natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hos 23 % af patienterne (9 ud af 40) iagttoges en fuldstændig respons.
For 23% of these patients (9 out of 40) a complete response was observed.
Hos 24 % (11/46) af de børn, der blev behandlet i 24 uger, og 40 % (19/48) af de børn, der blev behandlet i 48 uger, var der en reduktion på > 15 percentil for alderen i perioden fra før behandling til afslutningen af den 5-årige langtidsopfølgning i forhold til baseline-percentilerne før behandlingen.
Twenty four percent of children (11/46) treated for 24 weeks and 40 % of children (19/48) treated for 48 weeks had a > 15 percentile height for age decrease from pre treatment to the end of 5 year long term follow up compared to pre treatment baseline percentiles.
Hos 24 % (11/46) af de børn, der blev behandlet i 24 uger, og hos 40 % (19/48) af de børn, der blev behandlet i 48 uger, var der en reduktion på > 15 percentil for alderen i perioden fra før behandling til afslutningen af den 5-årige langtidsopfølgning i forhold til baseline-percentilerne før behandling.
Twenty-four percent of subjects (11/46) treated for 24 weeks and 40 % of subjects (19/48) treated for 48 weeks had a > 15 percentile height-for-age decrease from pre-treatment to the end of the 5 year long-term follow-up compared to pre-treatment baseline percentile.
Hos 25 børn i alderen 5 til 16 år, som fik 2 mg/kg to gange dagligt i overarmen, på lårets forside eller i abdomen, var middel-AUC i steady state 54,3  23,5 g*time/ml, Cmax var 6,14  2,48 g/ml og Ctrough var
In 25 paediatric patients ranging in age from 5 to 16 years and receiving the 2 mg/kg bid dose into the upper arm, anterior thigh or abdomen, the mean steady-state AUC was 54.3  23.5 g*h/ml, Cmax was 6.14  2.48 g/ml, and Ctrough was
Hos 3 patienter overskred den daglige cysteamindosis det anbefalede maksimum på 1,95 g/m(2)/dag.
In 3 patients, the daily cysteamine dose exceeded the recommended maximum of 1.95 g/m(2)/day.
Hos 3 ud af 10 patienter, som havde akut HIV- infektion ved optagelse i studiet, blev M184I- og M184V-mutationer påvist i HIV hos 2 ud af 2 forsøgspersoner i Truvada-gruppen og hos 1 ud af 8 forsøgspersoner i placebogruppen.
In 3 of 10 subjects who had acute HIV infection at study enrollment, M184I and M184V mutations were detected in the HIV of 2 of 2 subjects in the Truvada group and 1 of 8 subjects in the placebo group.
Hos 3,8 % af patienterne blev der inden for 24 timer efter infusionen med catumaxomab observeret symptomer på SIRS.
In 3.8% of the patients symptoms of SIRS were observed within 24 hours after catumaxomab infusion.
Hos 34 % af de patienter, der fik Signifor i en dosis på 0,6 mg, og 41 % af de patienter, der fik Signifor i en dosis på 0,9 mg, faldt kortisolniveauet i urinen med mindst 50 % i løbet af seks måneder.
In 34% of patients receiving 0.6 mg Signifor and 41% of patients receiving 0.9 mg Signifor, urine cortisol levels decreased by at least 50% within six months.
Hos 35 patienter, der fik efavirenz 600 mg 1 gang daglig var det gennemsnitlige steady-state Cmax 12,9 ± 3,7 M (29%) [gennemsnit ± S.D. (% C.V.)], steady-state Cmin 5,6 ± 3.2 M (57%)og AUC 184 ± 73 Mt (40%).
In 35 patients receiving efavirenz 600 mg once daily, steady state Cmax was 12.9 ± 3.7 M (29 %) [mean ± S.D. (% C.V.)], steady state Cmin was 5.6 ± 3.2 M (57 %), and AUC was 184 ± 73 M·h (40 %).
Hos 35 patienter, der fik efavirenz 600 mg 1 gang dagligt, var det gennemsnitlige steady-state Cmax 12,9 ± 3,7 M (29%) [gennemsnit ± S.D. (% C.V.)], steady-state Cmin 5,6 ± 3.2 M (57%) og AUC 184 ± 73 Mt (40%).
In 35 patients receiving efavirenz 600 mg once daily, steady state Cmax was 12.9 ± 3.7 M (29 %) [mean ± S.D. (% C.V.)], steady state Cmin was 5.6 ± 3.2 M (57 %), and AUC was 184 ± 73 M·h (40 %).
