natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ved den mediane opfølgningsperiode på 10 år og 5 måneder havde TAC-behandlede patienter en 9 % lavere risiko for dødsfald sammenlignet med FAC-behandlede patienter (hazard ratio = 0,91; 95 % CI (0,63-1,32)).
At the median follow up time of 10 years and 5 months, TAC-treated patients had a 9% reduction in the risk of death compared to FAC-treated patients (hazard ratio = 0.91, 95% CI (0.63-1.32)).
Ved den mediane opfølgningsperiode på 77 måneder var den totale overlevelse (OS) længere i TAC- armen, hvor TAC-behandlede patienter havde 24 % lavere risiko for dødsfald sammenlignet med FAC-behandlede patienter (hazard ratio = 0,76; 95 % CI (0,46-1,26, p = 0,29).
At the median follow-up time of 77 months, OS was longer in the TAC arm with TAC-treated patients having a 24% reduction in the risk of death compared to FAC (hazard ratio = 0.76, 95% CI (0.46-1.26, p = 0.29).
Ved den populationsfarmakokinetiske analyse blev det tilsyneladende fordelingsvolumen ved steady state estimeret til 73,8 l.
The apparent steady-state volume of distribution was estimated to be 73.8 l based on the population pharmacokinetic analysis.
Ved den sidste evaluering havde 19 ud af 22 patienter (86 %) opnået eGFR-forbedring på ≥ 15 ml/min/1,73 m2 i forhold til baseline.
At the last evaluation, 19 of 22 patients (86%) achieved eGFR improvement of ≥ 15 mL/min/1.73 m2 from baseline.
Ved den sidste evaluering havde 25 ud af 41 patienter (61 %) opnået eGFR-forbedring på ≥ 15 ml/min/1,73 m2 i forhold til baseline.
At the last evaluation, 25 of 41 patients (61%) achieved eGFR improvement of ≥ 15 mL/min/1.73 m2 from baseline.
Ved den sidste observation efter 12 uger sås stadig virkning hos 13/27 (48 %) af patienterne behandlet med infliximab.
The median duration of response was 12 weeks.
Ved denne dosis omfattede de indberettede bivirkninger palpitationer (1 ud af 6 forsøgspersoner) og øget hjertefrekvens på mere end 100 slag pr. minut (3 ud af 6 forsøgspersoner).
At this dose, adverse events reported included palpitations (1 of 6 subjects) and increased pulse rate exceeding 100 beats per minute (bpm) (3 of 6 subjects).
Ved denne form for operation kan Inductos benyttes i stedet for et autogent knogletransplantat (knoglevæv, der er taget fra en persons kropsdel og overført til en anden kropsdel).
In this type of surgery, Inductos can be used instead of an autogenous bone graft (bone taken from one part of a person’s body and placed in another part of the body).
Ved det anbefalede dosisregime for belatacept var der 404 EBV-positive recipienter, og der forekom 4 tilfælde af PTLD (1,0%); 2 af disse opstod i CNS.
At the recommended dosing regimen of belatacept there were 404 EBV positive recipients and 4 cases of PTLD occurred (1.0%); two of these presented in the CNS.
Ved det første besøg vurderer kirurgen din bruskdefekt under en undersøgende operation (artroskopi).
On the first visit, the surgeon will evaluate your cartilage defect during an exploratory operation (arthroscopy).
Ved det første tegn eller symptom, der tyder på PML, seponeres Tecfidera, og der udføres passende diagnostiske evalueringer.
At the first sign or symptom suggestive of PML, withhold Tecfidera and perform appropriate diagnostic evaluations.
Ved det første tegn på ethvert symptom, der indikerer muligheden for PML.
At the first sign of any symptoms indicative of the possibility of PML.
Ved det opfølgende besøg 1 til 3 dage efter den anden injektion i hver behandlingscyklus skal den trænede læge udføre en remodellering af penis på den afslappede penis for at strække og forlænge den behandlede plaque, som Xiapex har sprunget.
At the follow-up visit 1 to 3 days after the second injection of each treatment cycle, the trained physician should perform a penile modeling procedure on the flaccid penis to stretch and elongate the treated plaque that Xiapex has disrupted.
Ved det sidste besøg i behandlingsperioden var der en gennemsnitlig vægtstigning fra baseline på 1,4 kg i insulin glargin 100 enheder/ml-armen og et gennemsnitligt vægttab på 0,8 kg i standardbehand- lings-armen.
