natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Efter 10 års opfølgning i GEICAM 9805-studiet forekom akut leukæmi hos 1 ud af 532 (0,2 %) patienter i TAC-armen.
After 10 years of follow-up in GEICAM 9805 study,, acute leukaemia occurred in 1 of 532 (0.2%) patients in TAC arm .
Efter 10 års opfølgning i TAX 316-studiet blev akut leukæmi rapporteret hos 4 ud af 744 TAC- patienter og hos 1 ud af 736 FAC-patienter.
After 10 years of follow up in study TAX316, acute leukaemia was reported in 4 of 744 TAC patients and in 1 of 736 FAC patients.
Efter 104 ugers behandling med telbivudin indgik 78 % af patienterne (530/680) fra NV-02B-007 (GLOBE)-studiet og 82 % (137/167) af patienterne fra NV-02B-015-studiet i CLDT600A2303- forlængelsesstudiet med fortsat behandling op til 208 uger (se pkt.
After 104 weeks of telbivudine therapy, 78% of patients (530/680) from study NV-02B-007 (GLOBE) and 82% (137/167) of patients from study NV-02B-015 enrolled into the extension study CLDT600A2303 (see section 5.1) to continue treatment for up to 208 weeks.
Efter 104 ugers behandling var LVM- vurderingerne tilgængelige for 8 patienter, hvoraf værdien faldt til indenfor normalgrænserne hos 5.
At 104 weeks of treatment LVM assessments were available for 8 patients, of which 5 decreased to within normal limits.
Efter 12 måneder med aktiv behandling var ACR responsraterne hos leflunomidpatienterne 52,3% (forsøg MN301/303), 50,5% (forsøg MN302) og 49,4% (forsøg US301) sammenlignet med 53,8% (forsøg MN301/303) hos sulfasalazinpatienterne, og henholdsvis 64,8% (forsøg MN302) og 43,9% (forsøg US301) hos methotrexat-patienterne.
12 months with active treatment, the ACR response rates in leflunomide patients were 52.3 % (studies MN301/303), 50.5 % (study MN302) and 49.4 % (study US301), compared to 53.8 % (studies MN301/303) in sulphasalazine patients, 64.8 % (study MN302), and 43.9 % (study US301) in methotrexate patients.
Efter 12 måneder med aktiv behandling var ACR responsraterne hos leflunomidpatienterne 52,3% (forsøg MN301/303), 50,5% (forsøg MN302) og 49,4% (forsøg US301) sammenlignet med 53,8% (forsøg MN301/303) hos sulfasalazinpatienterne, og henholdsvis 64,8% (forsøg MN302) og 43,9% (forsøg US301) hos methotrexat-patienterne.
52.3 % (studies MN301/303), 50.5 % (study MN302) and 49.4 % (study US301), compared to 53.8 % (studies MN301/303) in sulphasalazine patients, 64.8 % (study MN302), and 43.9 % (study US301) in methotrexate patients.
Efter 12 måneder med aktiv behandling var ACR responsraterne hos leflunomidpatienterne 52,3% (forsøg MN301/303), 50,5% (forsøg MN302) og 49,4% (forsøg US301) sammenlignet med 53,8% (forsøg MN301/303) hos sulfasalazinpatienterne, og henholdsvis 64,8% (forsøg MN302) og 43,9% (forsøg US301) hos methotrexatepatienterne.
26.3% (study US301).After 12 months with active treatment, the ACR response rates in leflunomide patients were 52.3% (studies MN301/303), 50.5% (study MN302) and 49.4% (study US301), compared to 53.8% (studies MN301/303) in sulphasalazine patients, 64.8% (study MN302), and 43.9% (study US301) in methotrexate patients.
