natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Der skal udvises særlig omhu i situationer, hvor nyrefunktionen kan blive nedsat, f.eks. ved påbegyndelse af antihypertensiv eller diuretisk behandling, eller ved start af behandling med et non-steroidt antiinflammatorisk stof (NSAID).
Special caution should be exercised in situations where renal function may become impaired, for example when initiating antihypertensive or diuretic therapy or when starting treatment with a nonsteroidal anti-inflammatory drug (NSAID).
Der skal udvises særlig omhu med hensyn til doseringsnøjagtigheden.
Particular care should be taken with regard to the accuracy of dosing.
Der skal udvises særlig opmærksomhed ved nøjagtig beregning af Norvir-dosis, overførsel af medicinordinationer, information om dispensering og doseringsinstruktioner for at minimerer risikoen for medicineringsfejl og overdosering.
Special attention should be given to the accurate calculation of the dose of Norvir, transcription of the medication order, dispensing information and dosing instructions to minimize the risk for medication errors and overdose.
Der skal udvises yderligere forsigtighed hos patienter med særlig risiko for forstyrrelse af vand- eller elektrolytbalancen (f.eks. ældre, patienter med kardiovaskulære sygdomme, diabetes, hypertension), og elektrolytkontrol bør overvejes.
Additional caution should be exercised in patients who are prone to a disturbance of water or electrolyte balance (e.g. elderly, patients with CV diseases, diabetes, hypertension), and electrolyte control should be considered.
Der skal udøves forsigtighed, når der behandles patienter, der er disponeret for blødning fra mave- tarm-kanalen, som f.eks. nylige tilfælde af blødning fra mave-tarm-kanalen, gastrointestinale ulcerationer, gastrit, divertikulose, kolit og hæmorider.
Caution should be exercised when treating patients with conditions which predispose to gastrointestinal haemorrhage, such as recent history of gastrointestinal haemorrhage, gastrointestinal ulcers, gastritis, diverticulosis, colitis and haemorrhoids.
Der skal vaskes hænder efter håndtering af lægemidlet.
Hands should be washed after handling the medicine.
Der skal vaskes hænder efter håndtering af tabletterne.
Hands should be washed after handling the product.
Der skal være en medicinsk akutbehandling tilgængelig, som omgående kan indgives i tilfælde af en anafylaktisk reaktion eller chok.
Emergency medical treatment should be available immediately to be administered in case of anaphylactic reactions or shock.
Der skal være en periode på mindst 4 uger mellem endt behandling med sorivudin eller dets kemisk beslægtede stoffer, såsom brivudin og initieringen af capecitabin-behandling.
There must be at least a 4-week waiting period between end of treatment with sorivudine or its chemically related analogues such as brivudine and start of capecitabine therapy.
Der skal være en periode på mindst 4 uger mellem endt behandling med sorivudin eller dets kemisk beslægtede stoffer, såsom brivudin og initieringen af capecitabinbehandling.
There must be at least a 4- week waiting period between end of treatment with sorivudine or its chemically related analogues such as brivudine and start of capecitabine therapy.
Der skal være et hul på toppen af tuben.
There should be a hole at the top of the tube.
Der skal være et interval på mindst 1 måned mellem primærdoserne.
There should be an interval of at least 1 month between primary doses.
Der skal være et interval på mindst 2 måneder mellem primærdoserne.
There should be an interval of at least 2 months between primary doses.
Der skal være mindst 2 til 3 uger mellem vaccination med Fendrix og en anden vaccine.
You should have a gap of at least 2 to 3 weeks between having Fendrix and any other vaccine.
Der skal være mindst en måned mellem hver indsprøjtning bortset fra den sidste indsprøjtning, som skal gives mindst 6 måneder efter tredje indsprøjtning.
Each injection will be given at least one month apart except for the last injection, which will be given at least 6 months after the third injection.
Der skal være udstyr til rådighed til håndtering af eventuelle anafylaktiske reaktioner eller andre alvorlige reaktioner.
Resources for the management of anaphylaxis or serious reactions should be available.
Der skal være udstyr til rådighed til håndtering af eventuelle overfølsomhedsreaktioner og/eller anafylaktiske reaktioner.
Resources for the management of hypersensitivity and/or anaphylactic reactions should be available.
