natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Der blev også rapporteret om enkeltstående observationer af følgende: Knoglemarvsdepression, nedsat protrombin, nedsat gonadotropt luteiniserende hormon, forøget amylase, hyponatriæmi, hypokaliæmi, hyperurikæmi, hypokolesterolæmi, hypolipæmi, hypomagnesæmi, unormal gang, stupor, circumoral paræstesi, abnorm tankegang, øjensmerter, hypovolæmi, subduralt hæmatom, kronisk hjerteinsufficiens, palpitation, epistaxis, vaskulær anomali, vaskulær lidelse, bleghed, pneumoni, respiratorisk lidelse, lungelidelse, pleural lidelse, cholecystitis, leverskade, gulsot, kolestatisk gulsot, melæna, opkastning, laryngisme, tenesmus, rhinitis, øget appetit, gingivitis, herpes zoster, psoriasis, furunculose, kontaktdermatitis, seborrhoea, likenoid dermatitis, artritis, ledlidelse, urinretention, problemer med vandladning, polyuri, nykturia, impotens, urinabnormitet, brystforstørrelse, carcinom, lysoverfølsomhedsreaktion, ansigtsødem, utilpashed, virusinfektion, forstørret abdomen.
Single observations of the following were also reported: bone marrow depression, decreased prothrombin, decreased gonadotrophic luteinizing hormone, increased amylase, hyponatraemia, hypokalaemia, hyperuricaemia, hypocholesterolaemia, hypolipaemia, hypomagnesaemia, abnormal gait, stupor, circumoral paraesthesia, abnormal thinking, eye pain, hypovolaemia, subdural haematoma, congestive heart failure, palpitation, epistaxis, vascular anomaly, vascular disorder, pallor, pneumonia, respiratory disorder, lung disorder, pleural disorder, cholecystitis, liver damage, jaundice, cholestatic jaundice, melaena, vomiting, laryngismus, tenesmus, rhinitis, increased appetite, gingivitis, herpes zoster, psoriasis, furunculosis, contact dermatitis, seborrhoea, lichenoid dermatitis, arthritis, joint disorder, urinary retention, impaired urination, polyuria, nocturia, impotence, urine abnormality, breast enlargement, carcinoma, photosensitivity reaction, face oedema, malaise, viral infection, enlarged abdomen.
Der blev også set en længere responsvarighed (tabel 6).
A longer duration of response is also observed (Table 6).
Der blev også set en længere varighed af respons (tabel 6).
A longer duration of response is also observed (Table 6).
Der blev også set en længere varighed af respons (tabel 7).
A longer duration of response is also observed (Table 7).
Der blev også set et forventet fald i knogleomsætning, normal knoglekvalitet og fravær af mineraliseringsdefekt efter 2-års behandling med i.v. behandling med Bondenza 3 mg.
An expected decrease in bone turnover, normal quality of bone and absence of defects in mineralization were also seen after two years of treatment with Bondenza 3 mg injection.
Der blev også set et forventet fald i knogleomsætning, normal knoglekvalitet og fravær af mineraliseringsdefekt efter 2-års behandling med i.v. behandling med Bonviva 3 mg.
An expected decrease in bone turnover, normal quality of bone and absence of defects in mineralization were also seen after two years of treatment with Bonviva 3 mg injection.
Der blev også set et forventet fald i knogleomsætning, normal knoglekvalitet og fravær af mineraliseringsdefekt efter 2-års behandling med i.v. behandling med ibandronsyre 3 mg.
An expected decrease in bone turnover, normal quality of bone and absence of defects in mineralization were also seen after two years of treatment with ibandronic acid 3 mg injection.
Der blev også set fald i non-HDL-C, Total-C og Apo B. En lille 5 % ikke- signifikant stigning i triglycerider blev observeret.
Reductions were also seen for non-HDL-C, Total-C and Apo B. A small 5%, non-significant increase in triglycerides was noted.
Der blev også udført en uafhængig vurdering af det primære endepunkt.
An independent review of the primary endpoint was also conducted.
Der blev også udført et krydsover studie der sammenlignede insulin glargin plus lispro insulin med NPH plus regular human insulin (hver behandling blev administreret i 16 uger i tilfældig rækkefølge) på 26 unge type 1 diabetes patienter i alderen 12-18 år.