Efter 12 måneder med aktiv behandling var ACR-responsraterne hos leflunomidpatienterne 52,3% (forsøg MN301/303), 50,5% (forsøg MN302) og 49,4% (forsøg US301) sammenlignet med 53,8% (forsøg MN301/303) hos sulfasalazin-patienterne, og henholdsvis 64,8% (forsøg MN302) og 43,9% (forsøg US301) hos methotrexat-patienterne.
12 months with active treatment, the ACR response rates in leflunomide patients were 52.3% (studies MN301/303), 50.5% (study MN302) and 49.4% (study US301), compared to 53.8% (studies MN301/303) in sulphasalazine patients, 64.8% (study MN302), and 43.9% (study US301) in methotrexate patients.
Efter 12 måneder sås hos disse patienter en difference på 28% mellem behandlingsgrupperne (67% i gruppen af patienter behandlet med Visudyne mod 39% for placebobehandlede, p<0,001); Samme forskel sås efter 24 måneders behandling (59% mod 31%, p<0,001).
After 12 months, these patients showed a difference of 28% between treatment groups (67% for Visudyne patients compared to 39% for placebo patients, p<0.001); the benefit was maintained at 24 months (59% versus 31%, p<0.001).
Efter 12 måneder var de mediane, relative ændringer fra baseline –58,6 % for regimet med intravenøs injektion af 3 mg hver 3. måned og –62,6 % for det orale regime med 2,5 mg daglig.
At 12 months median relative changes from baseline were –58.6 % for the intravenous injection of 3 mg every 3 months regimen and –62.6 % for oral 2.5 mg daily regimen.
Efter 12 månederc Kumulativt CCyRb
At 12 monthsb Cumulative MMRb
Efter 12 månederc Kumulativt CCyRb
At 12 monthsc Cumulative CCyRb
Efter 12 måneders behandling med bimatoprost øjendråber alene var incidensen 1,5 %, og den steg ikke efter 3 års behandling.
After 12 months of treatment with bimatoprost eye drops alone, the incidence was 1.5% and did not increase following 3 years of treatment.
Efter 12 til 18 måneders vedligeholdelsesterapi forbedrede Replagal nyrefunktionen vurderet på grundlag af en inulin-baseret glomerulær filtreringshastighed med 8,7 ± 3,7 ml/min (p=0,030).
After 12 to 18 months of maintenance therapy, Replagal improved renal function as measured by inulin based glomerular filtration rate by 8.7 ± 3.7 ml/min. (p=0.030).
Efter 12 til 54 måneders terapi var 17% af de Replagal-behandlede patienter stadig antistof-positive, hvorimod 7% udviste tegn på udvikling af immunologisk tolerance vurderet på baggrund af reduktionen af IgG- antistoffer med tiden.
After 12 to 54 months of therapy, 17% of Replagal treated patients were still antibody positive whereas 7% showed evidence for the development of immunologic tolerance, based on the disappearance of IgG antibodies over time.
Efter 12 uger eller på tidspunktet for skift til tocilizumab på grund af sygdomsforværring blev patienterne behandlet i den igangværende åbne forlængelsesfase.
After 12 weeks or at the time of switching to tocilizumab, due to disease worsening, patients were treated in the ongoing open label extension phase.
Efter 12 uger havde flere patienter, der var randomiseret til Enbrel, positiv effekt-respons (f.eks.
At week 12, more patients randomised to Enbrel had positive efficacy responses (e.g.
Efter 12 uger kunne de patienter, der var behandlet med Adempas, i gennemsnit gå 36 meter længere på 6 minutter end de, der fik placebo.
After 12 weeks, patients treated with Adempas could walk 36 metres further in six minutes than patients taking placebo.
Efter 12 uger viste studie 1, at 39 % af de patienter, som blev behandlet med linaclotid, havde et respons på IBS-lindring (p<0,0001) sammenlignet med 17 % af de patienter, som blev behandlet med placebo, og 54 % af de patienter, som blev behandlet med linaclotid, havde respons på abdominal(t) smerte/ubehag (p<0,0001) sammenlignet med 39 % af de patienter, som blev behandlet med placebo.