Der skal årligt leveres opfølgningsdata om virkning og sikkerhed fra forlængelsesfasen af studierne INCB 18424-351 og INC424A2352 inklusive data om tidsrelaterede endepunkter (overall survival, progressionsfri overlevelse og leukæmifri overlevelse).
Follow-up efficacy and safety data from the extension phase of studies INCB 18424-351 and INC424A2352 including data on the time related endpoints (overall survival, progression free survival and leukaemia free survival) should be provided annually.
Der skelnes mellem tre hovedgrupper af interferoner: alfa, beta og gamma.
Three major forms of interferons have been distinguished: alpha, beta and gamma.
Der skete ingen betydelig ændring i tenofovirs farmakokinetik hos probander med nedsat leverfunktion, hvilket tyder på, at det ikke er nødvendigt at justere dosis hos disse personer.
Tenofovir pharmacokinetics were not substantially altered in subjects with hepatic impairment suggesting that no dose adjustment is required in these subjects.
Der skulle komme Byetta ud af nålespidsen.
Byetta should come from needle tip.
Der står "5" på den ene side og "1427" på den anden side.
They have “5” on one side and “1427” on the other side.
Der synes dog at være tegn på, at der i adefovir-armen var en større andel patienter, der havde nedsat appetit og/eller spiste mindre, end i placebo-armen.
However, a signal towards a higher rate of decreased appetite and/or food intake was observed in the adefovir arm as compared to the placebo arm.
Der syntes ikke at være nogen forbindelse mellem baselinie-antallet af hvide blodlegemer (WBC) og udviklingen af hyperleukocytose, ligesom der ikke syntes at være en korrelation imellem baselinie WBC-tal og top-WBC-tal.
There did not appear to be a relationship between baseline white blood cell (WBC) counts and development of hyperleukocytosis nor did there appear to be a correlation between baseline WBC count and peak WBC counts.
Der sås 4. grads neutropeni (ANC <0,5 x 109/l) og trombopeni (trombocyttal <10 x 109/l) hos henholdsvis 3,6 % og 1 % af patienterne med nydiagnosticeret CML i kronisk fase.
In newly diagnosed chronic phase CML grade 4 neutropenia (ANC < 0.5 x 109/l) and thrombocytopenia (platelet count < 10 x 109/l) were observed in 3.6 % and < 1 % of patients, respectively.
Der sås 4. grads neutropeni (ANC <0,5 x 109/l) og trombopeni (trombocyttal <10 x 109/l) hos henholdsvis 3,6% og 1% af patienterne med nydiagnosticeret CML i kronisk fase.
In newly diagnosed chronic phase CML grade 4neutropenia (ANC <0.5x109/1) and thrombocytopenia (platelet count < 10x109/1) were observed in 3.6% and <1% of patients, respectively.
Der sås ALAT-normalisering (≤ 1 gange ULN) hos 27% af de entecavir-behandlede og 21% af de lamivudin- behandlede patienter ved behandlingens afslutning.
ALT normalisation ( 1 times ULN) occurred in 27% of entecavir-treated and 21% of lamivudine-treated patients at end of dosing.
Der sås ALAT-normalisering hos 37% af patienterne med abnorm ALAT ved baseline, og ingen opnåede HBeAg-serokonvertering. hiv/HBV-inficerede patienter, som ikke samtidig får HAART-behandling: Entecavir er ikke blevet evalueret hos hiv/HBV-inficerede patienter, der ikke samtidig fik effektiv hiv-behandling.
HIV/HBV co-infected patients not receiving concomitant HAART: entecavir has not been evaluated in HIV/HBV co-infected patients not concurrently receiving effective HIV treatment.
Der sås bedring ved første vurdering (uge 4) efter den initiale administration af Simponi.
Responses were observed at the first assessment (week 4) after the initial Simponi administration.
Der sås begrænset akkumulering af irbesartan (18%) i plasma ved gentagen dosering 1 gang daglig til børn.
A limited accumulation of irbesartan (18%) in plasma was observed upon repeated once daily dosing.
Der sås begrænset akkumulering af irbesartan (18%) i plasma ved gentagen dosering 1 gang daglig.
A limited accumulation of irbesartan (18%) in plasma was observed upon repeated once daily dosing.
Der sås dog ikke nogen øget risiko for misdannelser eller bivirkninger på fertiliteten.
However, no increased risk for malformations or adverse effects on fertility were noted.