At the last on-treatment visit, there was a mean increase in body weight from baseline of 1.4 kg in the insulin glargine 100 units/ml group and a mean decrease of 0.8 kg in the standard care group.
Ved disse virkninger var AUC ved ’no observed adverse effect level’ (NOAEL) lavere end eksponeringen hos mennesker ved den anbefalede kliniske dosis.
The AUC at the no observed adverse effect level (NOAEL) for these effects was below the human exposure at the recommended clinical dose.
Ved doser >6 mg/kg, sås hos rotter i 13-ugers undersøgelsen hyperplasi af det transitoriske epithel i nyrepapillerne og i urinblæren, uden ændringer i serum- eller urinparametre.
In rats, hyperplasia of the transitional epithelium in the renal papilla and in the urinary bladder was observed at doses ≥6 mg/kg in the 13-week study, without changes in serum or urinary parameters.
Ved doser anvendt profylaktisk mod venøs tromboemboli påvirker enoxaparinnatrium ikke blødningstiden og generelle koagulationsparametre, og det påvirker heller ikke trombocytaggregation eller binding af fibrinogen til trombocytter.
At doses used for prophylaxis of venous thromboembolism, enoxaparin sodium does not influence bleeding time and general blood clotting parameters, nor does it affect platelet aggregation or binding of fibrinogen to platelets.
Ved doser anvendt som profylakse af venøs tromboemboli påvirker enoxaparinnatrium ikke blødningstiden og generelle koagulationsparametre, og det påvirker heller ikke trombocytaggregation eller binding af fibrinogen til trombocytter.
At doses used for prophylaxis of venous thromboembolism, enoxaparin sodium does not influence bleeding time and general blood clotting parameters, nor does it affect platelet aggregation or binding of fibrinogen to platelets.
Ved doser anvendt som profylaktisk mod venøs tromboemboli påvirker enoxaparinnatrium ikke blødningstiden og generelle koagulationsparametre, og det påvirker heller ikke trombocytaggregation eller binding af fibrinogen til trombocytter.
At doses used for prophylaxis of venous thromboembolism, enoxaparin sodium does not influence bleeding time and general blood clotting parameters, nor does it affect platelet aggregation or binding of fibrinogen to platelets.
Ved doser højere end 20 mg/kg er der set sporadiske kliniske symptomer som opkastning efter første indgift, forøget spytsekretion og vandig afføring.
Clinical signs including vomiting on first administration, excess salivation and watery faeces have been observed when the product has been administered at doses in excess of 20 mg/kg.
Ved doser mellem 800 mg og 1000 mg er afvigelsen fra dosisproportionalitet mindre udtalt.
Between 800–mg and 1,000–mg dose levels, the deviation from dose–proportionality is less pronounced.
Ved doser over 190 mg docetaxel skal der anvendes mere end 250 ml infusionsvæske, så den højeste koncentration docetaxel på 0,74 mg pr. ml infusionsvæske ikke overstiges.
If a dose greater than 190 mg of docetaxel is required, use a larger volume of the infusion vehicle so that a concentration of 0.74 mg/ml docetaxel is not exceeded.
Ved doser over 5 mg/kg in vivo hos rotter (svarende til 30-70 gange højere eller mere end den kliniske eksponering) inducerede prucaloprid hyperprolaktinæmi som følge af en antagonistisk handling ved D2-receptoren.
In rats, prucalopride in vivo, at doses above mg/kg (at and above 30-70 times the clinical exposure), induced hyperprolactinaemia caused by an antagonistic action at the D2 receptor.
Ved doser på 15 mg eller derover viste 32 ud af 34 patienter (94 %) en ≥50 % reduktion af CRK-lignende (CRKL)-fosforylering, en biomarkør for BCR-ABL-hæmning, i perifere mononukleære celler i blod.
At doses of 15 mg or greater, 32 of 34 patients (94%) demonstrated a ≥50% reduction of CRK-like (CRKL) phosphorylation, a biomarker of BCR-ABL inhibition, in peripheral blood mononuclear cells.
Ved doser på 200 eller 400 mg pr. dag var Vimpat mere effektivt end placebo til at reducere antallet af epileptiske anfald.
Vimpat, at doses of 200 or 400 mg a day, was more effective than placebo in reducing the number of seizures.
Ved doser på 30 mg eller derover oversteg større plasma steady state minimumskoncentrationer af ponatinib typisk 21 ng/ml (40 nM).
At doses of 30 mg or greater plasma steady state trough concentrations of ponatinib typically exceed 21 ng/mL (40 nM).