A crossover study comparing insulin glargine plus lispro insulin to NPH plus regular human insulin (each treatment administered for 16 weeks in random order) in 26 adolescent type 1 diabetic patients aged 12 to 18 years was also performed.
Der blev opdaget en eller flere virale proteasemutationer ved aminosyrepositionerne 30, 35, 36, 46, 71, 77 og 88 hos > 10 % af patienterne med vurderbare isolater.
One or more viral protease mutations at amino acid positions 30, 35, 36, 46, 71, 77 and 88 were detected in > 10 % of patients with assessable isolates.
Der blev opnået koncentrationer i cellerne (intracellulært), der var op til 12 gange så store som den ekstracellulære koncentration.
Concentrations (up to 12x) were achieved in the cells (intracellular), compared to the extracellular concentration.
Der blev opnået lignende resultater blandt patienterne med medfødte hjertedefekter.
Similar results were seen in the patients with congenital heart defects.
Der blev opnået lignende resultater i den anden undersøgelse efter 24 uger, men Tracleer havde ingen virkning på helingen af fingersår.
Similar results were seen in the second study after 24 weeks, but Tracleer did not have any effect on digital ulcer healing.
Der blev oprindelig gennemført 11 undersøgelser af Irbesartan BMS’ virkning på blodtrykket.
Irbesartan BMS was originally studied in 11 trials for its effects on blood pressure.
Der blev oprindeligt udstedt en "betinget godkendelse" for Arzerra, fordi der blev afventet yderligere dokumentation om lægemidlet.
Arzerra was originally given ‘conditional approval’, because there was more evidence to come about the medicine.
Der blev oprindeligt udstedt en "betinget godkendelse" for Vectibix, fordi der blev afventet yderligere dokumentation om lægemidlet.
Vectibix was originally given ‘conditional approval’ because there was more evidence to come about the medicine.
Der blev optaget elektrokardiogrammer for 528 duloxetin-behandlede patienter og 205 placebo- behandlede patienter med diabetisk neuropatisk smerte i kliniske 13-ugers forsøg.
Electrocardiograms were obtained from 528 duloxetine-treated and 205 placebo-treated patients with diabetic neuropathic pain in clinical trials lasting up to 13-weeks.
Der blev optaget elektrokardiogrammer for 528 duloxetinbehandlede patienter og 205 placebo- behandlede patienter med diabetisk neuropatisk smerte i kliniske 13-ugers forsøg.
Electrocardiograms were obtained from 528 duloxetine-treated and 205 placebo-treated patients with diabetic neuropathic pain in clinical trials lasting up to 13-weeks.
Der blev primært påvist antitumoraktivitet hos patienter med neuroblastom.
Antitumour activity was demonstrated primarily in patients with neuroblastoma.
Der blev på grund af mangel på en direkte sammenligning af bortezomib og bortezomib i kombination med dexamethason hos patienter med progressiv myelomatose gennemført en statistisk "matchet par"- analyse for at sammenligne resultaterne fra den ikke-randomiserede arm med bortezomib i kombination med dexamethason (åbent fase II-studie MMY-2045) med resultaterne fra bortezomib- monoterapiarmene fra forskellige randomiserede fase III-studier (M34101-039 [APEX] og DOXIL MMY-3001) med samme indikation.
In the absence of any direct comparison between bortezomib and bortezomib in combination with dexamethasone in patients with progressive multiple myeloma, a statistical matched-pair analysis was conducted to compare results from the non randomised arm of bortezomib in combination with dexamethasone (Phase II open-label study MMY-2045), with results obtained in the bortezomib monotherapy arms from different Phase III randomised studies (M34101-039 [APEX] and DOXIL MMY-3001) in the same indication.
Der blev på grund af mangel på en direkte sammenligning af bortezomib og bortezomib i kombination med dexamethason hos patienter med progressiv myelomatose, gennemført en statistisk "matchet par"- analyse for at sammenligne resultaterne fra den ikke-randomiserede arm med bortezomib i kombination med dexamethason (åbent fase II-studie MMY-2045) med resultaterne fra bortezomib - monoterapiarmene fra forskellige randomiserede fase III-studier (M34101-039 [APEX] og DOXIL MMY-3001) med samme indikation.