For the 12 weeks data, study 1 shows that 39% of the patients treated with linaclotide compared with 17% of the patients treated with placebo showed response to IBS degree of relief (p<0.0001) and 54% of the patients treated with linaclotide compared with 39% of the patients treated with placebo showed response to abdominal pain/discomfort (p<0.0001).
Efter 12 ugers behandling blev patienterne, som havde fået Humira i periode A, randomiseret igen i periode B til 1 af 3 behandlingsgrupper (Humira 40 mg hver uge, Humira 40 mg hver anden uge eller placebo fra uge 12 til uge 35).
After 12 weeks of therapy, patients who had received Humira in Period A were re-randomised in Period B to 1 of 3 treatment groups (Humira 40 mg every week, Humira 40 mg every other week, or placebo from Week 12 to Week 35).
Efter 12 ugers behandling med ledipasvir/sofosbuvir (uden ribavirin) hos behandlingserfarne patienter (arm 1 af ION-2-studiet) opnåede 4/4 patienter SVR med baseline-NS5A-RAVs, der gav ≤100 gange mindre ændring af ledipasvir.
Following 12 weeks of treatment with ledipasvir/sofosbuvir (without ribavirin) in treatment- experienced patients (arm 1 of ION-2 study) 4/4 patients with baseline NS5A RAVs conferring a ledipasvir fold-change of ≤ 100 achieved SVR.
efter 12 ugers behandling og SVR lige efter genbehandling
at treatment week 12 and SVR upon retreatement
Efter 12 ugers behandling var middelændringen (± SD) i koncentrationen af fosfor i serum fra baseline
After 12 weeks of treatment, the mean (± SD) change in serum phosphorus from baseline was −2.02 ±
Efter 13- 26 ugers stabilisering med aripiprazol (2-15 mg/dag) fik patienter med stabil respons enten vedligeholdelse med aripiprazol eller blev skiftet over til placebo i yderligere 16 uger.
After a 13-26 week stabilisation on aripiprazole (2-15 mg/day) patients with a stable response were either maintained on aripiprazole or substituted to placebo for further 16 weeks.
Efter 13-26 ugers stabilisering med Aripiprazole (2-15 mg/dag) fik patienter med stabil respons enten vedligeholdelse med Aripiprazole eller blev skiftet over til placebo i yderligere 16 uger.
After a 13-26 week stabilisation on aripiprazole (2-15 mg/day) patients with a stable response were either maintained on aripiprazole or substituted to placebo for further 16 weeks.
Efter 14 på hinanden daglige applikationer med REGRANEX forekom der ingen konsekvent stigning i plasmakoncentrationerne af trombocyt-afledt væksktfaktor-BB i forhold til koncentrationerne før behandling.
Following 14 consecutive daily topical applications of REGRANEX, there was no consistent increase in plasma platelet-derived growth factor-BB concentrations above pre-treatment concentrations.
Efter 15 minuttter, kontrollér at opløsningen ikke er uklar, og at der ikke er nogen partikler tilstede.
After 15 minutes, check that the medicine is not cloudy and does not have any bits in it.
Efter 15 uger havde færre patienter lave D- vitaminniveauer, når de fik Adrovance 70 mg/2 800 IE (11 %), end når de kun fik alendronsyre (32 %).
After 15 weeks, fewer patients had low vitamin D levels when they took Adrovance 70 mg/2,800 IU (11%) than when they took alendronic acid only (32%).
Efter 15 uger havde færre patienter lave D- vitaminniveauer, når de fik Fosavance 70 mg/2 800 IE (11 %), end når de kun fik alendronsyre (32
After 15 weeks, fewer patients had low vitamin D levels when they took Fosavance 70 mg/2,800 IU (11%) than when they took alendronic acid only (32%).