Ved doser på cirka 2,5 gange den anbefalede dosis forårsagede spinosad opkastning hos størstedelen af hundene.
At doses of approximately 2.5 times the recommended dose, spinosad caused vomiting in the vast majority of dogs.
Ved doser på op til 4 x 108 PFU/kg eller 107 PFU/dosis (60 gange så meget som den højeste foreslåede kliniske dosis) blev enkelte eller gentagne doser talimogen laherparepvec, der blev administreret s.c., i.v. eller som intratumoral injektion, tolereret godt hos immunkompetente mus, rotter og hunde.
At doses up to 4 x 108 PFU/kg or 107 PFU/dose (60-fold over the highest proposed clinical dose), single or repeated doses of talimogene laherparepvec administered by SC, IV, or intratumoural injection were well tolerated in immunocompetent mice, rats, and dogs.
Ved doser på over 2 mg/kg, var clearance af frit aflibercept cirka 1,0 L/dag med en halveringstid på 6 dage.
At doses greater than 2 mg/kg, free aflibercept clearance was approximately 1.0 L/day with a terminal half-life of 6 days.
Ved doser på ≥ 25 mg apixaban ses en faldende biotilgængelighed forårsaget af opløsningsbegrænset absorption.
At doses  25 mg apixaban displays dissolution limited absorption with decreased bioavailability.
Ved dosering i kombination med den potente CYP3A-induktor carbamazepin var den gennemsnitlige t1/2 25 timer.
When dosed in combination with the strong CYP3A inducer carbamazepine, the average t1/2 was 25 hours.
Ved dosering med 162 mg hver anden uge var det beregnede gennemsnitlige (±SD) steady-state AUC2uger, Cmin og Cmax for tocilizumab henholdsvis 3.430 ± 2.660 µg•t/ml, 5,7 ± 6,8 µg/ml og 13,2 ± 8,8 µg/ml.
For the 162 every other week dose, the predicted mean (±SD) steady-state AUC2week, Cmin, and Cmax of tocilizumab were 3430 ± 2660 mcg•h/mL, 5.7 ± 6.8 mcg/mL, and 13.2 ± 8.8 mcg/mL, respectively.
Ved doseringer ud over den anbefalede dosis, bliver opkastninger en meget almindelig bivirkning.
At doses in excess of the recommended dose vomiting becomes a very common event.
Ved dosisintervallet 200-800 mg var øgningen i plasmakoncentrationerne større end dosisproportional.
A greater than dose–proportional increase in indinavir plasma concentrations was observed over the 200 – 800 mg dose range.
Ved dosisjustering skal der tages hensyn til mængden af protein i kosten, som ikke er blevet dækket, angivet som U-PAGN-niveauet over et døgn, samt den estimerede nødvendige dosis glycerolphenylbutyrat pr. gram protein i kosten.
The amount of dose adjustment should factor in the amount of dietary protein that has not been covered, as indicated by the 24-h U-PAGN level and the estimated glycerol phenylbutyrate dose needed per gram of dietary protein ingested.
Ved dosismodifikasjon af cisplatin og 5-fluorouracil henvises der til de tilsvarende produktresuméer.
For cisplatin and 5-fluorouracil dose modifications, see the corresponding summary of product characteristics.
Ved dosisniveauet på 20 mg/døgn er den gennemsnitlige plasmakoncentration af A771726 ved steady-state ca.
At a dose level of 20 mg/day, average plasma concentration of A771726 at steady state is approximately
Ved dosisniveauet på20 mg/døgn er den gennemsnitlige plasmakoncentration af A771726 ved steady-state ca.
At a dose level of 20 mg/day, average plasma concentration of A771726 at steady state is approximately
Ved dosisreduktion hos patienter, som oplever alvorlig neutropeni (neutrofiltal < 0,5 x 109/l) i syv dage eller mere, eller alvorlig neutropeni forbundet med feber eller infektion, eller hvis behandling er blevet udskudt på grund af neutropeni, bør dosis reduceres med 20 % til 0,60 mg/m2/dag i de efterfølgende behandlinger (eller derefter om nødvendigt ned til 0,45 mg/m2/dag).
If dose reduction is chosen for patients who experience severe neutropenia (neutrophil count less than 0.5 x 109/l) for seven days or more, or severe neutropenia associated with fever or infection or who have had treatment delayed due to neutropenia, the dose should be reduced by 20% to 0.60 mg/m2/day for subsequent courses (or subsequently down to 0.45 mg/m2/day if necessary).
