natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Virkningen blev hovedsagelig målt på antallet af patienter, der ingen TMA- hændelser oplevede (antallet af blodplader faldt ikke mere end 25 %, efter at de var startet med Soliris, og krævede ikke plasmaudskiftning, plasmainfusion eller dialyse), og antallet af patienter, der opnåede hæmatologisk normalisering, mens de fik Soliris.
The main measures of effectiveness were the numbers of patients who achieved ‘thrombotic microangiopathy event-free’ status (they did not have a decrease of over 25% in platelet count after starting Soliris and did not require plasma exchange or infusion, or dialysis) and the number of patients who achieved haematological normalisation while receiving Soliris.
Virkningen blev hovedsagelig målt på antallet af patienter, der kom ud for en behandlingskrævende "hændelse", såsom et hjertetilfælde eller blodpropper i hjertets blodkar, eller som døde af en vilkårlig årsag i løbet af de første 48 timer efter PCI.
The main measure of effectiveness was based on the number of patients having an ‘event’ such as a heart attack or clots in the heart blood vessels requiring intervention, or dying from any cause, in the 48 hours following PCI.
Virkningen blev hovedsagelig målt på antallet af patienter, hvis blodlegemer ikke længere indeholdt Philadelphia-kromosomet et år efter behandlingen.
The main measure of effectiveness was the number of patients whose blood cells no longer contained the Philadelphia chromosome within one year of treatment.
Virkningen blev hovedsagelig målt på antallet af patienter, hvis score for glaslegemeuklarhed (vitreous haze score) faldt til nul efter otte uger.
The main measure of effectiveness was the number of patients whose ‘vitreous haze score’ decreased to zero after eight weeks.
Virkningen blev hovedsagelig målt på antallet af patienter, som enten havde et slagtilfælde eller en blodprop i et blodkar.
The main measure of effectiveness was the number of patients who had either a stroke or a blood clot in a blood vessel.
Virkningen blev hovedsagelig målt på antallet af patienter, som havde haft en ”hændelse”, enten i form af et hjerteanfald eller et slagtilfælde, eller som døde på grund af hjerteproblemer i løbet af undersøgelsen.
The main measure of effectiveness was the number of patients who had an ‘event’ such as a heart attack or stroke or who died due to heart problems during the study.
Virkningen blev hovedsagelig målt på den andel af patienterne, behandlingen virkede hos, defineret ved dem, som kunne nøjes med mindst 10 % mindre parenteral ernæring i uge 12.
The main measure of effectiveness was the percentage of patients who responded to treatment, defined as those who reached at least a 10% reduction in the volume of parenteral nutrition at week 12.
Virkningen blev hovedsagelig målt på evnen til at reducere proteinuri.
The main measure of effectiveness was the ability to reduce proteinuria.
Virkningen blev hovedsagelig målt på faldet af antallet af orm i tarmene hos et repræsentativt antal kyllinger.
The measure of effectiveness was the reduction of intestinal worms in a representative number of chickens.
Virkningen blev hovedsagelig målt på fraværet af æg i dyrenes afføring.
The measure of effectiveness was the absence of eggs in the faeces of the animals.
Virkningen blev hovedsagelig målt på progressionsfri overlevelse (hvor lang tid patienterne levede, uden at deres sygdom forværredes).
The main measure of effectiveness was progression-free survival (how long a patient lived without the disease getting worse).
Virkningen blev hovedsagelig målt på progressionsfri overlevelse.
The main measure of effectiveness was progression-free survival.
Virkningen blev hovedsagelig målt på reduktionen i antallet af patienter med behov for en blodtransfusion.
The main measure of effectiveness was the reduction in number of patients who needed a blood transfusion.
Virkningen blev hovedsagelig målt på stigningen i blodpladetallet.
The main measure of effectiveness was the increase in platelets.
Virkningen blev hovedsagelig målt på stigningen i hæmoglobin.
The main measure of effectiveness was the increase in haemoglobin.
