natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Af de 22 personer som havde fistler ved baseline, var henholdsvis 63,6 % (14/22), 59,1 % (13/22) og 68,2 % (15/22) i fuldstæ ndig fistelrespons i uge 10, 30 og 54 i de kombinerede 8-ugers og 12-ugers vedligeholdelsesgrupper.
Of the 22 subjects that had fistulas at baseline, 63.6% (14/22), 59.1% (13/22) and 68.2% (15/22) were in complete fistula response at week 10, 30 and 54, respectively, in the combined q8 weeks and q12 weeks maintenance groups.
Af de 229 behandlede patienter, der blev undersøgt for antistoffer mod celleprotein stammende fra ovarier fra kinesiske hamstre (CHO), viste 3 en statistisk signifikant opadgående tendens i titere, og 4 viste vedvarende toppe eller kortvarige stigninger, og en patient havde begge dele, men ingen kliniske symptomer.
Of the 229 treated patients who were assessed for antibodies to Chinese hamster ovary (CHO) cell protein, 3 showed a statistically significant upward trend in titres, 4 displayed sustained peaks or transient spikes and one patient had both but no clinical symptoms.
Af de 234 pædiatriske patienter, der blev behandlet i det kortvarige, placebokontrollerede studie gik 220 forsøgspersoner videre til det langvarige forlængelsesstudie.
Of the 234 paediatric subjects treated in the short-term, placebo-controlled study, 220 subjects entered the long-term extension study.
Af de 24 behandlede patienter, der havde præeksisterende NNRTI-associeret K103N-substitution ved baseline i deres hiv 1, opretholdt 22 virologisk suppression efter skift til FTC/RPV/TDF.
Of the 24 patients treated that had the NNRTI-associated K103N substitution pre-existing at baseline in their HIV-1, 22 maintained virologic suppression after switching to FTC/RPV/TDF.
Af de 24 patienter behandlet med Eviplera, som havde præeksisterende NNRTI-associeret K103N-substitution ved baseline i deres hiv 1, bevarede 17 ud af 18 patienter i Eviplera-armen og 5 ud af 6 patienter i SBR-armen virologisk suppression efter skift til Eviplera til og med henholdsvis 48 ugers og 24 ugers behandling.
Of the 24 patients treated with Eviplera that had the NNRTI-associated K103N substitution pre-existing at baseline in their HIV-1, 17 of 18 patients in the Eviplera arm and 5 of 6 patients in the SBR arm maintained virologic suppression after switching to Eviplera through 48 weeks and 24 weeks of treatment, respectively.
Af de 26 patienter, der fik placebo, skiftede 13 patienter senere til behandling med siltuximab.
Of the 26 placebo-treated patients, 13 patients subsequently crossed-over to receive siltuximab.
Af de 277 forsøgspersoner, som deltog i pivotal- studiet, indgik 259 i det langvarige forlængelsesstudie.
Of the 277 subjects treated in the pivotal study, 259 entered a long-term extension study.
Af de 28 voksne og unge med kræft i den anden undersøgelse, hos hvem mindst to andre behandlinger havde svigtet, viste fem (18 %) fuldstændig respons.
In the second study, among the 28 adults and adolescents with cancer that had not responded to two or more previous treatments, five (18%) had a complete response to treatment.
Af de 29 ovennævnte patienter, der blev behandlet i undersøgelse CAC-002-01, fik 3 behandlingen seponeret (alle på grund af bivirkninger), og én patient afgik ved døden.
Of the 29 patients described above that were treated in Study CAC-002-01 3 patients discontinued (all due to AEs), and one patient died.
Af de 29 ovennævnte patienter, der blev behandlet i undersøgelse CAC-002-01, fik 3 behandlingen seponeret (alle på grund af bivirkninger), og én patient afgik ved døden.
Of the 29 patients described above that were treated in Study CAC-002-01 A total of 3patients discontinued (all due to AEs), and one patient died.
Af de 3 patienter med signifikant pulmonal påvirkning ved screening/baseline (procenten for ”predicted forced vital capacity” (FVC) i siddende stilling varierede fra 58 – 67 %), udviste 2 klinisk betydelige forbedringer i FVC (+11,5 % og +16,0 %) i siddende stilling ved uge 26.