In the absence of any direct comparison between bortezomib and bortezomib in combination with dexamethasone in patients with progressive multiple myeloma, a statistical matched-pair analysis was conducted to compare results from the non randomised arm of bortezomib in combination with dexamethasone (Phase II open-label study MMY-2045), with results obtained in the bortezomib monotherapy arms from different Phase III randomised studies (M34101-039 [APEX] and DOXIL MMY-3001) in the same indication.
Der blev på grund af mangel på en direkte sammenligning af VELCADE og VELCADE i kombination med dexamethason hos patienter med progressiv myelomatose, gennemført en statistisk "matchet par"-analyse for at sammenligne resultaterne fra den ikke-randomiserede arm med VELCADE i kombination med dexamethason (åbent fase II-studie MMY-2045) med resultaterne fra VELCADE-monoterapiarmene fra forskellige randomiserede fase III-studier (M34101-039 [APEX] og DOXIL MMY-3001) med samme indikation.
In the absence of any direct comparison between VELCADE and VELCADE in combination with dexamethasone in patients with progressive multiple myeloma, a statistical matched-pair analysis was conducted to compare results from the non randomised arm of VELCADE in combination with dexamethasone (Phase II open-label study MMY-2045), with results obtained in the VELCADE monotherapy arms from different Phase III randomised studies (M34101-039 [APEX] and DOXIL MMY-3001) in the same indication.
Der blev påvist allerede eksisterende antistoffer med krydsreaktivitet over for idarucizumab hos cirka 13 % (36/283) af forsøgspersonerne.
Pre-existing antibodies with cross-reactivity to idarucizumab were detected in approximately 13 % (36/283) of the subjects.
Der blev påvist antistoffer overfor infliximab hos 3 (2,9 %) af børnene.
Antibodies to infliximab were detected in 3 (2.9%) paediatric patients.
Der blev påvist en statistisk signifikant forbedring sammenlignet med placebo i TDI fokal score ved uge 24 for Incruse (1,0 enheder, p < 0,001) i studiet af 24 ugers varighed.
A statistically significant improvement compared with placebo in the TDI focal score at Week 24 was demonstrated for Incruse (1.0 units, p<0.001) in the 24-week study.
Der blev påvist en virkning af aflibercept på intrauterin udvikling i embryo-føtaleudviklingsstudier hos drægtige kaniner, der fik intravenøs (3 til 60 mg/kg) samt subkutan (0,1 til 1 mg/kg) administration.
An effect of aflibercept on intrauterine development was shown in embryo-foetal development studies in pregnant rabbits with intravenous (3 to 60 mg/kg) as well as subcutaneous (0.1 to 1 mg/kg) administration.
Der blev påvist forbedret første- og andenfaseinsulinsekretion efter 52 ugers behandling med liraglutid hos en undergruppe af patienter med type 2-diabetes (N = 29).
Improved first and second phase insulin secretion after 52 weeks treatment with liraglutide was demonstrated in a subset of patients with type 2 diabetes (N=29).
Der blev påvist forbedret insulinsekretion sammenlignet med insulin degludec som respons på en standardiseret måltidstest hos 260 patienter med type 2-diabetes efter 52 ugers behandling.
Improved insulin secretion compared to insulin degludec in response to a standardised meal test was demonstrated in 260 patients with type 2 diabetes after 52 weeks treatment.
Der blev påvist virkning hos patienter med og uden tidligere antimuskarin OAB-behandling.
Efficacy was demonstrated in patients with and without prior OAB antimuscarinic therapy.
Der blev påvist øget smertelindring sammen- lignet med opioider alene.
Added pain relief compared to opioids alone was shown.
Der blev randomiseret 1.072 patienter: placebo (n=134), ADENURIC 80 mg en gang dagligt (n=267), ADENURIC 120 mg en gang dagligt (n=269), ADENURIC 240 mg en gang dagligt (n=134) eller allopurinol (300 mg en gang dagligt [n=258] hos patienter med serumkreatinin 90 µmol/l (1,5 mg/dl) ved baseline eller 100 mg en gang dagligt [n=10] hos patienter med baselineserumkreatinin >90 µmol/l (1,5 mg/dl) og 119µmol/l (2,0 mg/dl) ved baseline).
One thousand and seventy-two (1072) patients were randomized: placebo (n=134), ADENURIC 80 mg QD (n=267), ADENURIC 120 mg QD (n=269), ADENURIC 240 mg QD (n=134) or allopurinol (300 mg QD [n=258] for patients with a baseline serum creatinine 1.5 mg/dL or 100 mg QD [n=10] for patients with a baseline serum creatinine >1.5 mg/dL and 2.0 mg/dL).