Hos 35 patienter, der fik efavirenz 600 mg 1 gang dagligt, var det gennemsnitlige steady-state Cmax 12,9 ± 3,7 M (29%) [gennemsnit ± S.D. (% C.V.)], steady-state Cmin 5,6 ± 3.2 M (57%)og AUC 184 ± 73 Mt (40%).
In 35 patients receiving efavirenz 600 mg once daily, steady state Cmax was 12.9 ± 3.7 M (29 %) [mean ± S.D. (% C.V.)], steady state Cmin was 5.6 ± 3.2 M (57 %), and AUC was 184 ± 73 M·h (40 %).
Hos 36 raske mænd og kvinder, der fik en enkelt oral dosis palonosetron på 0,5 mg var den maksimale plasmakoncentration (Cmaks) 0,81 ± 1,66 ng/ml (gennemsnit ± SD) og tiden til maks. koncentration (Tmaks) var 5,1 ± 1,7 timer.
In 36 healthy male and female subjects given a single oral dose of 0.5 mg palonosetron, maximum plasma concentration (Cmax) was 0.81 ± 1.66 ng/mL (mean ± SD) and time to maximum concentration (Tmax) was 5.1 ± 1.7 hours.
Hos 4 % af GIST-patienterne blev undersøgelsesmedicinen seponeret på grund af behandlingsrelaterede bivirkninger.
In GIST the investigational medicinal product was discontinued for treatment-related adverse reactions in 4 % of patients.
Hos 4 % af GIST-patienterne blev undersøgelsesmedicinen seponeret på grund af lægemiddelrelaterede bivirkninger
In GIST the study medicinal product was discontinued for medicinal product-related adverse reactions in 4% of patients.
Hos 4 % af GIST-patienterne blev undersøgelsesmedicinen seponeret på grund af lægemiddelrelaterede bivirkninger.
In GIST the study medicinal product was discontinued for medicinal product-related adverse reactions in 4% of patients.
Hos 4 af disse 5 forsøgspersoner observeredes tillige NRTI-resistens.
In 4 of those 5 subjects, NRTI resistance was observed as well.
Hos 4 ud af disse 7 GIST-patienter blev behandlingen seponeret efter første observation af DVT.
Four of these seven GIST patients discontinued treatment following first observation of DVT.
Hos 44 patienter > 65 år med skizofreni gav dosering med 5-20 mg/dag ingen udsving i bivirkningsprofilen.
44 patients with schizophrenia > 65 years of age, dosing from 5 to 20 mg/day was not associated with any distinguishing profile of adverse events.
Hos 44 patienter > 65 år med skizofreni gav dosering med 5-20 mg/dag ingen udsving i bivirkningsprofilen.
44 patients with schizophrenia  65 years of age, dosing from 5 to 20 mg/day was not associated with any distinguishing profile of adverse events.
Hos 452 patienter med RAI-refraktært DTC var dosisreduktion og seponering de udførte handlinger for en bivirkning hos hhv.
In 452 patients with RAI-refractory DTC, dose reduction and discontinuation were the actions taken for an adverse reaction in 63.1% and 19.5% of patients, respectively.
Hos 5 patienter med mucormycose på grund af Rhizomucor spp. blev der ikke observeret nogen gunstig respons.
In 5 patients with mucormycosis due to Rhizomucor spp., no favourable responses were observed.
Hos 5 ud af 6 patienter (83%) med moderat nyresvigt, som blev behandlet med vandetanib, blev dosis reduceret til 200 mg pga. bivirkning; hos 1 patient var der behov for yderligere dosisreduktion til 100 mg.
Five out of 6 patients (83%) with moderate renal failure who were treated with vandetanib had a dose reduction to 200 mg for adverse reaction; 1 patient required a further reduction to 100 mg.
Hos 5% af patienterne med resistens eller intolerans over for tidligere behandling med imatinib, som blev behandlet med SPRYCEL, blev der indberettet lægemiddelrelateret febril neutropeni.
Drug-related febrile neutropaenia was reported in 5% of SPRYCEL-treated patients with resistance or intolerance to prior imatinib therapy.
Hos 5.673 vaccinerede spædbørn (2.834 i vaccinegruppen) blev beskyttelsesgraden målt som en reduktion i forekomsten af rotavirus-gastroenteritis, der skyldes vaccine-G-genotyper (G1-G4), som forekom mindst 14 dage efter den tredje vaccinedosis, gennem den første hele rotavirussæson efter vaccination.