Of the 3 patients with significant pulmonary involvement at screening/baseline (percentage predicted forced vital capacity in the sitting position ranging from 58-67%), two demonstrated clinically meaningful improvements in FVC (+11.5% and +16.0%) in the sitting position by Week 26.
Af de 3.430 patienter med plaque psoriasis, der blev eksponeret for Cosentyx i kliniske studier, var i alt 230 patienter 65 år eller derover, og 32 patienter var 75 år eller ældre.
Of the 3,430 plaque psoriasis patients exposed to Cosentyx in clinical studies, a total of 230 patients were 65 years of age or older and 32 patients were 75 years of age or older.
Af de 314 forsøgspersoner var 230 inficeret med genotype 1a-hcv, og 84 var inficeret med genotype 1b-hcv.
Among the 314 subjects, 230 were infected with genotype 1a HCV and 84 were infected with genotype 1b HCV.
Af de 32 inhibitortilfælde i den samlede patientkohorte (n=101) blev 16 (16 %) klassificeret som højtitrede (≥ 5 BE/ml) og 16 (16 %) som lavtitrede (< 5 BE/ml).
Of the 32 inhibitor cases of the full patient cohort (n=101), 16 (16%) were classified as high titre (≥ 5 BU/mL) and 16 (16%) as low titre (< 5 BU/mL).
Af de 35 patienter med MCD i studie 2 fortsatte 19 patienter behandlingen med siltuximab i ekstensionsstudiet, hvor de enten fik 11 mg/kg hver 3. uge (n = 11) eller 11 mg/kg hver 6. uge (n = 8), og alle havde stadig sygdomskontrol efter en median opfølgning efter 5 år (3,4-7,2 år).
Of the 35 patients with MCD in Study 2, 19 patients continued to be treated with siltuximab in the extension study, either at 11 mg/kg every 3 weeks (n = 11) or at 11 mg/kg every 6 weeks (n = 8), and all continued to have disease control after a median follow-up of 5 years (range 3.4-7.2 years).
Af de 35 patienter, som havde MELD-score ≥15 ved baseline, havde 63 % (22/35) MELD-score <15 ved uge 12 efter behandlingen.
≥ 15 at baseline, 63% (22/35) had a MELD score < 15 at post-treatment week 12.
Af de 361 kvinder, der modtog atosiban behandling under fase III afprøvninger, modtog 73 mindst én gentaget behandling, 8 modtog mindst 2 gentagne behandlinger og 2 modtog 3 gentagne behandlinger (se afsnit 4.4).
Of the 361 women who received atosiban treatment in the phase III studies, 73 received at least one re- treatment, 8 received at least 2 re-treatments and 2 received 3 re-treatments (see section 4.4).
Af de 37 operationer, der blev foretaget i løbet af undersøgelsen, var 12 større operationer, og kun i et enkelt tilfælde var blodtabet større end forventet.
Among the 37 surgeries that occurred during the study, of which 12 were major, in only one case the blood loss was more than expected.
Af de 39 børn og unge i den første undersøgelse, hos hvem mindst to andre lægemidler havde svigtet, viste fem (13 %) fuldstændig respons på behandlingen efter en måned, dvs. de var fri for sygdomstegn og havde normale blodcelletal.
In the first study, among the 39 children and young adults whose cancer had not responded to two or more previous treatments, five (13%) had a complete response to treatment after a month, with no evidence of disease and normal blood counts.
Af de 39 patienter, der havde fået 2 eller flere tidligere induktionsbehandlinger, oplevede 5 (13 %) [95 % CI: 4 % – 27 %] et komplet respons (knoglemarvscelletal ≤ 5 %, ingen andre tegn på sygdom, og fuldstændig restitution af perifere blodtal) og 9 (23 %) [95 % CI: 11 % – 39 %] opnåede komplet respons med eller uden fuldstændig hæmatologisk restitution.
Of the 39 patients who had received two or more prior induction regimens, 5 (13 %) [95 % CI: 4 %– 27 %] achieved a complete response (bone marrow blast counts ≤ 5 %, no other evidence of disease, and full recovery of peripheral blood counts) and 9 (23 %) [95 % CI: 11 %–39 %] achieved complete responses with or without full haematological recovery.
Af de 394 patienter, som blev behandlet med nivolumab i kombination med ipilimumab, og som var evaluerbare for tilstedeværelse af anti-nivolumab-antistoffer, blev 149 patienter (37,8%) testet positive for behandlingsrelaterede anti-nivolumab-antistoffer, heraf blev 18 patienter (4,6%) testet positive for neutraliserende antistoffer.