Der blev randomiseret 71 patienter til bolus 5-FU/FA eller 5-FU/FA + Avastin (5 mg/kg hver 2. uge).
Seventy-one patients were randomised to receive bolus 5-FU/FA or 5-FU/FA  Avastin (5 mg/kg every 2 weeks).
Der blev randomiseret i alt 33.357 hypertensive patienter på 55 år eller ældre, der blev fulgt i gennemsnitligt 4,9 år.
A total of 33,357 hypertensive patients aged 55 or older were randomised and followed for a mean of
Der blev rapporteret 3 tilfæ lde af lungebetæ ndelse (1 alvorlig) og 2 tilfæ lde af herpes zoster (begge ikke alvorlige).
Three cases of pneumonia (1 serious) and 2 cases of herpes zoster (both non-serious) were reported.
Der blev rapporteret alvorlige blødningsrelaterede bivirkninger, hvoraf nogle havde dødeligt udfald, såsom blødning i centralnervesystemet (CNS) (2 %) og mave-tarm-blødning (GI) (2 %), i forbindelse med svær trombocytopeni hos patienter, der fik Dacogen.
Serious bleeding-related adverse drug reactions, some of which lead to a fatal outcome, such as central nervous system (CNS) haemorrhage (2%) and gastrointestinal (GI) haemorrhage (2%), in the context of severe thrombocytopaenia, were reported in patients receiving Dacogen.
Der blev rapporteret alvorlige infektioner hos 1,2 % af de patienter, der blev behandlet med Cosentyx (0,015 pr. patientår med opfølgning).
Serious infections were reported in 1.2% of patients treated with Cosentyx (0.015 per patient-year of follow-up).
Der blev rapporteret arterielle tromboemboliske hændelser af grad 3/4 hos 3,3% af patienterne.
Grade 3/4 arterial embolic and thrombotic adverse reactions were reported in 3.3% of patients receiving axitinib.
Der blev rapporteret en 29 % og 56 % reduktion i AUC og Cmax, sammenlignet med tabletten, når rivaroxaban- granulat frigøres i den proksimale tyndtarm.
A 29% and 56% decrease in AUC and Cmax compared to tablet was reported when rivaroxaban granulate is released in the proximal small intestine.
Der blev rapporteret et betydeligt antal tilfælde af obstipation, som viser disproportionale kriterier og kompatible tidslinjer.
An important number of constipation cases were reported, showing disproportionality criteria and compatible timelines.
Der blev rapporteret fistler hos 1,2 % (4/331) af de cabozantinib-behandlede patienter, herunder analfistler hos 0,6 % (2/331).
Fistulas were reported in 1.2% (4/331) of cabozantinib-treated patients, and included anal fistulas in 0.6% (2/331) cabozantinib-treated patients.
Der blev rapporteret følgende farmakokinetiske parametre for toceranib i plasma hos raske beagle- hunde ved et regime på 3,25 mg toceranib/kg legemsvægt, administreret peroralt som tabletter hver anden dag i 2 uger (7 doser): Eliminationshalveringstid (t1/2): 17,2 ± 3,9 timer, tid til maksimal plasmakoncentration (Tmax) cirka 6,2 ± 2,6 timer, maksimal plasmakoncentration (Cmax) cirka 108 ± 41 ng/ml, minimum plasmakoncentration (Cmin) 18.7 ± 8.3 ng/ml og areal under plasma-koncentrations- tidskurven (AUC0-48) 2640 ± 940 ng·t/ml.
With a regimen of 3.25 mg toceranib/kg bodyweight administered by tablet orally every other day for 2 weeks (7 doses), the following pharmacokinetic parameters of toceranib in plasma in healthy Beagle dogs were reported: elimination half-life (t1/2) 17.2 ± 3.9 hours, time to maximum plasma concentration (Tmax) approximately 6.2 ± 2.6 hours, maximum plasma concentration (Cmax) approximately 108 ± 41 ng/ml, minimum plasma concentration (Cmin) 18.7 ± 8.3 ng/ml and the area under the plasma concentration time-curve (AUC0-48) 2640 ± 940 ng·h/ml.
Der blev rapporteret GI-perforation hos 0,9 % af de cabozantinib-behandlede RCC-patienter (3/331).