Ved dosisregimet med 10 mg/kg ramucirumab hver 3. uge i kombination med docetaxel var de geometriske middelværdier af ramucirumab-Cmin i serum fra patienter med NSCLC henholdsvis 28,3 μg/ml (interval 2,5-108 μg/ml) og 38,4 μg/ml (interval 3,1-128 μg/ml) inden administration af den 3. og 5. dosis ramucirumab.
Following the dose regimen of 10 mg/kg ramucirumab every 3 weeks, the geometric means of ramucirumab Cmin were 28.3 μg/ml (range of 2.5-108 μg/ml) and 38.4 μg/ml (range of 3.1-128 μg/ml) prior to administration of the third and fifth dose, respectively of ramucirumab given in combination with docetaxel, in serum from patients with NSCLC.
Ved Dupuytrens kontraktur injicerer lægen den korrekte dosis Xiapex direkte i en streng i patientens håndflade.
For Dupuytren’s contracture, the doctor injects the appropriate dose of Xiapex directly into a cord in the patient’s palm.
Ved Dupuytrens sygdom nedbryder Xiapex den kollagendannende streng, og frigører derved kontrakturen fuldstændigt eller delvist, og gør det muligt for Dem at rette Deres finger/ fingre mere ud.
For Dupuytren’s disease, Xiapex breaks down the collagen forming the cord and thereby releasing the contracture completely or partly and enabling your finger(s) to be straighter.
Ved efterfølgende doser lå de gennemsnitlige maksimale observerede plasmakoncentrationer på
In subsequent doses, mean maximum observed plasma concentrations ranged from 67 to 106 ng/ml for the
Ved ekstrapolation fra kliniske data fra kombinationsbehandling med standard interferon hos pædiatriske patienter (negativ prædikativ værdi 96 % for interferon alfa-2b/ribavirin), har patienter, der ikke opnår virologisk respons efter 12 uger, meget lille sandsynlighed for at blive vedvarende virologisk responderende.
By extrapolation from clinical data on combination therapy with standard interferon in paediatric patients (negative predictive value 96 % for interferon alfa–2b/ribavirin), patients who fail to achieve virological response at 12 weeks are highly unlikely to become sustained virological responders.
Ved ekstrapolering fra erythromycin A og josamycin kan samtidig medicinering med Ketek og sekalealkaloidderivater føre til alvorlig vasokonstriktion (”ergotisme”) med mulig nekrose i ekstremiteterne.
By extrapolation from erythromycin A and josamycin, concomitant medication of Ketek and alkaloid derivatives could lead to severe vasoconstriction (“ergotism”) with possibly necrosis of the extremities.
Ved en
For a
Ved en allergisk reaktion kan du få en eller flere af følgende symptomer: hududslæt, nældefeber eller papler, trykken i brystet, kulderystelser, rødmen i ansigtet, hovedpine, lavt blodtryk, apati, kvalme, rastløshed, hurtig puls, prikken, opkastning eller hiven efter vejret.
If you experience an allergic reaction you might have one or more of the following symptoms: skin rash, hives or wheals (nettle-rash), tightness of the chest, chills, flushing, headache, low blood pressure, lethargy, nausea, restlessness, increased heart rate, tingling, vomiting, or wheezing.
Ved en analyse af urinprøver konstateredes det, at der var radioaktivitet til stede som intakt kompleks.
Analysis of urine samples found the radioactivity to be present as the intact complex
Ved en daglig dosis: Hvis en dosis PREZISTA og/eller cobicistat eller ritonavir glemmes i op til 12 timer efter det tidspunkt, hvor den sædvanligvis tages, skal patienterne informeres om snarest muligt at tage den ordinerede dosis PREZISTA og cobicistat eller ritonavir sammen med et måltid.
If using the once daily regimen: in case a dose of PREZISTA and/or cobicistat or ritonavir was missed within 12 hours of the time it is usually taken, patients should be instructed to take the prescribed dose of PREZISTA and cobicistat or ritonavir with food as soon as possible.
Ved en dosering af eliglustat på 84 mg to gange hos ikke-PM’er dagligt forudses det, at samtidig brug af moderate CYP2D6-hæmmere (f.eks. duloxetin, terbinafin, moclobemid, mirabegron, cinacalcet, dronedaron) vil give anledning til cirka op til en 4-gange størreeksponeringen af eliglustat.
