienter, der fik behandling med rekombineret humant erytropoietin.
An increased relative risk of thromboembolic events (RR 1.67, 95% CI: 1.35, 2.06, 35 trials and 6769 patients) was observed in patients treated with recombinant human erythropoietin.
Der blev observeret en øget udskillelse af glucose i urinen hos raske forsøgspersoner og hos forsøgspersoner med type 2- diabetes mellitus efter indgift af dapagliflozin.
Increases in the amount of glucose excreted in the urine were observed in healthy subjects and in subjects with type 2 diabetes mellitus following the administration of dapagliflozin.
Der blev observeret et fald i halveringstiden af simvastatin og simvastatinsyre fra ~7 timer til 3,5 timer.
A decrease in half- life of simvastatin and simvastatin acid from ~7 hours to 3.5 hours was observed.
Der blev observeret et fald i trombocyttal til under 50.000/mm3 hos henholdsvis 10 % og 8 % af patienterne, som fik Pegasys-monoterapi eller kombinationsbehandling.
Decrease in platelets below 50,000/mm3 was observed in 10% and 8% of patients receiving Pegasys monotherapy and combination therapy, respectively.
Der blev observeret et loft for den opioidagonistisk effekt hos opioidafhængige personer i kliniske farmakologiske studier.
Opioid agonist ceiling effects were observed during clinical pharmacology studies in opioid- dependent persons.
Der blev observeret et loft for den opioidagonistiske effekt hos opioidafhængige personer i klinisk farmakologiske studier.
Opioid agonist ceiling effects were observed during clinical pharmacology studies in opioid- dependent persons.
Der blev observeret et tilfælde af symptomatisk LVD i Perjeta plus trastuzumab-gruppen.
There was one case of symptomatic LVD in the Perjeta and trastuzumab-treated group.
Der blev observeret fald i absolutte tal og procentdele af det samlede antal NK-celler (CD16+CD56+) og aktiverede NK-celler (CD16+CD56dim) i perifert fuldblod og knoglemarv ved behandling med daratumumab.
Decreases in absolute counts and percentages of total NK cells (CD16+CD56+) and activated (CD16+CD56dim) NK cells in peripheral whole blood and bone marrow were observed with daratumumab treatment.
Der blev observeret fald i trombocyttal til under 50.000/mm3 hos henholdsvis 10 % og 8 % af patienterne, som fik Pegasys-monoterapi eller kombinationsbehandling.
Decrease in platelets below 50,000/mm3 was observed in 10% and 8% of patients receiving Pegasys monotherapy and combination therapy, respectively.
Der blev observeret flere grad 3/4-bivirkninger ved monoterapi med docetaxel (55,4%) end paclitaxel (23,0%).
More grade 3/4 adverse events were observed for docetaxel monotherapy (55.4%) compared to paclitaxel (23.0%).
Der blev observeret flere tromboemboliske hændelser (hovedsageligt apopleksi og symptomatisk/asymptomatisk hjerteklaptrombose) og flere blødningstilfælde ved behandling med dabigatranetexilat end med warfarin.
More thromboembolic events (mainly strokes and symptomatic/asymptomatic prosthetic valve thrombosis) and more bleeding events were observed with dabigatran etexilate than with warfarin.
Der blev observeret forbedringer for taljemål (herunder forsøgspersoner med type 2-diabetes), triglycerider, HDL-C og LDL-C/HDL-C-forhold for forsøgspersoner, der blev behandlet med naltrexon/bupropion vs. placebo i alle fase 3-undersøgelser (tabel 4).
Improvements were observed for waist circumference (including subjects with type 2 diabetes), triglycerides, HDL-C and LDL-C/HDL-C ratio for subjects treated with naltrexone / bupropion vs. placebo in all Phase 3 studies (Table 4).
Der blev observeret forbedringer i HbA1c og kropsvægt i forsøget med type 2 diabetes patienter (RIO- Diabetes) behandlet med metformin eller sulfonylurea, som var overvægtige eller obese.
In the trial in type 2 diabetic patients (RIO-Diabetes) who were overweight or obese treated with metformin or sulfonylurea improvements in HbA1c and body weight were observed.
Der blev observeret forhøjede leveraminotransferaser i placebokontrollerede studier.
In placebo-controlled studies, elevations of hepatic transaminases were observed.
Der blev observeret frakturer hos 2,6% af de kvinder, der blev behandlet med pioglitazon sammenlignet med hos 1,7% af de kvinder, der blev behandlet med komparator.