In 5,673 vaccinated infants (2,834 in the vaccine group) protective efficacy was measured as a reduction in the incidence of rotavirus (RV) gastroenteritis caused by vaccine G genotypes (G1- G4) that occurred at least 14 days after the third dose of vaccine through the first full rotavirus season after vaccination.
Hos 67 patienter, der blev vurderet for humant anti-mus-antistof (HAMA), fandtes intet respons.
Of 67 patients evaluated for human anti-mouse antibody (HAMA), no responses were noted.
Hos 7 pædiatriske patienter under 2 år, som fik RAVICTI i op til 12 måneder, steg koncentrationerne af PAA, PBA og PAGN ikke i behandlingsperioden, og de overordnede gennemsnitlige koncentrationer af PAA, PBA og PAGN hos disse patienter svarede til dem, som blev set hos de ældre pædiatriske aldersgrupper.
In 7 paediatric patients under 2 years of age who received RAVICTI for up to 12 months, the concentrations of PAA, PBA, and PAGN did not increase over the treatment period and the overall median PAA, PBA, and PAGN concentrations in these patients were similar to those observed in older paediatric age groups.
Hos 70 % (162/230) af genotype 1a-forsøgspersonerne blev der ikke længere detekteret RAVer ved boceprevir-resistens-associerede loci ved populationssekventering.
Seventy percent (70%) (162/230) of genotype 1a subjects no longer had any RAVs detected at the boceprevir-resistance associated loci by population sequencing.
Hos 80-85 % af alle patienter, der blev behandlet med en af doserne, gav Repatha en reduktion på ≥50 % i LDL-C i gennemsnit ved uge 10 og 12.
In 80-85% of all patients treated with either dose, Repatha demonstrated a ≥ 50% reduction in LDL-C at the mean of weeks 10 and 12.
Hos 82 raske personer, der fik en enkelt oral dosis netupitant på 300 mg, var den maksimale plasmakoncentration af netupitant (Cmaks) 486 ± 268 ng/ml (gennemsnit ± SD), og den mediane tid til maks. koncentration (Tmaks) var 5,25 timer, AUC var 15.032 ± 6.858 t.ng/ml.
In 82 healthy subjects given a single oral dose of netupitant 300 mg, maximum plasma netupitant concentration (Cmax) was 486 ±268 ng/mL (mean ± SD) and median time to maximum concentration (Tmax) was 5.25 hours, the AUC was 15032 ± 6858 h.ng/mL.
Hos 9 drenge med venstre ventrikelmasse indekseret (VVMI) til højde2,7 inden for normalområdet for børn på (<39 g/m2,7 for drenge) ved baseline forblev venstre ventrikelmasse stabil på niveauer under grænseværdien for venstre ventrikel hypertrofi gennem hele perioden på 6,5 år.
Among 9 boys with left ventricular mass (LVMI) indexed to height2.7 within the normal range for children (<39 g/m2.7 in boys) at baseline, LVMI remained stable at levels below the left ventricular hypertrophy (LVH) threshold throughout the 6.5 years of treatment.
Hos 9 drenge varede forbedringen ved under 6,5 års behandling med Replagal 0,2 mg/kg i et åbent, langvarigt suppleringsstudie.
6.5 years of Replagal 0.2 mg/kg therapy in an open-label long-term extension study in 9 boys.
Hos 9 patienter (7-18 år) varede denne reduktion i smerter ved i 4 år med behandling med Replagal.
This pain reduction persisted through 4 years of Replagal therapy in 9 patients (in patients 7 – 18 years of age).
Hos 9-15 årige piger og drenge (protokol 002) er persistent antistofrespons blevet påvist i mindst 3 år; afhængigt af HPV-type var 93 til 99% af forsøgspersonerne seropositive.
In 9-15 year-old boys and girls (Protocol 002), persistence of antibody response has been demonstrated for at least 3 years; depending on HPV type, 93 to 99% of subjects were seropositive.
Hos 98 % (59 ud af 60) af patienterne i gruppen på Evarrest var blødningen standset inden for 4 minutter (og begyndte ikke igen i en 6- minutters observationsperiode), sammenholdt med 53 % (16 ud af 30) af patienterne i gruppen på Surgicel.
98% of the patients in the Evarrest group (59 out of 60) had their bleeding stopped within 4 minutes (with no recurrence of bleeding during a 6-minute observation period) compared with 53% of patients in the Surgicel group (16 out of 30).