Of 394 patients who were treated with nivolumab in combination with ipilimumab and evaluable for the presence of anti-nivolumab antibodies, 149 patients (37.8%) tested positive for treatment-emergent anti-nivolumab antibodies with 18 patients (4.6%) testing positive for neutralising antibodies.
Af de 452 patienter randomiseret ved baseline var størstedelen kaukasiere (80,0 % i kemoterapigruppen og 75,3 % i kemoterapi+Avastingruppen), havde planocellulært karcinom (67,1 % i kemoterapigruppen og 69,6 % i kemoterapi+Avastingruppen), havde vedvarende/recidiverende sygdom (83,6 % i kemoterapigruppen og 82,8 % i kemoterapi+Avastingruppen), havde 1-2 metastatiske områder (72,0 % i kemoterapigruppen og 76,2 % i kemoterapi+Avastingruppen), havde lymfeknude-involvering (50,2 % i kemoterapigruppen og 56,4 % i kemoterapi+Avastingruppen) og havde en platin-fri periode på ≥ 6 måneder (72,5 % i kemoterapigruppen og 64,4 % i kemoterapi+Avastingruppen).
Of the 452 patients randomized at baseline, the majority of patients were white (80.0% in the Chemo alone group and 75.3% in the Chemo+Avastin group), had squamous cell carcinoma (67.1% in the Chemo alone group and 69.6% in the Chemo+Avastin group), had persistent/recurrent disease (83.6% in the Chemo alone group and 82.8% in the Chemo+Avastin group), had 1-2 metastatic sites (72.0% in the Chemo alone group and 76.2% in the Chemo+Avastin group), had lymph node involvement (50.2% in the Chemo alone group and 56.4% in the Chemo+Avastin group), and had a platinum free interval  6 months (72.5% in the Chemo alone group and 64.4% in the Chemo+Avastin group).
Af de 49 patienter med en enkeltenzymdefekt, der blev behandlet i undersøgelse CAC-91-10-10 og indgik i sikkerhedsanalysen, fik 42 før og efter behandlingen foretaget mindst én undersøgelse for galdesyrer i urinen og leverfunktionstest, og højde og vægt indgik i den primære analyse af virkning.
From the 49 patients with a single enzyme defect treated in Study CAC-91-10-10 and included in the safety analysis, 42 had at least one pre- and one post-treatment assessment for urine bile acids, liver function tests, and height and weight and were included in the primary efficacy analysis.
Af de 49 patienter med en enkeltenzymdefekt, der blev behandlet i undersøgelse CAC-91-10-10 og indgik i sikkerhedsanalysen, fik 42 før og efter behandlingen foretaget mindst én undersøgelse for galdesyrer i urinen og leverfunktionstest, og højde og vægt indgik i den primære analyse af virkning.
From the 49 patients with a single enzyme defect treated in Study CAC-91-10-10 and included in the safety analysis, 42had at least one pre- and one post-treatment assessment for urine bile acids, liver function tests, and height and weight and were included in the primary efficacy analysis.
Af de 51 patienter, som fik 2 mg/kg pembrolizumab, og som ikke tidligere havde været behandlet med ipilimumab, var 63% mænd, 35% var ≥65 år, og medianalderen var 60 år (interval: 35-80).
Of the 51 patients receiving 2 mg/kg of pembrolizumab who were naïve to treatment with ipilimumab, 63% were male, 35% were ≥ 65 years of age and the median age was 60 years (range 35-80).
Af de 52 ovennævnte patienter, der indgik i den 17 år lange undersøgelse CAC-91-10-10, afgik de 6 ved døden, 3 viste ingen tegn på behandlingen, 4 udgik af undersøgelsen, 10 blev tabt for opfølgning, og for 1 lykkedes det ikke at skaffe oplysninger.
Of the 52 patients described above that were included in Study CAC-91-10-10 during the 17-year study period, 6 died, 3 had no evidence of treatment, 4 terminated the study, 10 were lost to follow-up, and for 1 data retrieval was unsuccessful.