Fractures were observed in 2.6% of women taking pioglitazone compared to 1.7% of women treated with a comparator.
Der blev observeret følgende i store observationsstudier med mere end 1000 patienter efter registreringen af Helixate NexGen: Mindre end 0,2% af TBP-patienterne udviklede de-nove- inhibitorer.
In extensive post-registration observational studies with Helixate NexGen, involving more than 1000 patients the following was observed: Less than 0.2% PTP developed de-novo inhibitors.
Der blev observeret følgende i store observationsstudier med mere end 1000 patienter efter registreringen af KOGENATE Bayer: Mindre end 0,2% af TBP-patienterne udviklede de-nove- inhibitorer.
In extensive post-registration observational studies with KOGENATE Bayer, involving more than 1000 patients the following was observed: Less than 0.2% PTP developed de-novo inhibitors.
Der blev observeret grad 3/4 stigning i total-bilirubin hos 5% af patienterne (alle tilfælde optrådte hos patienter, som samtidigt var inficeret med hiv-infektion og fik atazanavir, patienter med Child-Pugh A, B eller C cirrose eller patienter, som havde gennemgået en levertransplantation).
Grade 3/4 increases in total bilirubin were observed in 5% of patients (all in patients with HIV co- infection who were receiving concomitant atazanavir, with Child-Pugh A, B, or C cirrhosis, or who were post-liver transplant).
Der blev observeret høj akut mortalitet (inden for timer) og svær morbiditet ved 100 og 300 mg/kg/dag (2,3 og 6,8 gange den maksimale anbefalede humane dosis (MRHD) baseret på mg/m2 antaget for en voksen patient på 60 kg), hvor dødsårsagen ikke kunne fastslås og skete uden tegn eller prodromale symptomer.
High acute mortality (within hours) and severe morbidity were observed at 100 and 300 mg/kg/day (2.3- and 6.8-fold the maximum recommended human dose (MRHD) on mg/m2 basis assuming a 60 kg adult patient) with no cause of death established and occurring without signs or prodromal symptoms.
Der blev observeret høje pCR-rater i alle tre behandlingsarme (se tabel 3) sammenlignet med publicerede data for lignende behandlingsregimer uden pertuzumab.
Compared with published data for similar regimens without pertuzumab, high pCR rates were observed in all 3 treatment arms (see Table 3).
Der blev observeret højere hæmning af trombocytaggregering hos de patienter, som blev skiftet til 10 mg prasugrel sammenlignet med dem, som blev behandlet med 150 mg clopidogrel.
Higher inhibition of platelet aggregation was observed in patients switched to prasugrel 10 mg compared with those treated with clopidogrel 150 mg.
Der blev observeret intrakardielle impulsledningsforsinkelser hos hunde med en NOEL (No Observed Effect Level) på 15 mg/kg (7 gange human eksponering baseret på Cmax).
Intra-cardiac impulse conduction delays were observed in dogs with a no-effect dose of 15 mg/kg (7- fold human exposure based on Cmax).
Der blev observeret kortere progressionsfri overlevelsestid og forøget antal dødsfald hos patienter, der fik Vectibix sammen med bevacizumab og kemoterapi.
Shortened progression free survival time and increased deaths were observed in the patients receiving Vectibix in combination with bevacizumab and chemotherapy.
Der blev observeret lavere immunrespons på FHA, PRN, IPV1 og IPV3 efter en primær vaccinationsplan med 2 doser (2, 4 måneder), om end den kliniske relevans af disse data er uvis.
Lower FHA, PRN, IPV1 and IPV3 immune responses were observed after a 2-dose primary schedule (2, 4 months), although the clinical relevance of these data remain uncertain.
Der blev observeret M184V-substitution i revers transkriptase, som medfører resistens over for lamivudin og emtricitabin, hos 2 forsøgspersoner i gruppen med ikke- boostet REYATAZ og hos 1 forsøgsperson i REYATAZ + ritonavir-gruppen.
The M184V substitution in reverse transcriptase, which confers resistance to lamivudine and emtricitabine, was detected in 2 subjects in the unboosted REYATAZ and 1 subject in the REYATAZ + ritonavir group.
Der blev observeret mindre indvirkning fra legemsvægt ved gentagne subkutane doser af evolocumab 420 mg månedligt.
Less impact from body weight was seen with repeated subcutaneous evolocumab 420 mg monthly doses.