Virkningen blev hovedsagelig målt på ændringen i hiv-indholdet i blodet (den virale belastning) og ændringen i antallet af CD4-T-celler i blodet (CD4-celletallet) efter 12 ugers behandling.
The main measures of effectiveness were the change in the level of HIV in the blood (viral load) and the change in the number of CD4 T-cells in the blood (CD4 cell count) after 12 weeks of treatment.
Virkningen blev hovedsagelig målt på, hvordan Hirobriz Breezhaler var i sammenligning med placebo til forbedring af patienternes forcerede ekspiratoriske volumen (FEV1) efter 12 uger.
The main measure of effectiveness was how Hirobriz Breezhaler compared with placebo in improving patients’ forced expiratory volumes (FEV1) after 12 weeks.
Virkningen blev hovedsagelig målt på, hvordan Onbrez Breezhaler var i sammenligning med placebo til forbedring af patienternes forcerede ekspiratoriske volumen (FEV1) efter 12 uger.
The main measure of effectiveness was how Onbrez Breezhaler compared with placebo in improving patients’ forced expiratory volumes (FEV1) after 12 weeks.
Virkningen blev hovedsagelig målt på, hvordan Oslif Breezhaler var i sammenligning med placebo til forbedring af patienternes forcerede ekspiratoriske volumen (FEV1) efter 12 uger.
The main measure of effectiveness was how Oslif Breezhaler compared with placebo in improving patients’ forced expiratory volumes (FEV1) after 12 weeks.
Virkningen blev hovedsageligt bedømt på antallet af patienter, der gik i "remission" (leukæmien forsvandt fra knoglemarven, og antallet af blodlegemer blev bragt helt eller delvist tilbage til det normale niveau).
The main measure of effectiveness was the number of patients who went into ‘remission’ (clearance of leukaemia from the bone marrow and complete or partial recovery of blood cell counts to normal levels).
Virkningen blev hovedsageligt bedømt på antallet af patienter, der ikke havde brug for en blodtransfusion i mindst 56 dage (første undersøgelse) og 182 dage (anden undersøgelse).
The main measure of effectiveness was the number of patients who did not need a blood transfusion for at least 56 days in the first study and 182 days in the second study.
Virkningen blev hovedsageligt bedømt på antallet af patienter, som "responderede" på behandlingen inden for 12 uger, dvs. hvis symptomscore forbedredes med mindst 75 %.
The main measure of effectiveness was the number of patients who ‘responded’ to treatment after 12 weeks, meaning that symptom scores improved by 75% or more.
Virkningen blev hovedsageligt bedømt på den tid, det tog sygdommen at blusse op.
The main measure of effectiveness was based on the time to disease flare.
Virkningen blev hovedsageligt bedømt på reduktionen af antallet af patienter, der oplevede "iskæmiske tilfælde" (et problem forårsaget af reduceret blodtilførsel), herunder antallet af dødsfald, hjertetilfælde, akut revaskularisering (genoprettelse af blodtilstrømningen til hjertet) eller slagtilfælde efter 30 dage.
The main measure of effectiveness was the reduction in the number of patients who had an ‘ischaemic event’ (a problem caused by reduced blood flow) including death, a heart attack, urgent revascularisation (restoration of blood flow to the heart) or stroke after 30 days.
Virkningen blev hovedsageligt målt på antallet af patienter, der reagerede på behandlingen efter mindst fem uger.
The main measure of effectiveness was the number of patients who ‘responded’ after at least five weeks of treatment.
Virkningen blev hovedsageligt målt på progressionsfri overlevelse og overlevelse som helhed (hvor længe patienten levede).
The main measures of effectiveness were progression-free survival and overall survival (the length of time the patients lived).
Virkningen blev hovedsageligt målt på, hvor godt defekterne var helet efter et år, samt ændringen af patienternes KOOS-score (Knee Injury and Osteoarthritis Outcome Score) efter et og tre års behandling.
The main measures of effectiveness were how well the defects had healed after one year and the change in the patients’ Knee Injury and Osteoarthritis Outcome Score (KOOS) after one and three years of treatment.