Der sås dog ingen forskel fra placebo i forekomsten af forstyrrelser i immunsystemet inden for 48 timer efter administration af Soliris i de PNH- studier, aHUS-studier og andre studier, hvor Soliris blev anvendt.
48 hours of Soliris administration did not differ from placebo treatment in PNH, aHUS and other studies conducted with Soliris.
Der sås efter behandlingen markant nedsættelse af hæmatologiske værdier, hæmatokrit (≤0,37) og hæmoglobin (≤115 g/l) for begge lægemidler hos henholdsvis 40% og 13- 15% af de patienter, der havde normale værdier før behandling.
Marked decrease in haematological values, hematocrit (≤0.37) and hemoglobin (≤115 g/l) were seen in 40% and 13-15%, respectively, of patients with normal values prior to treatment, following treatment with both medicinal products.
Der sås en forbedring på 20% hos 48% af patienterne, som fik rotigotin og hos 19% af patienterne, som fik placebo (forskel 29%, CI95% 18%; 39%, p<0,0001).
An improvement of 20% was seen in 48% of the subjects receiving rotigotine and in 19% of the subjects receiving placebo (Difference 29%, CI95% 18%; 39%, p<0.0001).
Der sås en forbedring på 20% hos 52% af patienterne, som fik rotigotin, hos 68% af patienterne, som fik ropinirol og hos 30% af patienterne, som fik placebo (forskel rotigotin vs. placebo 21,7%, CI95% 11,1%; 32,4%, forskel ropinirol vs. placebo 38,4%, CI95% 28,1%; 48,6%, forskel ropinirol vs. rotigotin 16,6%, CI95% 7,6%; 25,7%).
An improvement of 20% was seen in 52% of the subjects receiving rotigotine, 68% of the subjects receiving ropinirole and 30% of the subjects receiving placebo (Difference rotigotine versus placebo 21.7%, CI95% 11.1%; 32.4%, difference ropinirole versus placebo 38.4%, CI95% 28.1%; 48.6%, difference ropinirole versus rotigotine 16.6%, CI95% 7.6%; 25.7%).
Der sås en forbedring på 20% hos 52% af patienterne, som fik rotigotin, hos 68% af patienterne, som fik ropinirol og hos 30% af patienterne, som fik placebo (forskel rotigotin vs. placebo 21,7%; CI95% 11,1%; 32,4%, forskel ropinirol vs. placebo 38,4%, CI95% 28,1%; 48,6%, forskel ropinirol vs. rotigotin 16,6%, CI95% 7,6%; 25,7%).
An improvement of 20% was seen in 52% of the subjects receiving rotigotine, 68% of the subjects receiving ropinirole and 30% of the subjects receiving placebo (Difference rotigotine versus placebo 21.7%, CI95% 11.1%; 32.4%, difference ropinirole versus placebo 38.4%, CI95% 28.1%; 48.6%, difference ropinirole versus rotigotine 16.6%, CI95% 7.6%; 25.7%).
Der sås en forøgelse af antistofresponset over for Hib-TT-konjugat, difteri- og tetanus-antigener.
Enhancement of antibody response to Hib-TT conjugate, diphtheria and tetanus antigens was observed.
Der sås en forøget relativ risiko for ILS hos patienter behandlet med Iressa i forhold til kemoterapi i løbet af de første 4 ugers behandling (justeret OR 3,8; 95 % CI 1,9 til 7,7); derefter var den relative risiko lavere (justeret OR 2,5; 95 % CI 1,1 til 5,8).
An increased risk of ILD on gefitinib relative to chemotherapy was seen predominantly during the first 4 weeks of treatment (adjusted OR 3.8; 95% CI 1.9 to 7.7); thereafter the relative risk was lower (adjusted OR 2.5; 95% CI 1.1 to 5.8).
Der sås en gennemsnitlig bedring på 13,3 bogstaver, hvor 42% af patienterne fik en bedring af synet på mindst 15 bogstaver fra baseline i Protocol T. De okulære og systemiske sikkerhedsprofiler (herunder ATEer) var de samme som i VIVIDDME og VISTADME.
A 13.3 mean letter gain with 42% of patients gaining at least 15 letters in vision from baseline was observed in Protocol T. Ocular and systemic safety profiles (including ATEs) were similar to VIVIDDME and VISTADME.