At 84 mg twice daily dosing with eliglustat in non-PMs, it is predicted that concomitant use of moderate CYP2D6 inhibitors (e.g. duloxetine, terbinafine, moclobemide, mirabegron, cinacalcet, dronedarone) would increase eliglustat exposure approximately up to 4-fold.
Ved en dosering med eliglustat på 84 mg en gang dagligt hos PM’er, forudsiges det, at samtidig brug af moderate CYP3A-hæmmere (f.eks. erythromycin, ciprofloxacin, fluconazol, diltiazem, verapamil, aprepitant, atazanavir, darunavir, fosamprenavir, imatinib, cimetidin) vil forøge Cmax og AUC0-24 af eliglustat med henholdsvis 2,4- og 3,0-gange.
At 84 mg once daily dosing with eliglustat in PMs, it is predicted that concomitant use of moderate CYP3A inhibitors (e.g. erythromycin, ciprofloxacin, fluconazole, diltiazem, verapamil, aprepitant, atazanavir, darunavir, fosamprenavir, imatinib, cimetidine) would increase the Cmax and AUC0-24 of eliglustat 2.4- and 3.0-fold, respectively.
Ved en dosering med eliglustat på 84 mg en gang dagligt hos PM’er, forudsiges det, at samtidig brug af stærke CYP3A-hæmmere (f.eks. ketoconazol, clarithromycin, itraconazol, cobicistat, indinavir, lopinavir, ritonavir, saquinavir, telaprevir, tipranavir, posaconazol, voriconazol, telithromycin, conivaptan, boceprevir) vil forøge Cmax og AUC0-24 af eliglustat med 4,3- og 6,2 gange.
At 84 mg once daily dosing with eliglustat in PMs, it is predicted that concomitant use of strong CYP3A inhibitors (e.g. ketoconazole, clarithromycin, itraconazole, cobicistat, indinavir, lopinavir, ritonavir, saquinavir, telaprevir, tipranavir, posaconazole, voriconazole, telithromycin, conivaptan, boceprevir) would increase the Cmax and AUC0-24 of eliglustat 4.3- and 6.2-fold.
Ved en dosering med eliglustat på 84 mg to gange dagligt hos ikke-PM’er forventes det, at samtidig brug af moderate CYP3A-hæmmere (f.eks. erythromycin, ciprofloxacin, fluconazol, diltiazem, verapamil, aprepitant, atazanavir, darunavir, fosamprenavir, imatinib, cimetidin) vil øge eksponeringen for eliglustat med ca. op til en 3-dobling.
At 84 mg twice daily dosing with eliglustat in non-PMs, it is predicted that concomitant use of moderate CYP3A inhibitors (e.g. erythromycin, ciprofloxacin, fluconazole, diltiazem, verapamil, aprepitant, atazanavir, darunavir, fosamprenavir, imatinib, cimetidine) would increase eliglustat exposure approximately up to 3-fold.
Ved en dosering med eliglustat på 84 mg to gange dagligt hos ikke-PM’er, forudsiges det, at samtidig brug af stærke eller moderate CYP2D6-hæmmere og stærke eller moderate CYP3A-hæmmere vil forøge Cmax og AUC0-12 med henholdsvis 17- og 25-gange større.
At 84 mg twice daily dosing with eliglustat in non-PMs, it is predicted that the concomitant use of strong or moderate CYP2D6 inhibitors and strong or moderate CYP3A inhibitors would increase Cmax and AUC0-12 up to 17- and 25-fold, respectively.
Ved en dosis på 0,1 mg/kg var de systemiske eksponeringer baseret på Cmax og kumulativ AUC for frit aflibercept hhv. ca17 og 10 gange højere ved sammenligning med tilsvarende værdier observeret hos mennesker efter en intravitreal dosis på 2 mg.
At the 0.1 mg/kg dose, the systemic exposures based on Cmax and cumulative AUC for free aflibercept were approximately 17- and 10-fold higher, respectively, when compared to corresponding values observed in humans after an intravitreal dose of 2 mg.
Ved en dosis på 1 – 2 mg/kg legemsvægt gav robenacoxib tabletter en markant hæmning af COX-2-aktiviteten hos katte og havde ingen virkning på COX-1-aktiviteten.
At a dose of 1–2 mg/kg body weight, robenacoxib tablets produced a marked inhibition of COX-2 activity in cats and had no effect on COX-1 activity.
Ved en dosis på 100 mg/dag udviklede 71% af patienterne en reaktion på injektionsstedet sammenlignet med 28% af de placebobehandlede patienter.
At a dose of 100 mg/day, 71% of patients developed an ISR compared to 28% of the placebo treated patients.