Hos >0.1% til <1% hunde er der rapporteret manglende forventet effect (i de fleste af disse tilfælde er der rapporteret manglende reduction af testikelstørrelse og/eller en tæve er blevet parret).
Uncommonly (>0.1% to <1%), lack of expected efficacy has been reported in dogs (in the majority of reports a lack of reduction in testicle size was reported and/or a bitch was mated).
Hos >0.1% til <1% hunde er der rapporteret manglende forventet effekt (i de fleste af disse tilfælde er der rapporteret manglende reduktion af testikelstørrelse og/eller en tæve er blevet parret).
Uncommonly (>0.1% to <1%), lack of expected efficacy has been reported in dogs (in the majority of reports a lack of reduction in testicle size was reported and/or a bitch was mated).
Hos aber blev der observeret vægttab og generel fysisk svækkelse sammen med generelle tegn på gastrointestinal toksicitet.
Weight loss and general physical decline was observed in monkeys together with general evidence of gastrointestinal toxicity.
Hos aber er indgivelse af DuoTrav to gange dagligt vist at medføre palpebrale fissurer og øget irispigmentering tilsvarende det, der observeredes ved okulær indgivelse af prostanoider.
In monkeys, administration of DuoTrav twice–daily was shown to induce increased palpebral fissure and to increase iris pigmentation similar to that observed with ocular administration of prostanoids.
Hos aber medførte perorale enkelt-doser p å op til 100 mg/kg afkræftelse og højere doser medførte halvt bevidstløs tilstand.
In monkeys, single oral doses up to 100 mg/kg resulted in prostration and, at higher doses, semi-consciousness.
Hos aber medførte perorale enkeltdoser på op til 100 mg/kg afkræftelse, og højere doser medførte halvt bevidstløs tilstand.
In monkeys, single oral doses up to 100 mg/kg resulted in prostration and, at higher doses, semi-consciousness.
Hos aber, der blev doseret oralt (50, 150, 450 mg/kg) i 14 dage var der dosisrelaterede opkastninger.
In monkeys dosed orally (50, 150 or 450 mg/kg) for 14 days there was dose-related emesis.
Hos aber, som fik okulært bimatoprost i koncentrationer på 0,3 mg/ml daglig i 1 år, sås en stigning i irispigmentering og reversibel dosisafhængig periokulær virkning, som var karakteriseret ved prominent øvre og/eller nedre sulcus og udvidelse af øjenspalten.
Monkeys administered ocular bimatoprost concentrations of 0.3 mg/ml daily for 1 year had an increase in iris pigmentation and reversible dose-related periocular effects characterised by a prominent upper and/or lower sulcus and widening of the palpebral fissure.
Hos aber, som fik okulært bimatoprost i koncentrationer på 0,03 % dagligt i 1 år, sås en stigning i irispigmentering og reversibel dosisafhængig periokulær virkning, som var karakteriseret ved prominent øvre og nedre sulcus og udvidelse af øjenspalten.
Monkeys administered ocular bimatoprost concentrations of 0.03% daily for 1 year had an increase in iris pigmentation and reversible dose-related periocular effects characterised by a prominent upper and/or lower sulcus and widening of the palpebral fissure.
Hos adipøse patienter med utilstrækkelig respons på HCTZ 25 mg gav tillægsbehandling med Enviage 300 mg en yderligere blodtryksnedsættende effekt, som var sammenlignelig med tillægsbehandling af irbesartan 300 mg eller amlodipin 10 mg.
In obese hypertensive patients who did not adequately respond to HCTZ 25 mg, add-on treatment with Enviage 300 mg provided additional blood pressure reduction that was comparable to add-on treatment with irbesartan 300 mg or amlodipine 10 mg.
Hos adipøse patienter med utilstrækkelig respons på HCTZ 25 mg gav tillægsbehandling med Rasilez 300 mg en yderligere blodtryksnedsættende effekt, som var sammenlignelig med tillægsbehandling af irbesartan 300 mg eller amlodipin 10 mg.
In obese hypertensive patients who did not adequately respond to HCTZ 25 mg, add-on treatment with Rasilez 300 mg provided additional blood pressure reduction that was comparable to add-on treatment with irbesartan 300 mg or amlodipine 10 mg.
Hos afkommet af rotter, der havde fået olanzapin, observeredes en forsinket fosterudvikling og et forbigående nedsat aktivitetsniveau hos afkommet.