Der sås en gennemsnitlig forøgelse af den totale systemiske eksponering (AUClast) på op til 1,4 gange hos voksne patienter med let og moderat nedsat nyrefunktion (GFR ≥ 30 ml/min/1,73 m2) og på op til 2,2 gange hos patienter med svært nedsat nyrefunktion eller terminal nyresygdom (estimeret
A mean increase in total systemic exposure (AUClast) of up to 1.4 fold was seen in adult subjects with mild and moderate renal impairment (GFR ≥30mL/min/1.73m2) and up to 2.2 fold in subjects with severe renal impairment or end stage renal disease (estimated GFR <30 mL/min/1.73m2).
Der sås en hurtig og vedvarende depletion af CD20+-B-celler efter den første infusion af ofatumumab, hvorefter der kun var et reduceret antal CD20+-celler tilbage, som antistoffet kunne binde sig til ved de efterfølgende infusioner.
There was a rapid and sustained depletion of CD20+ B cells after the first ofatumumab infusion, leaving a reduced number of CD20+ cells available for the antibody to bind at subsequent infusions.
Der sås en klinisk ikke relevant
A clinically not relevant increase in
Der sås en lignende reduktion i
A similar reduction in indinavir
Der sås en midlertidigt aftaget legemsvægtstigning og en meget lille midlertidig nedsættelse i det samlede leukocyttal i hunde, der blev behandlet med pegaspargase 1.200 E/kg ugentligt i 2 uger.
A temporarily diminished increase in body weight and a slight temporary reduction in the total leukocyte count was observed in dogs which were treated with pegapargase 1200 U/kg weekly for 2 weeks.
Der sås en mindre reduktion af T-celle- afhængigt antistofrespons og et fald i størrelsen på miltens germinalcentre efter Keyhole limpet hemocyanin- (KLH-)immunisering, som ansås for at være farmakologisk respons på IL6-hæmning og uden toksikologisk betydning.
A slight reduction in T-cell dependent antibody response and a reduction in the size of the splenic germinal centers following Keyhole limpet hemocyanin (KLH) immunisation was observed which were considered to be pharmacological responses of IL-6 inhibition and not of toxicological significance.
Der sås en numerisk højere forekomst af investigator-indberettede kardiovaskulære APTC-hændelser (definerede endepunkter fra Anti-Platelet Trialists’ Collaboration (APTC)), der inkluderer kardiovaskulær død, ikke-letalt myokardieinfarkt, ikke-letal apopleksi) i den samlede febuxostatgruppe sammenlignet med allopurinolgruppen i APEX- og FACT-studierne (1,3 versus 0,3 hændelser pr.
A numerical greater incidence of investigator-reported cardiovascular APTC events (defined endpoints from the Anti-Platelet Trialists’ Collaboration (APTC) including cardiovascular death, non-fatal myocardial infarction, non-fatal stroke) was observed in the febuxostat total group compared to the allopurinol group in the APEX and FACT studies (1.3 vs.
Der sås en numerisk højere forekomst af investigator-indberettede kardiovaskulære APTC-hændelser (definerede endepunkter fra Anti-Platelet Trialists’ Collaboration (APTC), der inkluderer kardiovaskulær død, ikke-letalt myokardieinfarkt, ikke-letal apopleksi) i den samlede febuxostatgruppe sammenlignet med allopurinolgruppen i APEX- og FACT-studierne (1,3 versus 0,3 hændelser pr.
A numerical greater incidence of investigator-reported cardiovascular APTC events (defined endpoints from the Anti-Platelet Trialists’ Collaboration (APTC) including cardiovascular death, non-fatal myocardial infarction, non-fatal stroke) was observed in the febuxostat total group compared to the allopurinol group in the APEX and FACT studies (1.3 vs.
Der sås en signifikant stigning i hjerteinsufficiens (fatal og ikkefatal) (HR 2,10, CI 1,35-3,27) og frakturer (risikoratio 1,57, CI 1,26-1,97) i forbindelse med de behandlinger, der indeholdt rosiglitazon sammenlignet med den aktive kontrolgruppe (se afsnit 4.4 og 4.8).
There was a significant increase in heart failure (fatal and non- fatal) (HR 2.10, CI 1.35-3.27) and bone fractures (Risk Ratio 1.57, CI 1.26-1.97) in rosiglitazone- containing treatments compared to active control (see sections 4.4 and 4.8).
