natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Chr. 4. (1588-1648) satte for alvor gang i avlen. 
Christian the 4th (1588-1648) really accelerated the breeding.
Han opkøbte selv avlsheste i udlandet og modtog andre som gaver, f.eks. fik han to smukke spanske hingste i kroningsgave af den hollandske hertug Albrecht. 
He bought stud horses abroad himself and received others as gifts; for example, at his coronation, he was given two beautiful Spanish stallions by the Dutch Duke Albrecht.
De bestod af en hingst og 12-18 hopper, inddelt efter farver - de hvide var de kostbareste. 
These consisted of a stallion and 12-18 mares, divided by colour - the white ones were the most precious.
Hegnene skulle forhindre, at farverne blev blandet. 
The fences were to prevent the colours from being mixed.
Vangene blev som regel opkaldt efter hingsten, f.eks. Fændrik Vang med skimlede heste, Tumler eller Tumlinge Vang med brune. 
The fields were usually named after the stallion, for example, Fændrik Vang (“Standard Bearer Field”) with dappled horses, Tumler or Tumlinge Vang (“Toddler Field”) with brown horses.
Den nuværende Pibervang blev genskabt i 1987, og selv om det ikke er frederiksborgheste, der græsser der i dag, ser det ud som for 400 år siden. 
The present Pibervang was restored in 1987 and, although the horses grazing there today are not Frederiksborgheste, the landscape looks like it did 400 years ago.
Da stutteriet var på det højeste i slutningen af 1700-tallet, var der 771 heste og et ukendt antal føl. 
When the stud farming was at its apex in the late 1700s, it comprised 771 horses and an unknown number of foals.
Statuen af Frd. 5. til hest på Amalienborg Slotsplads viser idealet af frederiksborghesten. 
The statue of the mounted Frederik the 5th in the palace square of Amalienborg Castle shows the ideal of the Frederiksborg horse.
Den franske billedhugger Saly, der var 18 år om at skabe værket, brugte træk fra 12 forskellige heste. 
The French sculptor Saly, who took 18 years to create the work, used features from 12 different horses.
Statuen blev opstillet i 1771 og endte med at blive dyrere end selve palæerne. 
The statue was erected in 1771 cost more than the actual mansions.
På samme tid halverede Struense stutteriet, der i forvejen var i tilbagegang på grund af indavl, misvækst og sygdom. 
At the same time, Struense (physician-in-ordinary to the King) halved the stud farming which was already in decline due to inbreeding, inherited weaknesses and disease.
I 1840 underskrev Chr. 8. (1839-1848) dødsdommen over 300 års opdræt i Det Kongelige Frederikborgske Stutteri. 
In 1840, Christian the 8th (1839-1848) signed the death warrant of more than 300 years of stud farming at the Royal Frederikborg Stud Farm.
Landsbyer og gårde 
Villages and farms
I vikingetiden (ca. 800-1050) var næsten en tiendedel af skoven ryddet. 
During the Viking Age (about 800-1050 AD) almost one-tenth of the forest was cleared.
Skovbønderne brugte redskaber som først den primitive ard, der er en kraftig harvetand af træ, så muldfjælsploven, der vendte det øverste jordlag og blev trukket af mindst to stude. 
The forest farmers used tools such as first the primitive “ard”, which is a powerful wooden harrow tine, then the mould board plough, which turned the upmost layer of soil and was drawn by at least two bullocks.
Og endelig hjulploven. 
And, finally, the wheel plough.
En del af den blev givet videre til adelen, som så igen gav dele af den til Esrum Kloster mod at munkene bad for dem. 
Part of it was passed on to the nobility who, in turn, gave portions of it to Esrum Abbey in return for the monks praying for them.
En del af gårdene blev nedlagt, så der kunne drives stordrift, og de øvrige bønder skulle betale landgilde, en årlig naturalieleje af jorden, til klostre, og skulle stille til hoveriarbejde. 
Some of the farms were decommissioned to allow for large-scale farming and the other farmers had to pay manorial dues, an annual payment in kind for use of the land, to the monasteries and were to also carry out villeinage.
Bønderne supplerede udbyttet fra de magre jorder med tørvegravning kulsvidning og græsning af kreaturer, får og svin. 
The peasants supplemented the yield from the lean fields with peat-digging, charcoal-burning and cattle-, sheep- and pig grazing.