Virkningen blev i de fire undersøgelser hovedsagelig bedømt på, hvor længe patienterne levede, uden at sygdommen blev værre.
The main measure of effectiveness in the four studies was how long the patients lived without the disease getting worse.
Virkningen blev ikke bedømt i dette studie.
Efficacy was not assessed in this study.
Virkningen blev målt på antallet af tilbagefald og ændringerne i patienternes invaliditetsgrad ud fra en standardskala (Expanded Disability Status Scale).
Effectiveness was measured based on the number of relapses, and the changes in the patients’ level of disability measured using a standard scale (the Expanded Disability Status Scale).
Virkningen blev målt som faldet i antal æg i hundenes afføring.
The measure of effectiveness was reduction in the number of eggs in their faeces.
Virkningen blev målt som reduktionen i antallet af lopper og flåter ved optælling på dag 30 efter behandlingen.
The measure of effectiveness was reduction in the number of fleas and ticks at day 30 after treatment.
Virkningen blev målt ud fra antallet af mislykkede behandlinger (afstødning eller tab af den nye nyre eller dødsfald) efter seks måneder.
The effectiveness was measured by looking at the number of treatment failures (rejection or loss of the new kidney, or death) after six months.
Virkningen blev målt ud fra antallet af ormeæg eller dele af bændelorme, som blev udskilt med dyrets afføring efter behandlingen.
The effectiveness was measured by looking at the number of worm eggs or parts of tapeworms passed out in the animal’s faeces after treatment.
Virkningen blev målt ved at sammenligne niveauerne af insulinlignende vækstfaktor I (IGF-I) før og ved afslutningen af undersøgelsen.
The effectiveness was measured by comparing the levels of insulin-like growth factor-I (IGF-I) before and at the end of the study.
Virkningen blev målt ved at undersøge jernindholdet i leveren før og efter et års behandling med lægemidlerne.
The effectiveness was determined by the level of iron in the liver before and after one year of treatment with the medicines.
Virkningen blev målt ved hjælp af et kort med en scoreværdi for symptomerne (feberfornemmelse, muskelsmerter, hovedpine, ondt i halsen, hoste, generelt ubehag og løbende næse).
The effectiveness was measured using a score card to record symptoms (feeling feverish, muscle pain, headache, sore throat, cough, overall discomfort and runny nose).
Virkningen blev målt ved optælling af flåter på dag 30 efter behandlingen.
Effectiveness was measured by the number of ticks at day 30 after treatment.
Virkningen blev målt ved optælling af lopper og flåter indtil dag 30 efter behandlingen.
The effectiveness was measured by the number of fleas and ticks up to day 30 after treatment.
Virkningen blev målt ved optælling af lopper og flåter med 14 dages mellemrum.
The effectiveness was measured by counting the number of fleas and ticks at fortnightly intervals.
Virkningen blev målt ved optælling af lopper på dag 2 og dag 30 efter behandlingen.
Effectiveness was measured by the number of fleas at day 2 and day 30 after treatment.
Virkningen blev også bekræftet ved en sekundær analyse af behandlingsresponset (defineret som en reduktion på ≥ 30 % fra baseline i den samlede PANSS-score).
Efficacy was also confirmed in a secondary analysis of treatment response (defined as ≥ 30% decrease from Baseline in PANSS total score).
Virkningen blev også vurderet i et randomiseret, dobbeltblindet, placebokontrolleret studie hos 94 patienter med fistulerende Crohns sygdom, som havde fistler af mindst 3 måneders varighed.
The efficacy was assessed in a randomised, double-blinded, placebo-controlled study in 94 patients with fistulising Crohn’s disease who had fistulae that were of at least 3 months’ duration.
Virkningen blev opretholdt i op til 12 uger.
This effect was maintained for up to 12 weeks.
Virkningen blev vurderet på grundlag af behovet for at give analgesisk behandling (smertelindring) til katte efter operationen.