Af de 52 ovennævnte patienter, der indgik i den 17 år lange undersøgelse CAC-91-10-10, afgik de 6 ved døden, 3 viste ingen tegn på behandlingen, 4 udgik af undersøgelsen, 10 blev tabt for opfølgning, og for 1 lykkedes det ikke at skaffe oplysninger.
Of the 52 patients described above that were included in Study CAC-91-10-10 during the 17-year study period, 6 died, 3had no evidence of treatment, 4 terminated the study, 10 were lost to follow-up, and for 1 data retrieval was unsuccessful.
Af de 571 patienter med ankyloserende spondylitis, der er blevet eksponeret for Cosentyx i kliniske studier, var i alt 24 patienter 65 år eller derover, og 3 patienter var 75 år eller derover.
Of the 571 ankylosing spondylitis patients exposed to Cosentyx in clinical studies, a total of 24 patients were 65 years of age or older and 3 patients were 75 years of age or older.
Af de 72 patienter i AS-studie 2, der initialt var randomiseret til Cosentyx 150 mg, var 61 (84,7 %) stadig i behandling ved uge 52.
In AS Study 2, among 72 patients initially randomised to Cosentyx 150 mg, 61 (84.7%) patients were still on treatment at Week 52.
Af de 72 patienter, der var randomiseret til Cosentyx 150 mg, havde henholdsvis 45 og 35 et ASAS 20/40-respons.
Of the 72 patients randomised to Cosentyx 150 mg, 45 and 35 had an ASAS 20/40 response, respectively.
Af de 760 randomiserede patienter var den gennemsnitlige alder 61 år, 61 % var mænd, 78 % var kaukasere, og alle patienter havde ECOG Performance Status (PS) ved baseline på 0 eller 1.
Of the 760 randomised patients, the median age was 61 years, 61% were male, 78% were Caucasian, and all patients had baseline ECOG Performance Status (PS) of 0 or 1.
Af de 783 patienter, som i begyndelsen blev randominiseret til aktiv behandling i RA-I, gennemførte 508 52 ugers placebokontrolleret behandling og gik ind i det åbne forlængelsesstudie.
Of the 783 patients initially randomised to active treatment in RA-I, 508 completed 52 weeks of placebo- controlled treatment and entered the open-label extension study.
Af de 89 patienter, der var kon- stateret Epstein-Barr virus (EBV-) seronegative inden transplantationen, udviklede 13 (15,6%) PTLD.
Among 89 patients known to be Epstein-Barr virus (EBV) seronegative prior to transplantation, 13 (15.6%) were reported to have developed PTLD.
Af de 97 patienter med AMCI, som havde et positivt PET-billede og var blevet vurderet af komitéen mindst én gang, blev 52 (54%) klassificeret som klinisk bekræftet med AD efter 36 måneder sammenlignet med 29 (23%) af de 127 patienter, som havde negative billeder og var vurderet af komitéen mindst én gang.
Of the 97 aMCI patients who had a positive PET scan and at least one committee assessment, 52 (54%) were classified clinically as converted to clinical AD after 36 months compared to 29 (23%) of 127 who had a negative scan and at least one committee assessment.
Af de 974 patienter med psoriasisartrit, der er blevet eksponeret for Cosentyx i kliniske studier, var i alt 85 patienter 65 år eller derover, og 4 patienter var 75 år eller derover.
Of the 974 psoriatic arthritis patients exposed to Cosentyx in clinical studies, a total of 85 patients were 65 years of age or older and 4 patients were 75 years of age or older.
Af de 981 patienter, som blev behandlet med IMBRUVICA, var 62 % 65 år eller ældre.
Of the 981 patients treated with IMBRUVICA, 62% were 65 years of age or older.
Af de AMD-patienter, der fik Lucentis hver måned, blev synsstyrken ikke væsentligt forringet hos mellem 94 % og 96 %, sammenlignet med 62 % hos dem, der fik skininjektioner, og 64 % hos dem, der fik fotodynamisk terapi med verteporfin.
Between 94 and 96% of the AMD patients receiving Lucentis every month experienced no significant worsening of their vision, compared with 62% of those receiving sham injections and 64% of those treated with verteporfin PDT.
Af de cirkulerende metabolitter er hovedparten glucuronidkonjugater af posaconazol, og kun mindre mængder af oxidative (CYP450- medierede) metabolitter er set.
Of the circulating metabolites, the majority are glucuronide conjugates of posaconazole with only minor amounts of oxidative (CYP450 mediated) metabolites observed.