Både Chr. 3. (1534-59) og Frd. 2. (1559-88), der brugte Gribskov til jagt og stutteridrift, så en fordel i at have enkeltgårde og landsbyer rundt om i skoven, så kun Krogsdal blev nedlagt, mens de øvrige godt 30 blev bevaret. 
Both Christian the 3rd (1534-59) and Frederik the 2nd (1559-88), who used Gribskov for hunting and stud farming, saw an advantage in having single farms and villages located around the forest, so only Krogsdal was decommissioned, while the remaining 30 were preserved.
Efter udskiftningen på grund af landboreformerne i slutningen af 1700-tallet blev bønderne eksproprieret, den sidste landsby, Trustrup, nedlagt. 
Following the enclosure movement due to the land reforms of the late 1700s, the farmers were expropriated, the last village, Trustrup, was abolished.
De huse og gårde i skoven, der ikke kunne benyttes af forstvæsenet, blev revet ned, bortset fra to små huse, som to gamle koner fik lov til at blive boende i, til de døde i begyndelsen af 1800-tallet. 
Those houses and farms located in the forest that could not be used by the silviculture were demolished, apart from two small houses in which two old wives were allowed to continue to live until their respective deaths in the early 1800s.
Der er rejst en mindesten over Niels Jensen, der boede på sin gård i Trustrup fra 1762-90 som en af de sidste bønder i landsbyen. 
A memorial has been erected honouring Niels Jensen, who lived at his farm in Trustrup from 1762-90, as one of the last farmers in the village.
Kulsvierne er uløseligt forbundne med Nordsjælland og Gribskov, hvor der er bevaret spor efter mindst 10 steder, såkaldte miler, hvor der er brændt træ til kul. 
The charcoal burners are inextricably linked with North Zealand and Gribskov where at least 10 locations contain traces of the so-called charcoal stacks where wood was burned into charcoal.
Kulsvidning foregik på den måde, at man pakkede træ tæt sammen i en rund stak med trækkanaler under, dækkede den med jord og kulstøv fra tidligere brændinger, satte ild til og lod den brænde langsomt i flere døgn ved at regulere ilttilførslen. 
The charcoal burning was done by packing wood tightly in a round bunch with flues underneath, covering it with soil and carbon dust from previous burnings, putting it on fire and letting it burn slowly for several days by adjusting the oxygen supply.
Herefter lod man den køle af, og så havde man en stabel trækul, der kunne give en konstant temperatur på over 1.000 grader. 
It was then allowed to cool, and you then had a stack of charcoal that could provide a constant temperature of more than 1,000 degrees.
Der blev også lavet dæmninger for at skabe fiske- og mølledamme. 
In Gribskov, charcoal burning was a supplementary business for the peasants.
Her rejser de blændende hvide 'vægge' af kridt sig af den blå Østersø. 
Here, the dazzling white 'walls' of chalk rise out of the blue Baltic Sea.
Her kan du se vandrefalken jage med op mod 400 km i timen, gå på opdagelse i skoven på Høje Møn blandt Danmarks ældste bøgetræer, få historien bag landskabet på GeoCenter Møns Klint eller rejse en tur tilbage til 1700-tallet i parken ved lystslottet Liselund. 
You may see the peregrine falcon hunt at speeds of up to 400 km an hour, here, explore the forest at Høje Møn among the oldest beech trees of Denmark, learn the history of the landscape at GeoCenter Møns Klint, or return to the 1700s in the park at the pleasure palace Liselund.
Møns Klint byder på store oplevelser året rundt. 
Møns Klint offers great experiences all year round.
Final Technical Report 
Technical Final Report
Desuden har projektet haft til formål at skabe større opmærksomhed om marin naturgenopretning hos forvaltere, administratorer og den brede offentlighed. 
Another objective was to create an increased awareness of marine nature restoration among environmental managers, policymakers and the broader public.
Projektet har omfattet en række forundersøgelser, udlægning af sten, formidlingsaktiviteter, et overvågningsprogram samt søopmåling. 
The project has included a number of preliminary investigations, construction works, dissemination activities, a monitoring program and post bathymetry surveys.
Formålet med After-LIFE Conservation Planen er at fastlægge en plan for den driftsmæssige forvaltning af projektet. 
The purpose of the After-LIFE Conservation Plan is to set out a plan for the management of the project.