Effectiveness was determined based on the need to provide analgesic treatment (pain relief) to cats following surgery.
Virkningen forventes at vare resten af patientens liv.
The effects are expected to last for the patient’s lifetime.
Virkningen holder sig i mindst en måned, og det forhindrer udklækning og udvikling af lopper i tre måneder.
Its actions last for one month, and it prevents fleas from hatching and developing for three months.
Virkningen holdt sig 12 timer efter påføringen, men begyndte at aftage efter 6 timer.
Effects were also maintained for 12 hours after application and started to wear off after 6 hours.
Virkningen holdt sig næsten et år.
This effect was maintained for almost one year.
Virkningen hos fritter blev også undersøgt.
Efficacy studies were also performed in ferrets.
Virkningen hos patienter med G970R-mutationen kan ikke klarlægges på basis af det kliniske (procent af forventet FEV1) og farmakodynamiske (sved- chlorid) respons på ivacaftor.
Based on clinical (percent predicted FEV1) and pharmacodynamic (sweat chloride) responses to ivacaftor, efficacy in patients with the G970R mutation could not be established.
Virkningen indtræder i løbet af 30 min. efter subkutan injektion.
Following subcutaneous injection, onset of action is within 30 minutes, the phase of maximum action is between 1.5 and
Virkningen indtræder inden for 30 minutter, maksimal virkning opnås 1,5-3,5 timer senere, og virkningsvarigheden er ca.
Onset of action is within ½ hour, reaches a maximum effect within 1.5–3.5 hours and the entire duration of action is approximately 7–8 hours.
Virkningen indtræder inden for 30 minutter, maksimal virkning opnås 1,5–3,5 timer senere, og virkningsvarigheden er ca.
Onset of action is within ½ hour, reaches a maximum effect within 1.5–3.5 hours and the entire duration of action is approximately 7–8 hours.
Virkningen indtræder inden for 30 minutter, maksimal virkning opnås 2-8 timer senere, og virkningsvarigheden er højst 24 timer.
Onset of action is within ½ hour, reaches a maximum effect within 2–8 hours and the entire duration of action is up to 24 hours.
Virkningen indtræder inden for 30 minutter, maksimal virkning opnås 2–8 timer senere, og virkningsvarigheden er højst 24 timer.
Onset of action is within ½ hour, reaches a maximum effect within 2–8 hours and the entire duration of action is up to 24 hours.
Virkningen og sikkerheden af 120 mg XGEVA s.c. hver 4. uge eller 4 mg zoledronsyre i.v. (dosisjusteret for nedsat nyrefunktion) hver 4. uge blev sammenlignet i tre randomiserede, dobbeltblinde, aktiv-kontrollerede studier med patienter med fremskreden malignitet med involvering af knogle, som var behandlingsnaive over for i.v. bisfosfonater: voksne med brystcancer (studie 1), andre solide tumorer eller multipelt myelom (studie 2) og kastrationsresistent prostatacancer (studie 3).
Efficacy and safety of 120 mg XGEVA SC every 4 weeks or 4 mg zoledronic acid (dose-adjusted for reduced renal function) IV every 4 weeks were compared in three randomised, double blind, active controlled studies, in IV-bisphosphonate naïve patients with advanced malignancies involving bone: adults with breast cancer (study 1), other solid tumours or multiple myeloma (study 2), and castrate- resistant prostate cancer (study 3).
Virkningen og sikkerheden af Airexar Spiromax hos denne unge population er ikke klarlagt.
The safety and efficacy of Aerivio Spiromax in this young population have not been established.
Virkningen og sikkerheden af aliskiren-baseret behandling blev sammenlignet med ramipril-baseret behandling i et 9-måneders non-inferioritetsstudie med 901 ældre patienter (≥ 65 år) med essentiel systolisk hypertension.
The efficacy and safety of aliskiren-based therapy were compared to ramipril-based therapy in a 9- month non-inferiority study in 901 elderly patients (≥ 65 years) with essential systolic hypertension.