Af de deltagende patienter havde 83,1 % angiomyolipom ≥4 cm (28,8 % ≥8 cm), 78,0 % havde bilateral angiomyolipom, og 39,0 % havde tidligere fået foretaget renal embolisering/nefrektomi; 96,6 % havde hudlæsioner ved baseline, og 44,1 % havde mål-SEGA’er (mindst en SEGA ≥1 cm for den længste diameter).
Of the enrolled patients, 83.1% had angiomyolipomas ≥4 cm (28.8% ≥8 cm), 78.0% had bilateral angiomyolipomas, and 39.0% had undergone prior renal embolisation/nephrectomy; 96.6% had skin lesions at baseline and 44.1% had target SEGAs (at least one SEGA ≥1 cm in longest diameter).
Af de forsøgs- personer, der havde fået sildenafil, og som udviklingsmæssigt var i stand til at udføre CPET-testen, havde 59/114 (52%) forsøgspersoner ikke vist forværring i maksimal VO2 fra initieringen af sildenafil-behandlingen.
Of those sildenafil treated subjects developmentally able to perform the CPET 59/114 subjects (52 %) had not shown any deterioration in Peak VO2 from start of sildenafil.
Af de forsøgs- personer, der havde fået sildenafil, og som udviklingsmæssigt var i stand til at udføre CPET-testen, havde 59/114 (52%) ikke vist forværring i maksimal VO2 fra initiering af behandling med sildenafil.
Of those sildenafil treated subjects developmentally able to perform the CPET 59/114 subjects (52 %) had not shown any deterioration in Peak VO2 from start of sildenafil.
Af de i alt 25 personer fik 9 personer placebo, 9 personer fik mepolizumab 75 mg intravenøst og 7 personer 100 mg subkutant.
Of the total 25 subjects: 9 received placebo, 9 received mepolizumab 75 mg intravenously, and 7 received 100 mg subcutaneously.
Af de lixisenatidbehandlede patienter med HbA1c –måling, havde 79,3 % enten en negativ antistofstatus eller en antistofkoncentration under den nedre kvantificeringsgrænse, og de resterende 20,7 % af patienterne havde en kvantificeret antistofkoncentration.
Of lixisenatide-treated patients with HbA1c measurement, 79.3% had either a negative antibody status or an antibody concentration below the lower limit of quantification and the other 20.7% of patients had a quantified antibody concentration.
Af de patienter med reumatoid artrit, som blev evalueret for antinukleare antistoffer (ANA), var den procentdel af patienter, som udviklede nye positive antinukleare antistoffer (1:40), højere hos patienter, som modtog behandling med Enbrel (11 %), end hos patienter med placebo-behandling (5 %).
Of the rheumatoid arthritis patients evaluated for antinuclear antibodies (ANA), the percentage of patients who developed new positive ANA (1:40) was higher in patients treated with Enbrel (11%) than in placebo-treated patients (5%).
Af de patienter med reumatoid artrit, som blev evalueret for antinukleare antistoffer (ANA), var den procentdel af patienter, som udviklede nye positive antinukleare antistoffer (>1:40), højere hos patienter, som modtog behandling med Enbrel (11 %), end hos patienter med placebo-behandling (5 %).
Of the rheumatoid arthritis patients evaluated for antinuclear antibodies (ANA), the percentage of patients who developed new positive ANA (1:40) was higher in patients treated with Enbrel (11%) than in placebo-treated patients (5%).
Af de patienter med reumatoid artrit, som blev evalueret for antinukleare antistoffer (ANA), var den procentdel af patienter, som udviklede nye positive antinukleare antistoffer (≥ 1:40), højere hos patienter, som modtog behandling med etanercept (11 %), end hos patienter med placebo-behandling (5 %).
Of the rheumatoid arthritis patients evaluated for antinuclear antibodies (ANA), the percentage of patients who developed new positive ANA (≥ 1:40) was higher in patients treated with etanercept (11%) than in placebo- treated patients (5%).
Af de patienter som opnåede minimum 20 % reduktion af mængden af parenteral ernæring i uge 20 og 24 i det initiale studie, vedholdte 75 % dette resultat efter behandling med Revestive i op til 1 års fortsat behandling.