Der blev observeret nyrecellekarcinomer i et 18-måneders forsøg af virkningen på knoglerne hos gamle cynomolgusaber uden æggestokke.
Renal cell carcinomas were observed in an 18-month bone efficacy study in aged ovariectomized cynomolgus monkeys.
Der blev observeret påvirkning af thyroidea hos både rotter (let forhøjede thyroideastimulerende hormon- og triiodothyronin/thyroxin T3/T4-koncentrationer uden mikroskopisk korrelat) og aber (forekomst af kolloid hos hanner i et 4-ugers studie og en abe på høj dosis med diffus follikelcellehyperplasi og forhøjet thyroidea-stimulerende hormon i et 13-ugers studie).
Effects on the thyroid were observed in both rat (mild increases in thyroid stimulating hormone and triiodothyronine / thyroxine T3/T4 concentrations with no microscopic correlate) and monkey (depletion of colloid in males in 4-week study, and one monkey at high dose with diffuse follicular cell hyperplasia and increased thyroid stimulating hormone in 13-week study).
Der blev observeret QTcF >500 msek. hos <1 % af disse patienter.
QTcF of >500 msec was observed in <1% of these patients.
Der blev observeret QTcF på over 500 msek. hos <1 % af patienterne.
QTcF exceeding 500 msec was observed in <1% of patients.
Der blev observeret reduceret clearance af ceftazidim hos ældre patienter, hvilket primært skyldes et aldersrelateret fald i den renale clearance af ceftazidim.
Reduced clearance of ceftazidime was observed in elderly patients, which was primarily due to age- related decrease in renal clearance of ceftazidime.
Der blev observeret sammenhæng mellem plasmakoncentrationer og alder.
A relationship between plasma concentrations and age was observed.
Der blev observeret signifikant hæmning af inflammatoriske tegn både i sacroiliacaleddene og i rygsøjlen hos patienter behandlet med Cimzia (begge dosisgrupper) i den samlede aksiale spondyloartritis-population samt i subpopulationerne med ankyloserende spondylitis og non-radiografisk aksial spondyloartritis
Significant inhibition of inflammatory signs in both sacroiliac joints and the spine was observed in the Cimzia- treated patients (all dose group), in the overall axial spondyloarthritis population as well as in the sub- populations of ankylosing spondylitis and non-radiographic axial spondyloarthritis.
Der blev observeret signifikante reduktioner i iPTH, serumcalcium-fosforprodukt (Ca x P), serumcalcium og -fosfor hos de patienter, der blev behandlet med cinacalcet, sammenlignet med de patienter, der gennemgik standard- placebobehandling, og resultaterne var konsekvente i alle 3 studier.
Significant reductions in iPTH, serum calcium-phosphorus product (Ca x P), calcium, and phosphorus were observed in the cinacalcet treated patients compared with placebo-treated patients receiving standard care, and the results were consistent across the 3 studies.
Der blev observeret signifikante reduktioner i iPTH, serumcalcium-fosforprodukt (Ca x P), serumcalcium og -fosfor hos de patienter, der blev behandlet med cinacalcet, sammenlignet med de patienter, der gennemgik standard- placebobehandling, og resultaterne var konsekvente i alle 3 studier.
Significant reductions in iPTH, serum calcium-phosphorus product (Ca x P), calcium, and phosphorus were observed in the cinacalcet treated patients compared with placebo-treated patients receiving standard of care, and the results were consistent across the 3 studies.
Der blev observeret større blødninger hos 3,4 % af patienterne i fondaparinuxgruppen og 2,4 % i dalteparingruppen.
Major bleeding was observed in 3.4% of the patients in the fondaparinux group and in 2.4% of the dalteparin group.
Der blev observeret større blødninger hos 3,4 % af patienterne i fondaparinuxgruppen over for hos 2,4
Major bleeding was observed in 3.4% of the patients in the fondaparinux group and in 2.4% of the dalteparin group.
Der blev observeret større HbA1c-forbedring i forhold til placebo ved den første post- baseline måling (uge 16, p <0,001).
Greater HbA1c improvement compared to placebo was observed at the first post-baseline measurement (Week 16, p<0.001).
Der blev observeret vedvarende respons hos 50 % af de initiale respondenter i løbet af 20 ud af 24 uger i PETIT 2 studiet og 15 ud af 24 uger i PETIT studiet.