GI perforations were reported in 0.9% of cabozantinib-treated RCC patients (3/331).
Der blev rapporteret grad 3 proteinuri hos op til 8,1 % af de behandlede patienter.
Grade 3 proteinuria was reported in up to 8.1% of treated patients.
Der blev rapporteret henholdsvis hypofosfatæmi og fald i carnitinkoncentrationer hos 3 % af de patienter, som fik forlænget behandling.
Hypophosphatemia and a decrease in carnitine concentrations were reported each in 3 % of patients on extended treatment.
Der blev rapporteret infektioner oftere hos personer som fik infusioner hver 8. uge i forhold til hver 12. uge (hhv.
Infections were reported more frequently for subjects who received q8 week as opposed to q12 week infusions (73.6% and 38.0%, respectively), while serious infections were reported for
Der blev rapporteret neutropeni hos 0,5 % (6/1.099) af patienterne, som fik brivaracetam, og hos 0 % (0/459) af patienterne, som fik placebo.
Neutropenia has been reported in 0.5 % (6/1099) brivaracetam patients and 0 % (0/459) placebo patients.
Der blev rapporteret om 18 tilfælde af lymfom hos 7.416 patienter behandlet med Enbrel i kliniske studier omfattende reumatois artrit, psoriasisartrit, ankyloserende spondylitis og psoriasis.
In a group of 7,416 patients treated with Enbrel in rheumatoid arthritis, psoriatic arthritis, ankylosing spondylitis and psoriasis clinical trials, 18 lymphomas were reported.
Der blev rapporteret om bivirkninger hos 93 % af de patienter, der blev behandlet med Benlysta og hos 92 % af de patienter, der fik placebo.
Adverse reactions were reported in 93% of Benlysta-treated patients and 92% of placebo-treated patients.
Der blev rapporteret om depression hos 5 % og 4 % af patienterne i henholdsvis Benlysta- og placebogruppen.
Depression was reported in 5% and 4% of the groups receiving Benlysta and placebo, respectively.
Der blev rapporteret om ialt 15 tilfælde af lymfom hos 5.966 patienter behandlet med Enbrel i kliniske studier omfattende reumatois artrit, psoriasisartrit, ankyloserende spondylitis og psoriasis.
In a group of 7,416 patients treated with Enbrel in rheumatoid arthritis, psoriatic arthritis, ankylosing spondylitis and psoriasis clinical trials, 18 lymphomas were reported.
Der blev rapporteret om ialt 18 tilfælde af lymfom hos 7.416 patienter behandlet med Enbrel i kliniske studier omfattende reumatoid artrit, psoriasisartrit, ankyloserende spondylitis og psoriasis.
In a group of 7,416 patients treated with Enbrel in rheumatoid arthritis, psoriatic arthritis, ankylosing spondylitis and psoriasis clinical trials, 18 lymphomas were reported.
Der blev rapporteret om infektioner hos 31 (51,7 %) af 60 behandlede patienter i C0168T72, og 22 (36,7 %) kræ vede oral eller parenteral antimikrobiel behandling.
Infections were reported in 31 (51.7%) of 60 treated patients in C0168T72 and 22 (36.7%) required oral or parenteral antimicrobial treatment.
Der blev rapporteret om lette mavesmerter hos 4 % af patienterne.
Mild abdominal pain was also reported amongst 4 % of patients.
Der blev rapporteret om overfølsomhedsreaktioner/infusionsrelaterede reaktioner (IRR'er) med necitumumab.
Hypersensitivity/infusion-related reactions (IRRs) were reported with necitumumab.
Der blev rapporteret om splenomegali, som var relateret til behandling med filgrastim, hos < 3 % af patienterne.
Splenomegaly was reported to be related to filgrastim therapy in < 3% of patients.
Der blev rapporteret om to alvorlige tilfælde hos patienter, der blev behandlet med Plegridy: En patient (<1 %) fik svær trombocytopeni (trombocyttal
Two serious cases were reported in patients treated with Plegridy: one patient (<1%) experienced severe thrombocytopenia (platelet count
Der blev rapporteret om én alvorlig infektion (varicella) i løbet af de første 4 måneders behandling med ORENCIA.
One serious infection (varicella) was reported during the initial 4 months of treatment with ORENCIA.
Der blev rapporteret reducerede lymfocyttal hos 0,5 % af de Onglyza behandlede patienter og hos 0,4 % af placebo-patienterne.