Efter 15 uger havde færre patienter lave D-vitamin- niveauer, når de fik Vantavo 70 mg/2 800 IE (11 %), end når de kun fik alendronsyre (32 %).
After 15 weeks, fewer patients had low vitamin D levels when they took Vantavo 70 mg/2,800 IU (11%) than when they took alendronic acid only (32%).
Efter 15 ugers behandling var de gennemsnitlige serum 25-hydroxyvitamin D niveauer signifikant højere (26 %) i VANTAVO (70 mg/2.800 IE) gruppen (56 nmol/l [23 ng/ml]) end i gruppen med alendronat alene (46 nmol/l [18,2 ng/ml]).
After 15 weeks of treatment, the mean serum 25-hydroxyvitamin D levels were significantly higher (26 %) in the VANTAVO (70 mg/2800 IU) group (56 nmol/l [23 ng/ml]) than in the alendronate-only group (46 nmol/l [18.2 ng/ml]).
Efter 16 uger kunne de patienter, der blev behandlet med Adempas, i gennemsnit gå 46 meter længere på 6 minutter end de, der fik placebo.
After 16 weeks, patients treated with Adempas could walk on average 46 metres further in six minutes than patients taking placebo.
Efter 16 uger var den gennemsnitlige iltmætning øget i bosentan gruppen med 1,0% (95% CI -0,7; 2,8%) sammenlignet med placebo gruppen (n = 17 patienter), hvilke viste, at bosentan ikke forværrer hypoxæmi.
After 16 weeks, the mean oxygen saturation was increased in the bosentan group by 1.0% (95% CI –0.7%– 2.8%) as compared to the placebo group (n = 17 patients), showing that bosentan did not worsen hypoxaemia.
Efter 16 uger var den gennemsnitlige iltmætning øget i bosentan gruppen med 1,0% (95% CI -0,7; 2,8%) sammenlignet med placebo gruppen (n = 17 patienter), hvilke viste, at bosentan ikke forværrer hypoxæmi.
After 16 weeks, the mean oxygen saturation was increased in the bosentan group by 1.0% (95% CI –0.7%–2.8%) as compared to the placebo group (n = 17 patients), showing that bosentan did not worsen hypoxaemia.
Efter 16 ugers behandling gik de patienter, der mindst havde opnået et PASI 75-respons (forbedring i PASI-score på mindst 75% i forhold til baseline), over i periode B og fik åben 40 mg Humira hver anden uge.
After 16 weeks of therapy, patients who achieved at least a PASI 75 response (PASI score improvement of at least 75% relative to baseline), entered period B and received open-label 40 mg Humira every other week.
Efter 16 ugers behandling var forskellen i responsraterne statistisk signifikant til methotrexates fordel til børnegigt ”definition of improvement (DOI)” ≥30 % (p=0,02 %).
After 16 weeks treatment, the difference in response rates was statistically significant in favour of methotrexate for the JRA Definition of Improvement (DOI) ≥30% (p=0.02).
Efter 16 ugers behandling var forskellen i responsraterne statistisk signifikant til methotrexats fordel til børnegigt ”definition of improvement (DOI)” ≥ 30 % (p = 0,02 %).
After 16 weeks treatment, the difference in response rates was statistically significant in favour of methotrexate for the JRA Definition of Improvement (DOI) ≥ 30 % (p = 0.02).
Efter 16 ugers behandling var forskellen i responsraterne statistisk signifikant til methotrexats fordel til børnegigt ”definition of improvement (DOI)” ≥30 % (p=0,02 %).
After 16 weeks treatment, the difference in response rates was statistically significant in favour of methotrexate for the JRA Definition of Improvement (DOI) ≥ 30 % (p = 0.02).
Efter 16 ugers behandling var forskellen i responsraterne statistisk signifikant til methotrexats fordel til børnegigt ”definition of improvement (DOI)” ≥30 % (p=0,02 %).