Of the patients who achieved at least a 20% reduction of parenteral nutrition at Weeks 20 and 24 in the initial study, 75% sustained this response on Revestive after up to 1 year of continuous treatment.
Af de patienter, der fik Simponi, opnåede 71% (69 ud af 97) efter 16 uger et fald på 20 % sammenlignet med 40% af de patienter, der fik placebo (40 ud af 100).
Of the patients who received Simponi, 71% (69 out of 97) had 20% reductions after 16 weeks, compared with 40% of patients who were given placebo (40 out of 100).
Af de patienter, der genoptog behandlingen, var der 95 patienter (97 %), som ikke efterfølgende fik diarré, eller som ikke efterfølgende seponerede bosutinib på grund af diarré.
Of those who were rechallenged, 95 (97%) did not have a subsequent event or did not discontinue bosutinib due to a subsequent event of diarrhoea.
Af de patienter, der havde infusionsrelaterede reaktioner, havde patienterne, som var blevet behandlet med vedolizumab, flere infusionsrelaterede reaktioner inden for de første 2 timer til sammenligning med infusionsrelaterede reaktioner hos patienter, der havde fået placebo.
Of those patients who had infusion related reactions, those dosed with vedolizumab had more infusion related reactions with in the first two hours as compared to placebo patients with infusion related reactions.
Af de patienter, der ikke opfyldte stabilitetskriterierne for de enkelte komponenter, forblev 12 ud af 15 Cerdelga-patienter og 3 ud af 3 Cerezyme-patienter inden for de terapeutiske mål for GD1.
Of the patients who did not meet stability criteria for the individual components, 12 of 15 Cerdelga patients and 3 of 3 Cerezyme patients remained within therapeutic goals for GD1.
Af de patienter, hos hvem den forværrede sygdom var vendt tilbage, eller som ikke havde haft virkning af mindst én anden behandling, responderede cirka 70 % på behandling med kombinationen af Velcade og dexamethason.
Among patients with worsening disease that had come back or failed to respond to at least one other treatment, around 70% responded to treatment with the Velcade-dexamethasone combination.
Af de patienter, som blev behandlet med fibrinolyse, blev 84 % behandlet med et ikke-fibrinselektivt fibrinolytikum (overvejende streptokinase).
Of the patients treated with a thrombolytic, 84% were
Af de patienter, som deltog i de kliniske forsøg med teriparatid, indberettede 82,8 % af FORSTEO- patienterne og 84,5 % af placebo-patienterne mindst et tilfælde af bivirkninger.
Of patients in the teriparatide trials, 82.8 % of the FORSTEO patients and 84.5 % of the placebo patients reported at least 1 adverse event.
Af de patienter, som fik flere end 6 serier af kemoterapi, fuldførte 91 % forsøget som planlagt eller blev behandlet, indtil sygdommen progredierede, og heraf blev kun 3 % ekskluderet på grund af bivirkninger.
For patients administered more than 6 cycles of therapy, 91 % completed the study as planned or were treated until disease progression with only 3 % withdrawn for adverse events.
Af de patienter, som fik flere end 6 serier kemoterapi, fuldførte 91 % forsøget som planlagt eller blev behandlet, indtil sygdommen progredierede, og heraf blev kun 3 % ekskluderet på grund af bivirkninger.
For patients administered more than 6 cycles of therapy, 91 % completed the study as planned or were treated until disease progression with only 3 % withdrawn for adverse events.
Af de patienter, som fik nivolumab, var ORR i den BRAF-mutationpositive undergruppe (n=26) 23% (95% CI: 9,0; 43,6) og 34% (95% CI: 24,6; 44,5) hos patienterne, hvis tumor var BRAF-vildtype (n=94).
Of the patients who received nivolumab, the ORR in the BRAF mutation-positive subgroup (n=26) was 23% (95% CI: 9.0, 43.6), and 34% (95% CI: 24.6, 44.5) in patients whose tumours were BRAF wild-type (n=94).
Af de patienter, som viste klinisk respons efter 90 dage og indgik i anden del af studiet, fortsatte forbedringen hos nogle af de patienter, som fortsatte med Enbrel, fra måned 3 til måned 7, mens de, der fik placebo, ikke blev bedre.
Of patients who demonstrated a clinical response at 90 days and entered part 2 of the study, some of the patients remaining on Enbrel continued to improve from month 3 through month 7, while those who received placebo did not improve.