Decreased lymphocyte counts were reported in 0.5% of Onglyza treated patients and 0.4% of placebo- treated patients.
Der blev rapporteret reducerede lymfocyttal hos 0,5 % af de saxagliptinbehandlede patienter og hos 0,4 % af placebobehandlede patienter.
Decreased lymphocyte counts were reported in 0.5% of saxagliptin-treated patients and 0.4% of placebo-treated patients.
Der blev rapporteret selvmordstanker hos 0,3 % (3/1.099) af patienterne, som fik brivaracetam og hos 0,7 % (3/459) af patienterne, som fik placebo.
Suicidal ideation has been reported in 0.3 % (3/1099) brivaracetam patients and 0.7 % (3/459) placebo patients.
Der blev rapporteret selvmordstanker hos 0,3 % (3/1.099) af patienterne, som fik brivaracetam, og hos 0,7 % (3/459) af patienterne, som fik placebo.
Suicidal ideation has been reported in 0.3 % (3/1,099) brivaracetam patients and 0.7 % (3/459) placebo patients.
Der blev rapporteret større blødninger ved operationsstedet, heraf ingen fatale, hos 8 patienter (2,4 %) i behandling med 2,5mg fondaparinux, mens det blev set hos 2 patienter (0,6 %) i placebogruppen.
Major bleedings, all at surgical site and none fatal, were observed in 8 patients (2.4%) treated with fondaparinux 2.5 mg compared to 2 (0.6%) with placebo.
Der blev rapporteret større blødninger ved operationsstedet, heraf ingen letale, hos 8 patienter (2,4 %) i behandling med 2,5 mg fondaparinux, mens det blev set hos 2 patienter (0,6 %) i behandling med placebo.
Major bleedings, all at surgical site and none fatal, were observed in 8 patients (2.4%) treated with fondaparinux 2.5 mg compared to 2 (0.6%) with placebo.
Der blev rapporteret tilfælde af sen neutropeni, som indtraf mere end 4 uger efter sidste MabThera- infusion.
Some cases of late neutropenia occurring more than four weeks after the last infusion of MabThera were reported.
Der blev rapporteret tilfælde af sen neutropeni, som indtraf mere end 4 uger efter sidste MabThera-infusion.
Some cases of late neutropenia occurring more than four weeks after the last infusion of MabThera were reported.
Der blev rapporteret tilfælde med hypersensitivitetsreaktioner (umiddelbare eller forsinkede) efter markedsføringstilladelsen, hvoraf nogle var alvorlige, f.eks. anafylaksi og angioødem.
Post-marketing cases with hypersensitivity reactions (immediate or delayed) some of which were severe, such as anaphylaxis and angioedema, were reported.
Der blev rapporteret uregelmæssig blødning og/eller pletblødning hos 6 % af kvinderne i gruppen med konjugeret østrogen 0,45 mg/bazedoxifen 20 mg i løbet af de første 3 måneder af behandlingen og hos 5 % af kvinderne i 10.-12. måned.
Irregular bleeding and/or spotting was reported in the CE 0.45 mg/ bazedoxifene 20 mg group by 6% of women during the first 3 months of treatment and by 5% of women during months 10 to 12.
Der blev rapporteret uregelmæssig blødning og/eller pletblødning hos 7 % af kvinderne i behandlingsgruppen med konjugeret østrogen 0,45 mg/bazedoxifen 20 mg i løbet af de 3 første måneder af behandlingen, og hos 3 % af kvinderne i 10.-12. måned af behandlingen.
Irregular bleeding and/or spotting was reported in the CE 0.45 mg/ bazedoxifene 20 mg group by 7% of women during the first 3 months of treatment and by 3% of women during months 10 to 12.
Der blev rapporteret utilsigtede reaktioner (dvs. af investigator betragtet som mulig, sandsynlig eller sikkert relateret til lægemidlet) hos ca.
Adverse reactions (i.e., considered by the investigator to be possibly, probably, or definitely related to the medicinal product) were reported in approximately
Der blev rapporteret venøs tromboembolisk hændelse grad ≥ 3 hos 5,6 % af patienterne i KRd -armen og hos 3,9 % af patienterne i Rd-armen.
Grade ≥ 3 venous thromboembolic events were reported in 5.6% of patients in the KRd arm and 3.9% of patients in the Rd arm.