After 16 weeks treatment, the difference in response rates was statistically significant in favour of methotrexate for the JRA Definition of Improvement (DOI) 30% (p=0.02).
Efter 16 ugers behandling var forskellen i responsraterne statistisk signifikant til methotrexats fordel til børnegigt ”definition of improvement (DOI)” ≥30% (p=0,02 %).
After 16 weeks treatment, the difference in response rates was statistically significant in favour of methotrexate for the JRA Definition of Improvement (DOI) 30% (p=0.02).
Efter 168 uger oplevede 16% (7/45) i tenofovirdisoproxilfumarat-gruppen, 4% (2/45) i emtricitabin plus tenofovirdisoproxilfumarat-gruppen og 14% (3/22) i entecavir-gruppen tolerabilitetssvigt.
After 168 weeks, 16% (7/45) of the tenofovir disoproxil fumarate group, 4% (2/45) of the emtricitabine plus tenofovir disoproxil fumarate group, and 14% (3/22) of the entecavir group experienced tolerability failure.
Efter 18 måneders behandling med Preotact sås en stigning på 6,5 % i BMD i lumbal culumna sammenlignet med ÷0,3 % for placebo (p<0,001).
In the pivotal study, Preotact increased BMD in the lumbar spine after 18 months treatment by 6.5 compared with -0.3 for placebo (p0.001).
Efter 18 måneders Cerdelga-behandling steg den gennemsnitlige (standardafvigelse [standard deviation, SD]) T-score for lændehvirvelsøjlens knoglemineraltæthed (bone mineral density, BMD) fra -1,06 (0,82) (n=17) til -0,91 (0,88) (n=15).
After 18 months of Cerdelga treatment, the mean (SD) lumbar spine bone mineral density (BMD) T- score increased from -1.06 (0.82) (n=17), to -0.91 (0.88) (n=15).
Efter 181 dage
(< 1:10)
Efter 2 dages samtidig behandling med Eliquis og VKA skal INR indhentes inden den næste planlagte dosis af Eliquis.
After 2 days of coadministration of Eliquis with VKA therapy, an INR should be obtained prior to the next scheduled dose of Eliquis.
Efter 2 doser af 0,5 ml
After 2 doses of 0.5 ml
Efter 2 doser var serobeskyttelsesraterne over for mæslinger 94,6 %, når første dosis blev givet ved 9 måneder sammenlignet med 98,9 %, når første dosis blev givet ved 12 måneder (effektmålet for non- inferioritetsstudiet ikke opfyldt).
After two doses, the seroprotection rates against measles were 94.6% when the first dose was given at 9 months compared to 98.9% when the first dose was given at 12 months (non-inferiority study objective not met).
Efter 2 doser var serobeskyttelsesraterne over for mæslinger 94,6 %, når første dosis blev givet ved 9 måneder, sammenlignet med 98,9 %, når første dosis blev givet ved 12 måneder (effektmålet for non- inferioritetsstudiet ikke opfyldt).
After two doses, the seroprotection rates against measles were 94.6% when the first dose was given at 9 months compared to 98.9% when the first dose was given at 12 months (non-inferiority study objective not met).
Efter 2 doser var serobeskyttelsesraterne over for mæslinger 98,1 %, når første dosis blev givet ved 11 måneder sammenlignet med 98,9 %, når første dosis blev givet ved 12 måneder (effektmålet for non-inferioritetsstudiet opfyldt).
After 2 doses, the seroprotection rates against measles were 98.1% when the first dose was given at 11 months compared to 98.9% when the first dose was given at 12 months (non-inferiority study objective met).
efter 2 dosis
Study V87P3
Efter 2 dosis n = 88
Post dose 2
Efter 2 måneders behandling havde over 40 % af de patienter, der fik Deltyba, ikke længere bakterien i deres ophostede slim, sammenholdt med 30 % af dem, der fik placebo.
After 2 months of treatment more than 40% of the patients who were taking Deltyba no longer had the bacteria in their sputum compared with 30% of the patients who were taking placebo.