Virkningen og sikkerheden af aliskiren-baseret behandling blev sammenlignet med ramipril-baseret behandling i et 9-måneders non-inferioritetsstudie med 901 ældre patienter (≥ 65 år) med essentiel systolisk hypertension.
The efficacy and safety of aliskiren-based therapy were compared to ramipril-based therapy in a 9- month non-inferiority study in 901 elderly patients (≥65 years) with essential systolic hypertension.
Virkningen og sikkerheden af Defitelio til behandling af svær VOD blev undersøgt i et pivotalstudie (fase 3) (2005-01) med historiske kontroller.
The efficacy and safety of Defitelio in the treatment of severe VOD were studied in a pivotal Phase 3 historical-controlled study (2005-01).
Virkningen og sikkerheden af en variation af det terapeutiske Zevalin-regimen, hvori der anvendtes en reduceret dosis ibritumomab tiuxetan [90Y], blev yderligere defineret i et tredje studie, hvori der i alt deltog 30 patienter, som havde mild trombocytopeni (blodpladetal 100.000 til 149.000 celler/mm3).
The efficacy and safety of a variation of the Zevalin therapeutic regimen employing a reduced dose of ibritumomab tiuxetan [90Y] was further defined in a third study enrolling a total of 30 patients who had mild thrombocytopenia (platelet count 100,000 to 149,000 cells/mm3).
Virkningen og sikkerheden af enzalutamid hos patienter med metastatisk kastrationsresistent prostatacancer, som havde fået docetaxel, og som blev behandlet med en LHRH-analog eller havde fået foretaget orkiektomi, blev vurderet i et randomiseret, placebokontrolleret, klinisk fase 3- multicenterstudie.
The efficacy and safety of enzalutamide in patients with metastatic castration-resistant prostate cancer who had received docetaxel and were using a LHRH analogue or had undergone orchiectomy were assessed in a randomised, placebo-controlled, multicentre phase 3 clinical trial.
Virkningen og sikkerheden af Plegridy blev vurderet ud fra det placebokontrollerede første år af et 2 årigt, randomiseret, dobbeltblindet klinisk studie hos patienter med attakvis multipel sklerose (ADVANCE- studiet).
The efficacy and safety of Plegridy was assessed from the placebo-controlled first year of a 2 year randomised, double-blind, clinical study in patients with relapsing remitting multiple sclerosis (the ADVANCE study).
Virkningen og sikkerheden af Plegridy blev vurderet ud fra det placebokontrollerede første år af et t 2 årigt, randomiseret, dobbeltblindet klinisk studie hos patienter med attakvis multipel sklerose (ADVANCE- studiet).
The efficacy and safety of Plegridy was assessed from the placebo-controlled first year of a 2 year randomised, double-blind, clinical study in patients with relapsing remitting multiple sclerosis (the ADVANCE study).
Virkningen og sikkerheden af produktet er ikke blevet fastlagt hos hunde under 2,5 kg eller under 4 måneder.
The efficacy and safety of the product has not been established in dogs below 2.5 kg body weight or under 4 months of age.
Virkningen og sikkerheden af Renvela er ikke dokumenteret for børn under 18 år.
The safety and efficacy of Renvela have not been established in children below the age of 18 years.
Virkningen og sikkerheden af Renvela er ikke dokumenteret for patienter under 18 år.
The safety and efficacy of Renvela have not been established in children below the age of 18 years.
Virkningen og sikkerheden af Ryzodeg er blevet undersøgt i et randomiseret, kontrolleret klinisk studie hos børn og unge med type 1-diabetes over en periode på 16 uger (n=362).
The efficacy and safety of Ryzodeg has been studied in a randomised controlled clinical trial in children and adolescents with diabetes mellitus type 1 for a period of 16 weeks (n=362).
Virkningen og sikkerheden af Sevelamer carbonate Zentiva er ikke klarlagt for børn under 18 år.
The safety and efficacy of Sevelamer carbonate Zentiva have not been established in children below the age of 18 years.