Sustained response was seen in 50% of the initial responders during 20 out of 24 weeks in the PETIT 2 study and 15 out of 24 weeks in the PETIT Study.
Der blev observeret virkninger på binyrer og kønskirtler hos rotter og hunde i overensstemmelse med ketoconazols farmakologiske virkning.
Consistent with the pharmacological action of ketaconazole, effects were observed on adrenal and gonads in rats and dogs.
Der blev observeret yderligere bivirkninger hos de voksne patienter, som blev behandlet med aprepitant mod postoperativ kvalme og opkastning (PONV) og med højere incidens end for ondansetron: Smerter i øvre del af abdomen, anormale øvre tarmlyde, obstipation*, dysartri, dyspnø, hypoæstesi, søvnløshed, myosis, kvalme, sensorisk forstyrrelse, mavegener, sub-ileus*, nedsat synsskarphed, hvæsende vejrtrækning.
Additional adverse reactions were observed in adult patients treated with aprepitant for postoperative nausea and vomiting (PONV) and a greater incidence than with ondansetron: abdominal pain upper, bowel sounds abnormal, constipation*, dysarthria, dyspnoea, hypoaesthesia, insomnia, miosis, nausea, sensory disturbance, stomach discomfort, sub-ileus*, visual acuity reduced, wheezing.
Der blev observeret yderligere bivirkninger hos patienter, som blev behandlet med aprepitant mod postoperativ kvalme og opkastning (PONV) og med højere frekvens end for ondansetron: Øvre abdominalsmerter, abnorme tarmlyde, obstipation*, dysartri, dyspnø, hypæstesi, søvnløshed, myosis, kvalme, sensorisk forstyrrelse, mavegener, subileus*, nedsat synsskarphed, hvæsende vejrtrækning.
Additional adverse reactions were observed in patients treated with aprepitant for postoperative nausea and vomiting (PONV) and a greater incidence than with ondansetron: abdominal pain upper, bowel sounds abnormal, constipation*, dysarthria, dyspnoea, hypoaesthesia, insomnia, miosis, nausea, sensory disturbance, stomach discomfort, sub-ileus*, visual acuity reduced, wheezing.
Der blev observeret yderligere fald i HbA1c og vedvarende vægttab i mindst 52 uger hos patienter, der fuldførte både det kontrollerede 30-ugers studie og den ukontrollerede studieforlængelse.
Further reductions in HbA1c and sustained weight loss were observed for at least 52 weeks in the patients completing both the controlled 30-week study and the uncontrolled study extension.
Der blev observeret, at trastuzumab trængte igennem placentabarrieren i den tidlige (dag 20-50 af drægtighedsperioden) og sene (dag 120-150 af drægtighedsperioden) føtale udviklingsperiode.
Placental transfer of trastuzumab during the early (days 20-50 of gestation) and late (days 120-150 of gestation) fetal development period was observed.
Der blev observeret, at trastuzumab trængte igennem placentabarrieren i den tidlige (dag 20-50 af drægtighedsperioden) og sene (dag 120-150 af drægtighedsperioden) føtale udviklingsperiode.
Placental transfer of trastuzumab during the early (days 20–50 of gestation) and late (days 120–150 of gestation) foetal development period was observed.
Der blev oftere observeret vægttab på mindst 5 % baseline kropsvægt hos forsøgspersoner, der blev behandlet med naltrexon/bupropion (31 %) sammenlignet med placebo (12 %) (tabel 3).
Weight loss of at least 5% baseline body weight was observed more frequently for subjects treated with naltrexone / bupropion (31%) compared to placebo (12%) (Table 3).
Der blev også demonstreret statistisk signifikante forbedringer i eksplorative endepunkter ved Functional Assessment of Chronic Illness Therapy – Fatigue (FACIT-F)-scorer for 150 mg og 300 mg sammenlignet med placebo (henholdsvis 7,97 og 5,97 sammenlignet med 1,63).
There were also statistically significant improvements demonstrated in exploratory endpoints assessed by the Functional Assessment of Chronic Illness Therapy – Fatigue (FACIT-F) scores for 150 mg and 300 mg compared to placebo (7.97, 5.97 versus 1.63, respectively).
Der blev også foretaget supporterende sammenligninger af kombinationsbehandlingsgruppen vs. de individuelle monoterapi- grupper.
Supportive comparisons of combination therapy group vs. the individual monotherapy groups were also made.
Der blev også foretaget undersøgelser med drægtige hopper.
Studies in pregnant mares were also performed.