Efter 2 timer skal du kontrollere injektionsstedet for rødme, hævelse eller ømhed.
After 2 hours, check the injection site for redness, swelling, or tenderness.
Efter 2 uger vil behandlingen blive revurderet.
After 2 weeks the treatment will be reassessed.
Efter 2 år1
At 2 years1
Efter 2 års behandling skal patienterne igen informeres om risici ved behandling med TYSABRI, især den forøgede risiko for at udvikle progressiv multifokal leukoencefalopati (PML), og patienterne og deres hjælpere skal infor- meres om tidlige tegn og symptomer på PML.
After 2 years of treatment, patients should be re- informed about the risks of TYSABRI, especially the increased risk of Progressive Multifocal Leukoencephalopathy (PML), and should be instructed together with their caregivers on early signs and symptoms of PML.
Efter 2. dosis n = 14
Post dose 2 N=14
Efter 2. dosis n = 29
Post dose 2 N=29
Efter 2. dosis n=117
Post dose 2 N=117
Efter 2. dosis n=93
Post dose 2 N=93
Efter 20 mg og 40 mg vardenafil var det gennemsnitlige maksimale fald i supin systolisk blodtryk –6,9 mmHg for 20 mg og –4,3 mmHg for 40 mg vardenafil, sammenlignet med placebo.
The mean maximum decreases in supine systolic blood pressure following 20 mg and 40 mg vardenafil were – 6.9 mmHg under 20 mg and – 4.3 mmHg under 40 mg of vardenafil, when compared to placebo.
Efter 208 uger
At 208 weeks
Efter 21 dage Efter 21 dage
21 Days After
Efter 21 dage Efter 21 dage
21 Days after 21 Days after
Efter 24 måneder havde 48,3 % (95 % CI: 39;4; 57,3; N=116) af forsøgspersonerne, som fuldførte den anbefalede primære immunisering, stadig PRNT50 titre på ≥1:10.
At Month 24, 48.3% (95% CI: 39.4, 57.3, N=116) of subjects who completed the recommended primary immunization still had PRNT50 titers of ≥1:10.
Efter 24 månederb
At 24 monthsb
Efter 24 måneders kontrol blev 19 (42,2 %) konverteret til klinisk Alzheimers sygdom.
At the 24-month follow-up, 19 (42.2%) converted to clinical AD.
Efter 24 timer kan der administreres en vedligeholdelsesdosis på 5 mg per
After 24 hours, a ‘maintenance dose’ of 5 mg per kg bodyweight may be given everyday
Efter 24 uger havde 56 % af patienterne i den Enbrel behandlede gruppe opnået PASI 75 sammenlignet med 5 % i den placebo behandlede gruppe.
At 24 weeks, 56% of patients in the Enbrel-treated group had achieved the PASI 75 compared to 5% of placebo- treated patients.
Efter 24 uger havde 59 % af de patienter, der fik Intelence sammen med andre lægemidler mod hiv (353 ud af 599), en viral belastning på under 50 kopier/ml sammenlignet med 41 % af dem, der fik placebo sammen med andre lægemidler mod hiv (248 ud af 604).
After 24 weeks, 59% of the patients taking Intelence (353 out of 599) had a viral load below 50 copies/ml, compared with 41% of those taking placebo (248 out of 604).
Efter 24 uger opnåede 16 af 23 (70 %) børn og unge (fra 12 år til under 18 år), som blev behandlet med Tivicay en gang daglig (35 mg n = 4, 50 mg n = 19) plus OBR, en viral belastning på < 50 kopier/ml.
At 24 weeks, 16 of 23 (70%) adolescents (12 to less than 18 years of age) treated with Tivicay once daily (35 mg n=4, 50 mg n=19) plus OBR achieved viral load <50 copies/mL.