Da det genoprettede stenrev ligger i et Natura 2000-område, vil Natura 2000planen udgøre den overordnede planlægning for beskyttelse og overvågning af det genoprettede stenrev. 
The restored stone reef is situated in a Natura 2000 site, therefore the overall plan for nature protection and monitoring on the reef will be based on the Natura 2000 Management Plan for the area.
After-LIFE Conservation Planen vil desuden omfatte aktiviteter vedrørende sejladssikkerhed og formidling. 
Further the After-LIFE Conservation Plan will include activities regarding safety of navigation and information and dissemination.
Blue Reef er beliggende i Natura 2000-området nr. 192 Læsø Trindel og Tønneberg Banke (Habitatområde H168). 
The BlueReef project area is situated in the Natura 2000 site no 192 Læsø Trindel and Tønneberg Banke (Habitat site number H168).
Den nuværende Natura 2000-plan dækker perioden 2009-2015. 
The present Natura 2000 Management Plan covers the period 2009-2015.
Natura 2000-planen koordineres med vandplanen for hovedopland Nordlige Kattegat og Skagerrak. 
The objectives of the Natura 2000 Management Plan are legally binding.
En opdateret basisanalyse offentliggøres ved udgangen af 2013, og den efterfølgende naturplan kommer i 2015. 
An updated baseline analysis will be published by the end of 2013, and the second Management Plan is due in 2015.
En af truslerne mod stenrev er fiskeri med bundtrawl. 
Fishing with bottom trawl is one of the threats facing stone reefs.
Fødevareministeriet arbejder på et forbud mod bundtrawl på stenrev i Natura 2000-områder, herunder Læsø Trindel og Tønnebjerg Banke. 
The Ministry of Food, Agriculture and Fisheries in Denmark is planning a prohibition against bottom trawling at stone reefs in Natura 2000 sites, including the Læsø Trindel and Tønnebjerg Banke site.
Målet er at lukke fiskeri med slæbende redskaber på stenrev samt i en bufferzone på 240 m omkring revene. 
The objective is to prohibit bottom trawling on the reef and within a 240 m buffer zone.
Naturstyrelsen er ansvarlig for udarbejdelse af Natura 2000-planer for Læsø Trindel og Tønnebjerg Banke og finansierer udarbejdelse af Natura 2000-planer og gennemførelse af overvågningsaktiviteter. 
The Danish Nature Agency is responsible for the Natura 2000 Management Plans for Læsø Trindel and Tønnebjerg Banke and for financing the preparation of the Natura 2000 Management Plans as well as the implementation of the monitoring activities.
Det restaurerede stenrev består af tre dele. 
The restored stone reef consists of three parts.
Der har siden anlægsarbejderne i 2008 været en række påsejlinger af både danske og svenske fritidssejlere. 
Since the construction works in 2008 there have been reported collisions by Danish and Swedish yachtmen in the restored area.
Da de udlagte sten er sprængsten med skarpe kanter kan risikoen for skader ved påsejling desuden være større end ved andre stenrev. 
As the quarry stones used in the construction work has more sharp edges than normal sea stones the risk of damage can be by higher than at other reefs.
Det er derfor på baggrund af projektets erfaringer besluttet, at øge sejladssikkerheden ved at udlægge en ekstra afmærkningsbøje samt gennemføre en fornyet information om risikoen for påsejlinger (se afsnit 4 om formidling). 
On the basis of the project experiences it has been decided to increase the safety of navigation by setting up an extra marking buoy and to carry out renewed information about the risk of collision (se section 4.).
Der vil samtidig blive udlagt en forankringsbøje til mindre både. 
There will also be set up an anchoring buoy for small boats.
Der vil i 2013 blive søgt indgået aftale med lokale dykkere om udlægning af forankringsbøjen, alternativt vil Naturstyrelsen forestå udlægningen på anden vis. 
In 2013 the Danish Nature Agency will try to enter an agreement with the local divers, other wise the task will be carried out by other means.
Opgaven om øget sejladssikkerhed omfatter som udgangspunkt: 
The tasks about safety of navigation involve:
• Løbende dialog med Søfartsstyrelsen om pasningsaftale 
• Ongoing dialogue with the Danish Maritime Authority about the buoy
• Eventuel justering af pasningsaftalens indhold 
• Possible adjustment of the agreement with the Danish Maritime Authority
Naturstyrelsen er ansvarlig for opgaven og finansierer opgaven. 