In the offspring of rats given olanzapine, delays in fetal development and transient decreases in offspring activity levels were seen.
Hos aHUS-patienter blokeres ukontrolleret terminal komplementaktivering og deraf følgende komplementmedieret trombotisk mikroangiopati ved behandling med Soliris.
In aHUS patients, uncontrolled terminal complement activation and the resulting complement- mediated thrombotic microangiopathy are blocked with Soliris treatment.
Hos aHUS-patienter er sikkerhedsprofilen hos unge (patienter fra 12 år til under 18 år) i overensstemmelse med den, som er observeret hos voksne.
In aHUS patients, the safety profile in adolescents (patients aged 12 years to less than 18 years) is consistent with that observed in adults.
Hos aHUS-patienter resulterede kronisk administration af Soliris i hurtig og vedvedvarende reduktion i komplementmedieret trombotiske mikroangiopati.
In aHUS, chronic administration of Soliris resulted in a rapid and sustained reduction in complement- mediated thrombotic microangiopathy.
Hos akromegalipatienter, der udviklede hyperglykæmi, virkede antidiabetisk behandling generelt godt på tilstanden.
In acromegaly patients who developed hyperglycaemia, the condition generally appeared to respond to antidiabetic therapy.
Hos alle aHUS-patienter er en eculizumab-serum- koncentration på omkring 50-100 µg/ml tilstrækkelig til så godt som fuldstændig hæmning af den terminale komplementaktivitet.
In all aHUS patients, eculizumab serum concentrations of approximately 50 - 100 microgram/ml are sufficient for essentially complete inhibition of terminal complement activity.
Hos alle andre ART-erfarne patienter eller i tilfælde af, at der ikke foreligger en hiv-1-genotype- bestemmelse er det anbefalede behandlingsregime 600 mg to gange dagligt sammen med ritonavir 100 mg to gange dagligt i forbindelse med et måltid.
In all other ART-experienced patients or if HIV-1 genotype testing is not available, the recommended dose regimen is 600 mg twice daily taken with ritonavir 100 mg twice daily taken with food.
Hos alle andre ART-erfarne patienter eller i tilfælde af, at der ikke foreligger en hiv-1-genotype- bestemmelse, er det anbefalede behandlingsregime 600 mg to gange dagligt sammen med ritonavir 100 mg to gange dagligt i forbindelse med et måltid.
In all other ART-experienced patients or if HIV-1 genotype testing is not available, the recommended dose regimen is 600 mg twice daily taken with ritonavir 100 mg twice daily taken with food.
Hos alle andre ART-erfarne patienter, eller i tilfælde af, at der ikke foreligger en hiv-1- genotypebestemmelse, er det anbefalede behandlingsregime beskrevet i produktresuméet for PREZISTA 100 mg/ml oral suspension, 75 mg, 150 mg, 300 mg eller 600 mg tabletter.
In all other ART-experienced patients or if HIV-1 genotype testing is not available, the recommended dose regimen described in the Summary of Product Characteristics for PREZISTA 100 mg/ml oral suspension, 75 mg, 150 mg, 300 mg or 600 mg tablets.
Hos alle andre ART-erfarne patienter, eller i tilfælde af, at der ikke foreligger en hiv-1- genotypebestemmelse, er det anbefalede behandlingsregime beskrevet i produktresuméet for PREZISTA 100 mg/ml oral suspension, 75 mg, 150 mg, 300 mg eller 600 mg tabletter.
In all other ART-experienced patients or if HIV-1 genotype testing is not available, the recommended dose regimen described in the Summary of Product Characteristics for PREZISTA 100 mg/ml oral suspension,75 mg, 150 mg, 300 mg or 600 mg tablets.
Hos alle lader der ikke til at være nogen signifikant forskel i mønsteret af bivirkninger, som formodes at være kausalt relateret til forsøgslægemidlet, mellem Envarsus- tabletter, der indtages én gang daglig og tacrolimus-kapsler med øjeblikkelig udløsning (Prograf).
In all, there appears to be no significant difference in the pattern of adverse events suspected to be causally related to study drug between once daily Envarsus and tacrolimus immediate-release capsules (Prograf).
Hos alle patienter kræver administration af IVIg: tilstrækkelig hydrering før IVIg-infusion
In all patients, IVIg administration requires: adequate hydration prior to the initiation of the infusion of IVIg
Hos alle patienter kræver indgivelse af IVIg: passende hydrering forud for påbegyndelse af IVIg-infusionen
In all patients, IVIg administration requires: adequate hydration prior to the initiation of the infusion of IVIg
Hos alle pædiatriske patienter er forsigtig titrering til en patientspecifik daglig dosis nødvendig.