Ved en dosis på 150 mg 1 gang dagligt giver Irbesartan Zentiva generelt en bedre 24- timers blodtrykskontrol end 75 mg.
Irbesartan Zentiva at a dose of 150 mg once daily generally provides a better 24 hour blood pressure control than 75 mg.
Ved en dosis på 150 mg, 1 gang dagligt, giver Irbesartan BMS generelt en bedre 24- timers blodtrykskontrol end 75 mg.
Irbesartan BMS at a dose of 150 mg once daily generally provides a better 24 hour blood pressure control than 75 mg.
Ved en dosis på 2.200 mg/m2 givet på dag 1, 3 og 5 hver 21. dag, udviklede 2 patienter en signifikant grad 3 ascenderende sensorisk neuropati.
At a dose of 2200 mg/m2 given on days 1, 3 and 5 every 21 days, 2 patients developed a significant grade 3 ascending sensory neuropathy.
Ved en dosis på 20 mg Levitra filmovertrukne tabletter fik ældre patienter (≥65 år) hyppigere hovedpine (16,2% sammenlignet med 11,8%) og svimmelhed (3,7% sammenlignet med 0,7%) end yngre patienter (<65 år).
At a dose of 20 mg Levitra film-coated tablets, elderly ( 65 years old) patients had higher frequencies of headaches (16.2% versus 11.8%) and dizziness (3.7% versus 0.7%) than younger patients (<65 years old).
Ved en dosis på 20 mg Levitra filmovertrukne tabletter fik ældre patienter (≥65 år) hyppigere hovedpine (16,2% sammenlignet med 11,8%) og svimmelhed (3,7% sammenlignet med 0,7%) end yngre patienter (<65 år).
At the 20 mg dose Levitra film-coated tablets, elderly (≥ 65 years old) patients had higher frequencies of headaches (16.2% versus 11.8%) and dizziness (3.7% versus 0.7%) than younger patients (<65 years old).
Ved en dosis på 20 mg Vivanza filmovertrukne tabletter fik ældre patienter (≥65 år) hyppigere hovedpine (16,2% sammenlignet med 11,8%) og svimmelhed (3,7% sammenlignet med 0,7%) end yngre patienter (<65 år).
At the 20 mg dose Vivanza film-coated tablets, elderly (≥ 65 years old) patients had higher frequencies of headaches (16.2% versus 11.8%) and dizziness (3.7% versus 0.7%) than younger patients (<65 years old).
Ved en dosis på 20 mg Vivanza filmovertrukne tabletter fik ældre patienter (≥65 år) hyppigere hovedpine (16,2% sammenlignet med 11,8%) og svimmelhed (3,7% sammenlignet med 0,7%) end yngre patienter (<65 år).
At the 20 mg dose Vivanza film-coated tablets, elderly ( 65 years old) patients had higher frequencies of headaches (16.2% versus 11.8%) and dizziness (3.7% versus 0.7%) than younger patients (<65 years old).
Ved en dosis på 220 mg dabigatran var punktestimatet for alvorlige VTE og VTE-relateret død en anelse bedre end for enoxaparin (tabel 6).
Better results were seen with the 220 mg dose where the point estimate of Major VTE was slightly better than enoxaparin (table 6).
Ved en dosis på 300 mg pr. dag ved MTC blev der observeret bekræftet EKG QTc-forlængelse til over 500 ms. hos 11% af patienterne i en fase III-undersøgelse.
At a dose of 300 mg per day in MTC, ECG QTc prolongation to above 500 msec was observed in a phase III study in 11% of patients.
Ved en dosis på 300 mg pr. dag ved MTC blev der observeret EKG QTc-forlængelse til over 500 ms. hos 11% af patienterne i en fase III-undersøgelse.
At a dose of 300 mg per day in MTC, ECG QTc prolongation to above 500 msec was observed in a phase III study in 11% of patients.
Ved en dosis på 60 mg/kg, havde hunrotterne et signifikant føtaltab efter implantation og et reduceret antal levende fostre.
At a dose of 60 mg/kg, female rats had significant post- implantation foetal loss and a reduced number of live foetuses.
Ved en dosis på 80 mg forudsagde en farmakokinetisk analyse en lægemiddelrelateret forlængelse af QTc-intervallet på 14 msek med en øvre grænse på 16 msek (90 % KI).
A pharmacokinetic analysis predicted a drug-related QTc interval prolongation at 80 mg of 14 msec with an upper bound of 16 msec (90% CI).