Efter 24 uger var der signifikant flere patienter i tocilizumab-gruppen (28-34 %), som opnåede DAS28 klinisk remission DAS28 (DAS28 < 2,6), sammenlignet med gruppen af kontrolpatienter (1-12 %).
The proportion of patients achieving a DAS28 clinical remission (DAS28 < 2.6) was significantly higher in patients receiving tocilizumab (28–34%) compared to 1–12% of control patients at 24 weeks.
Efter 24 uger varierede reduktionerne i koncentrationerne af serumurinsyre fra -48,3 til -18,3 mikromol/l (-0,87 til -0,33 mg/dL).
At 24 weeks, reductions in serum uric acid concentrations ranged from -48.3 to -18.3 micromoles/l (-0.87 to -0.33 mg/dl).
Efter 24 uger varierede reduktionerne i koncentrationerne af serumurinsyre fra -48,3 til -18,3 mikromol/l -0,87 til -0,33 mg/dl).
At 24 weeks, reductions in serum uric acid concentrations ranged from -48.3 to -18.3 micromoles/l (-0.87 to -0.33 mg/dl).
Efter 24 uger varierede reduktionerne i serumurinsyre fra -48,3 til -18,3 mikromol/l (-0,87 til -0,33 mg/dl).
At 24 weeks, reductions in serum uric acid concentrations ranged from –48.3 to –18.3 micromoles/l (–0.87 to –0.33 mg/dl).
Efter 24 ugers behandling var det primære endepunkt, middelændring i HbA1c fra baseline, - 1,83 % i kombinationsgruppen versus -0,96 % i pioglitazon-gruppen (p< 0,0001) og -0,99 % i metformin-gruppen (p< 0,0001).
After 24 weeks of treatment, the primary endpoint of mean change from baseline in HbA1c was -1.83% in the combination group versus -0.96% in the pioglitazone group (p< 0.0001) and -0.99% in the metformin group (p< 0.0001).
Efter 24- måneders perioden oplevede 61,3 % af 62 patienter inkluderet i den primære effektpopulation ikke et ecidiv baseret på CF-scores.
After the 24-month period, 61.3% of 62 patients included in the primary efficacy population did not experience a relapse based on CFS scores.
Efter 26 uger
At 26 weeks
Efter 26-ugers behandling var der bedring i smerter (i mindst 13 uger ud af de 26 uger) hos 54 % af de patienter, der fik Constella, sammenholdt med 36 % af dem, der fik placebo, og lindring af symp- tomerne i mindst 13 uger hos 37 % af de patienter, der fik Constella, sammenholdt med 17 % af pati- enterne i placebogruppen.
The results after 26 weeks of treatment showed an improvement in pain (for at least 13 weeks out of the 26 weeks) in 54% of patients taking Constella compared with 36% of patients taking placebo, as well as relief from symptoms for at least 13 weeks in 37% of Constella patients, compared with 17% of patients in the placebo group.
Efter 28 ugers behandling, hvor man fulgte de retningslinier for dosering, der er angivet i afsnit 4.2, var der et gennemsnitligt fald i HbA1c på 2,8 % med NovoMix 30 (gennemsnit ved baseline = 9,7 %).
After 28 weeks of treatment following the dosing guideline outlined in section 4.2, the mean reduction in HbA1c was 2.8% with NovoMix 30 (mean at baseline = 9.7%).
Efter 2–4 uger kan din læge eventuelt sætte dosis op for at opnå den rette virkning.
After 2−4 weeks, your doctor may increase the dose to get the right effect.
Efter 3 dages behandling viste den samlede analyse fra de to studier, at fem gange så mange patienter, der fik tolvaptan, i forhold til antallet af placebobehandlede patienter, opnåede normaliserede koncentrationer af serum-natrium (49 % vs.
Following 3 days of treatment, the pooled analysis of the two trials revealed five-fold more tolvaptan than placebo patients achieved normalisation of serum sodium concentrations (49% vs.