Der sås en signifikant stigning i hjerteinsufficiens (letal og ikkeletal) (HR 2,10, CI 1,35-3,27) og frakturer (risikoratio 1,57, CI 1,26-1,97) i forbindelse med de behandlinger, der indeholdt rosiglitazon sammenlignet med den aktive kontrolgruppe (se afsnit 4.4 og 4.8).
There was a significant increase in heart failure (fatal and non- fatal) (HR 2.10, CI 1.35-3.27) and bone fractures (Risk Ratio 1.57, CI 1.26-1.97) in rosiglitazone- containing treatments compared to active control (see sections 4.4 and 4.8).
Der sås en signifikant stigning i hjerteinsufficiens (letal og ikkeletal) (HR 2,10, CI 1,35-3,27) og frakturer (risikoratio 1,57, CI 1,26-1,97) i forbindelse med de behandlinger, der indeholdt rosiglitazon, sammenlignet med den aktive kontrolgruppe (se afsnit 4.4 og 4.8).
There was a significant increase in heart failure (fatal and non- fatal) (HR 2.10, CI 1.35-3.27) and bone fractures (Risk Ratio 1.57, CI 1.26-1.97) in rosiglitazone- containing treatments compared to active control (see sections 4.4 and 4.8).
Der sås en statistisk signifikant forbedring i den mediane samlede overlevelse hos patienter, der blev behandlet med ZYTIGA (se tabel 5).
A statistically significant improvement in median overall survival was seen in patients treated with ZYTIGA (see Table 5).
Der sås en statistisk signifikant fordel med vandetanib for det sekundære endepunkt tid til forværring af smerter (der fremkommer som et kombineret effektmål ved hjælp af scoren for værste smerte fra BPI og patientrapporteret brug af opioidanalgesika) (vandetanib 49%, placebo 57% HR 0,61,
A statistically significant advantage was seen for vandetanib for the secondary endpoint of time to worsening of pain (derived as a composite endpoint using the worst pain score from BPI and patient reported opioid analgesic use) (vandetanib 49%, placebo 57%, HR 0.61, 97.5%CI 0.43-0.87, p< 0.006: 8 vs.
Der sås en statistisk signifikant forskel (henholdsvis 61,3 % vs.
A statistically significant difference (61.3% vs.
Der sås fald i total IgG, IgA eller IgM til under normalniveauet hos i størrelsesordenen 4 - 11 % af patienterne i MCD-studiet (studie 1).
Decreases in total IgG, IgA, or IgM levels below normal were observed in the range of 4 to 11% patients in the MCD trial (Study 1).
Der sås forhøjelser af GGT til mere end fem gange ULN hos 4% af alle de patienter, der blev behandlet med 600 mg efavirenz og hos 1,5-2% af de patienter, der blev behandlet med kontrolregimerne (7% af de efavirenzbehandlede patienter og 3% patienter i kontrolgruppen efter langtidsbehandling).
Elevations of GGT to greater than five times ULN were observed in 4 % of all patients treated with 600 mg of efavirenz and 1.5 - 2 % of patients treated with control regimens (7 % of efavirenz-treated patients and 3 % of control-treated patients after long-term treatment).
Der sås forhøjelser i CPK (kreatinfosfokinase), almindeligvis forbigående og asymptomatiske, hos 3,5 % af de aripiprazol-behandlede patienter sammenlignet med 2,0 % i placebo- gruppen.
Elevations of CPK (Creatine Phosphokinase), generally transient and asymptomatic, were observed in 3.5 % of aripiprazole treated patients as compared to 2.0 % of patients who received placebo.
Der sås forhøjelser i CPK (kreatinkinase), almindeligvis forbigående og asymptomatiske, hos 3,5 % af de aripiprazol-behandlede patienter sammenlignet med 2,0 % i placebo- gruppen.
Elevations of CPK (Creatine Phosphokinase), generally transient and asymptomatic, were observed in 3.5 % of aripiprazole treated patients as compared to 2.0 % of patients who received placebo.
Der sås forhøjelser i CPK (kreatinkinase), almindeligvis forbigående og asymptomatiske, hos 3,5 % af de aripiprazol-behandlede patienter sammenlignet med 2,0 % i placebo- gruppen.
Elevations of CPK (Creatine Phosphokinase), generally transient and asymptomatic, were observed in 3.5% of aripiprazole treated patients as compared to 2.0% of patients who received placebo.
Der sås forhøjelser i CPK (kreatinkinase), almindeligvis forbigående og asymptomatiske, hos 3,5 % af de Aripiprazole -behandlede patienter sammenlignet med 2,0 % i placebo-gruppen.