Der blev også fundet et hurtigt fald i CRP hos patienter med Crohns sygdom.
A rapid decrease in CRP levels was also observed in patients with Crohn’s disease.
Der blev også gennemført en registerundersøgelse, der omfattede patienter med PNH, som aldrig havde fået blodtransfusion.
A registry study of patients with PNH who had never had a blood transfusion was also conducted.
Der blev også gennemført to hovedundersøgelser hos i alt 353 patienter med lavere risiko for myelodysplastiske syndromer.
Two main studies have also been carried out involving a total of 353 patients with lower risk myelodysplastic syndromes.
Der blev også gennemført undersøgelser af næsten 1 400 voksne patienter med type 1- eller type 2- diabetes for at måle virkningen af insulin glargin 100 enheder/ml injiceret på et givet tidspunkt af dagen sammenlignet med en afteninjektion.
Studies have also been carried out in nearly 1,400 adults with type 1 or type 2 diabetes to measure the effectiveness of insulin glargine 100 units/ml injected at any time during the day, compared with an injection given in the evening.
Der blev også gennemført undersøgelser af næsten 1 400 voksne patienter med type 1- eller type 2- diabetes for at måle virkningen af Lantus injiceret på et givet tidspunkt af dagen sammenlignet med en afteninjektion.
Studies have also been carried out in nearly 1,400 adults with type 1 or type 2 diabetes to measure the effectiveness of Lantus injected at any time during the day, compared with an injection given in the evening.
Der blev også observeret effekt hos mere alvorligt depressive patienter (baseline HAM-D  25) i alle positive placebokontrollerede studier.
Efficacy was also observed in more severely depressed patients (baseline HAM-D  25) in all positive placebo-controlled trials.
Der blev også observeret en gennemsnitlig procentstigning i antallet af centrale hukommelses (CCR7+ CD45RA–) CD4+ og CD8+ T–celler og en mindre, men signifikant gennemsnitlig procentstigning i antallet af effektor hukommelses (CCR7– CD45RA–) CD8+ T–celler efter behandling med ipilimumab.
A mean increase in the percent of central memory (CCR7+ CD45RA-) CD4+ and CD8+ T cells and a smaller, but significant, mean increase in the percent of effector memory (CCR7- CD45RA-) CD8+ T cells also was observed after treatment with ipilimumab.
Der blev også observeret substitutioner på RT- positionerne 98, 100, 101, 108, 138, 188, 190 eller 225, men med lavere frekvenser og ofte kun i kombination med K103N.
Substitutions at RT positions 98, 100, 101, 108, 138, 188, 190 or 225 were also observed, but at lower frequencies, and often only in combination with K103N.
Der blev også observeret ændring af legemsvægt fra baseline på mellem -0,38 kg og -1,80 kg hos lixisenatid-patienter, der fik stabil dosis af basalinsulin alene eller i kombination med metformin eller et sulfonylurinstof.
Body weight change from baseline in a range from - 0.38 kg to - 1.80 kg was also observed in lixisenatide patients receiving stable basal insulin dose, alone or in combination with metformin or a sulphonylurea.
Der blev også observeret ændring af legemsvægt fra baseline på mellem -0,38 kg og -1,80 kg hos lixisenatid-patienter, der fik stabil dosis af basalinsulin alene eller i kombination med metformin eller et sulfonylurinstof.
Body weight change from baseline in a range from -0.38 kg to -1.80 kg was also observed in lixisenatide patients receiving stable basal insulin dose, alone or in combination with metformin or a sulphonylurea.
Der blev også observeret ændring af legemsvægt fra baseline på mellem -0,38 kg og -1,80 kg hos lixisenatidpatienter, der fik stabil dosis af basalinsulin alene eller i kombination med metformin eller et sulfonylurinstof.
Body weight change from baseline in a range from - 0.38 kg to - 1.80 kg was also observed in lixisenatide patients receiving stable basal insulin dose alone or in combination with metformin or a sulphonylurea.
Der blev også påvist en kortere tid til første spontane afføring efter dosering med 12,5 mg- dosen i undergruppen med utilstrækkeligt respons på laksantia i forhold til placebo i Kodiac 4 (p=0,002) og Kodiac 5 (p<0,001).
The 12.5 mg dose in the LIR subgroup also demonstrated shorter time to first post-dose SBM as compared to placebo in Kodiac 4 (p=0.002) and Kodiac 5 (p<0.001).