Virkningen og sikkerheden af skift fra en ritonavir-boosted proteasehæmmer i kombination med to NRTI’er til Eviplera STR blev evalueret i et randomiset, open-label studie hos virologisk supprimerede hiv 1-inficerede voksne.
The efficacy and safety of switching from a ritonavir-boosted protease inhibitor in combination with two NRTIs to Eviplera STR was evaluated in a randomised, open-label study in virologically suppressed HIV-1 infected adults.
Virkningen og sikkerheden af Tarceva som vedligeholdelsesbehandling efter første-linje- kemoterapibehandling afNSCLC blev undersøgt i et randomiseret, dobbeltblindet, placebokontrolleret studie (BO18192, SATURN).
The efficacy and safety of Tarceva as maintenance after first-line chemotherapy for NSCLC was investigated in a randomized, double-blind, placebo-controlled trial (BO18192, SATURN).
Virkningen og sikkerheden af tolvaptan hos patienter med kreatininclearance <10 ml/min er ikke vurderet og er derfor ikke kendt.
The efficacy and safety of tolvaptan in those with a creatinine clearance <10 ml/min has not been evaluated and is therefore unknown.
Virkningen og sikkerheden af Tresiba er blevet undersøgt i et 1:1 randomiseret, kontrolleret klinisk studie hos børn og unge med type 1-diabetes mellitus over en periode på 26 uger (n=350) efterfulgt af en 26-ugers udvidelsesperiode (n=280).
The efficacy and safety of Tresiba has been studied in a 1:1 randomised controlled clinical trial in children and adolescents with type 1 diabetes mellitus for a period of 26 weeks (n=350), followed by a 26-week extension period (n=280).
Virkningen og sikkerheden af Xultophy (en gang dagligt) sammenlignet med uændret behandling med GLP-1 receptoragonist (dosis i henhold til den godkendte dosering), blev undersøgt i et 26-ugers randomiseret, åbent treat-to-target-studie hos patienter med type 2-diabetes mellitus, der var utilstrækkeligt kontrolleret med en GLP-1 receptoragonist og metformin alene (74,2%) eller i kombination med pioglitazon (2,5%), sulfonylunrinstof (21,2%) eller begge dele (21,1%).
The efficacy and safety of Xultophy (once-daily) compared to unchanged GLP-1 receptor agonist therapy (dosed according to label), were studied in a 26-weeks randomised, open-label, treat-to-target trial in patients with type 2 diabetes mellitus inadequately controlled on a GLP-1 receptor agonist and metformin alone (74.2%) or in combination with pioglitazone (2.5%), sulphonylurea (21.2%) or both (2.1%).
Virkningen og sikkerheden af Xultophy blev fastholdt i op til 52 behandlingsuger.
The efficacy and safety of Xultophy were sustained up to 52 weeks of treatment.
Virkningen og sikkerheden af Xultophy sammenlignet med insulin degludec og liraglutid, alle én gang dagligt, blev undersøgt i et 26-ugers randomiseret, kontrolleret, åbent treat-to-target-studie hos patienter med type 2-diabetes mellitus med en forlængelse på 26 uger.
The efficacy and safety of Xultophy compared to insulin degludec and liraglutide, all once daily, were studied in a 26-week randomised, controlled, open-label, treat-to-target trial in patients with type 2 diabetes mellitus with a 26 week extension.
Virkningen og sikkerheden af Xultophy sammenlignet med insulin degludec, begge én gang dagligt, blev undersøgt i et 26-ugers randomiseret, dobbeltblindet, treat-to-target-studie hos patienter med type 2-diabetes mellitus, der var utilstrækkeligt kontrolleret på basalinsulin (20-40 enheder) og metformin alene eller i kombination med sulfonylunrinstof/glinider.
The efficacy and safety of Xultophy compared to insulin degludec, both once daily, were studied in a 26-weeks randomised, double-blind, treat-to-target trial in patients with type 2 diabetes mellitus inadequately controlled on basal insulin (20–40 units) and metformin alone or in combination with sulphonylurea/glinides.