Elevations of CPK (Creatine Phosphokinase), generally transient and asymptomatic, were observed in 3.5% of aripiprazole treated patients as compared to 2.0% of patients who received placebo.
Der sås forhøjet T3 hos 1 (0,8%) patient på sunitinib, men ikke hos patienter i behandling med capecitabin.
T3 increase was reported in 1 (0.8%) sunitinib subject and no capecitabine subjects.
Der sås forhøjet T4 hos 2 (0,8%) patienter på sunitinib og hos 1 (0,4%) patient på capecitabin.
T4 increase was reported in 2 (0.8%) sunitinib subjects and 1 (0.4%) capecitabine subject.
Der sås forhøjet TSH hos 12 (5,0%) patienter på sunitinib, men ikke hos patienter på capecitabin.
Blood TSH increase was reported in 12 (5.0%) sunitinib subjects and no capecitabine subjects.
Der sås følgende geometriske gennemsnit AUCinf (CV%) for maraviroc: raske frivillige forsøgspersoner (normal nyrefunktion): 1.348,4 ng ∙ time/ml (61 %); alvorligt nedsat nyrefunktion: 4.367,7 ng ∙ time/ml (52 %); ESRD (dosering efter dialyse): 2.677,4 ng ∙ time/ml (40 %) og ESRD (dosering før dialyse): 2.805,5 ng ∙ time/ml (45 %).
The geometric mean AUCinf (CV%) for maraviroc was as follows: healthy volunteers (normal renal function) 1348.4 ng·h/mL (61%); severe renal function 4367.7 ng·h/mL (52%); ESRD (dosing after dialysis) 2677.4 ng·h/mL (40%); and ESRD (dosing before dialysis) 2805.5 ng·h/mL (45%).
Der sås heller ingen virkning på fosterudviklingen hos kaniner ved doser på op til 150 mg/kg/dag – den højeste testede dosis (0,3-0,5 gange den humane kliniske eksponering hos ITP-patienter ved doser på 75 mg/dag og hos HCV-patienter ved doser på 100 mg/dag, baseret på AUC).
Also there was no effect on embryofoetal development in rabbits at doses up to 150 mg/kg/day, the highest dose tested (0.3 to 0.5 times the human clinical exposure in ITP patients at 75 mg/day and HCV patients at 100 mg/day, based on AUC).
Der sås hos drægtige kaniner omfattende læsioner i mave og tarm hos døde eller moribunde hunner ved maternelle doser 2 og 4 gange den højeste dosis administreret i den endelige fosterudviklingsstudie.
In pregnant rabbits, gross lesions of the stomach and intestines were observed in dead or moribund does at maternal doses 2 and 4 times the highest dose administered in the definitive embryo- development study.
Der sås hovedsaglig toksicitet i det gastrointestinale, hæmatopoietiske og lymfoide system.
The primary toxicities occurred in the gastrointestinal, haematopoietic, and lymphoid systems.
Der sås hypertyreose hos 4 (1,7%) patienter i sunitinibbehandling, men ikke hos patienter i capecitabinbehandling.
Hyperthyroidism was reported in 4 (1.7%) sunitinib subjects and no capecitabine subjects.
Der sås højere frekvens i Cotellic-plus-vemurafenib-armen af cerebral blødning (1% versus 0%), gastrointestinal blødning (4% versus 1%), blødning i det reproduktive system (2% versus ≤1%) samt hæmaturi (3% versus 1%).
Higher frequencies in the Cotellic plus vemurafenib arm were observed for cerebral haemorrhage (1% vs 0%), gastrointestinal tract haemorrhage (4% vs 1%), reproductive system haemorrhage (2% vs <1%) and haematuria (3% vs 1%).
Der sås ikke den store forskel i OS.
OS was similar.
Der sås ikke hyperplasi af urinblæren hos hunde eller aber, der var blevet med pioglitazon behandlet i op til 12 måneder.
Hyperplasia of the urinary bladder was not seen in dogs or monkeys treated with pioglitazone for up to 12 months.
Der sås ikke hypertyreose hos patienter i sunitinib-behandling, men 1 (1,0%) patient i standardbehandling fik hypertyreose.
Hyperthyroidism was reported in no sunitinib-treated subjects and 1 (1.0%) subject receiving standard of care.