In all paediatric patients, careful titration to a patient- specific daily dose is needed.
Hos alle randomiserede patienter, der var blevet analyseret med hensyn til ITT (Intention to treat), forekom primære hændelser hos 269 på rivaroxaban (2,12 % pr. år) og 306 på warfarin (2,42 % pr. år) (HR 0,88; 95 % KI, 0,74–1,03; p < 0,001 for non-inferioritet; p = 0,117 for superioritet).
Among all randomised patients analysed according to ITT, primary events occurred in 269 on rivaroxaban (2.12% per year) and 306 on warfarin (2.42% per year) (HR 0.88; 95% CI, 0.74 – 1.03; P<0.001 for non-inferiority; P=0.117 for superiority).
Hos alle randomiserede patienter, der var blevet analyseret med hensyn til ITT (Intention to treat), forekom primære hændelser hos 269 på rivaroxaban (2,12 % pr. år) og 306 på warfarin (2,42 % pr. år) (HR 0,88; 95 % KI, 0,74–1,03; p < 0,001 for non-inferioritet; p=0,117 for superioritet).
Among all randomised patients analysed according to ITT, primary events occurred in 269 on rivaroxaban (2.12% per year) and 306 on warfarin (2.42% per year) (HR 0.88; 95% CI, 0.74 – 1.03; P<0.001 for non-inferiority; P=0.117 for superiority).
Hos alle voksne og børn (� 1 år) med kronisk nyresvigt gives Aranesp af en uddannet sundhedsmedarbejder som en enkelt indsprøjtning enten under huden (subkutant) eller i en vene (intravenøst).
For all adult and paediatric patients  1 year of age with chronic renal failure, Aranesp is given as a single injection by a healthcare professional, either under your skin (subcutaneous) or into a vein (intravenous).
Hos alle voksne og børn (� 1 år) med kronisk nyresvigt gives Aranesp som en enkelt indsprøjtning enten under huden (subkutant) eller i en vene (intravenøst).
For all adult and paediatric patients  1 year of age with chronic renal failure, Aranesp is given as a single injection, either under your skin (subcutaneous) or into a vein (intravenous).
Hos alle voksne og børn (� 1 år) med kronisk nyresvigt gives Aranesp som en enkelt indsprøjtning med den fyldte pen under huden (subkutant).
For all adult and paediatric patients  1 year of age with chronic renal failure, Aranesp pre-filled pen is given as a single injection, under your skin (subcutaneous).
Hos Alzheimer- forsøgspersoner viser de kortikale og striatale områder signifikant højere optagelse sammenlignet med hos kontrolpersoner.
In AD subjects, cortical regions and striatal regions show significantly greater uptake compared to controls.
Hos ART-erfarne patienter uden DRV-RAMs*, som har plasma-hiv-1-RNA
In ART-experienced patients without DRV-RAMs* and who have plasma HIV-1 RNA
Hos ART-naïve patienter påbegyndes behandlingen med saquinavir 500 mg to gange daglig og ritonavir 100 mg to gange daglig i de første 7 dage og derefter saquinavir 1.000 mg to gange daglig og ritonavir 100 mg to gange daglig.
Initiate treatment with saquinavir 500 mg twice daily with ritonavir 100 mg twice daily for the first 7 days, then saquinavir 1000 mg twice daily with ritonavir 100 mg twice daily in ART- naïve patients.
Hos B-ALL-patienter med recidiv inden for 18 måneder efter diagnosticering (n=27) var CR-raten 67% (95% CI: 46-84), og den hændelsesfrie overlevelses- rate efter 4 måneder var 44% (95% CI: 26, 62).
In B-ALL patients with relapse within 18 months of diagnosis (n = 27) the CR rate was 67% (95% CI: 46, 84); the 4-month event free survival rate was 44% (95% CI: 26, 62).
Hos B-ALL-patienter med recidiv inden for 18-36 måneder efter diagnosticering (n=33) var CR-raten 79% (95% CI: 61-91), og den hændelsesfrie overlevelsesrate efter 4 måneder var 73% (95% CI: 54, 85).
In B-ALL patients with relapse 18 36 months from diagnosis (n = 33) the CR rate was 79% (95% CI: 61, 91) and the 4-month event free survival rate was 73% (95% CI: 54, 85).