The Danish Nature Agency is responsible for the tasks and for the financing of the tasks.
4. Information og formidling 
4. Information and dissemination
Der er som led i projektet oprettet en Blue Reef-hjemmeside, udarbejdet og opstillet informationsskilte og udarbejdet og formidlet en folder om Læsø Trindel. 
There has been launched a project web site, prepared and mounted information boards and prepared and disseminated a leaflet about the new stone reef at Læsø Trindel as part of the Blue Reef project.
Blue Reef-hjemmesiden www. 
The project web site www.
Bluereef.dk indeholder information om projektet og dets gennemførelse samt løbende nyheder om projektet. 
Bluereef.dk includes information about the project, the implementation and ongoing news.
Naturstyrelsen vil desuden i løbet af sommeren 2013 opsætte et sæt skilte på styrelsens eget areal ved Horneks Odde på Læsø. 
Further the Danish Nature Agency will later summer 2013 set up a set of information boards at Horneks Odde on the north coast of Læsø island at an area managed by the Agency.
Skiltene har en forventet levetid på minimum 3 år, ligesom der som led i projektet er produceret et ekstra sæt af skiltene til hvert sted. 
The boards are expected to last at least 3 years and there has been produced an extra set of boards for each place.
Der er desuden udarbejdet en Designfiler for skiltene, hvis der er behov for trykning af flere skilte eller i andre formater. 
Further design files have been elaborated if there is a need for printing more boards or in different size.
Informationsfolderen er på dansk med engelsk resume. 
The leaflet is in Danish with a comprehensive English summary.
Der vil være et behov for fortsat at informere om og formidle projektet til turister, besøgende og andre interesserede. 
There is continued need to inform and disseminate the project to tourists, visitors and others.
Opgaverne omfatte som udgangspunkt: 
The main tasks involve:
• Løbende opdatering af hjemmeside med informationer om bl. 
• Ongoing updating of web site with information about boating safety,
sejladssikkerhed, formidlingstilbud m.m. 
• Supervision and maintenance of information boards
• Tilsyn med skilte og udskiftning af skilte 
• Distribution of leaflets and possible reprints
• Formidling af folder og evt. genoptryk af folderen 
• Participation in guidede tours etc
Høje Møn hviler på rester fra et tropisk hav 
Høje Møn rests on the remains of a tropical ocean
Grunden til Møns Klint blev lagt i havet for ca. 70 mill. år siden. 
The foundation of Møns Klint was laid in the sea some 70 million years ago.
Dengang var der et tropisk hav, hvor Danmark ligger i dag. 
At that time, there was a tropical sea where Denmark is today.
Når algerne døde, faldt kalkskiverne ned på havbunden, hvor der over millioner af år opstod et tykt lag af kridt. 
When the algae died, the limestone plates settled on the seabed where a thick layer of chalk formed in the course of millions of years.
Klinten er skrællet, bukket og foldet af istidens gletschere 
The cliff was peeled, bent and folded by the ice age glaciers
Siden skete der voldsomme ændringer i klodens udseende. 
Since then, dramatic changes occurred in the appearance of our planet.
Kontinenterne hævede sig, og bjerge blev skabt. 
The continents rose, and mountains were created.
Den gamle havbund af kridt befandt sig over havets overflade, da den sidste istid nåede Danmark for ca. 12.000 år siden. 
The old seabed of chalk had risen above sea level when the last ice age reached Denmark some 12,000 years ago.
Isen skrællede enorme flager af den gamle havbund. 
The ice peeled huge flakes off the old seabed.
Flagerne var op til 50 meter tykke og blev bukket, foldet og skubbet sammen ved et kæmpemæssigt harmonikasammenstød. 
The flakes were up to 50 metres thick and were bent, folded and pushed together by a huge pileup.
Sådan opstod Høje Møn. 
This was how Høje Møn came to be.
Mange gravhøje fra bronzealderen i Klinteskoven 
Many burial mounds from the Bronze Age in Klinteskoven
Mennesket slog sig tidligt ned på Møn. 
Man settled early on Møn.
I Klinteskoven på strækningen mellem Klintholm og Havrelukket har man talt over 100 gravhøje anlagt over en periode på 1.800 år. 
In Klinteskoven, in the area between Klintholm and Havrelukke, more than 100 burial mounds have been found, which were constructed during an 1,800-year period.
De fleste af dem er fra bronzealderen, men også resterne af en langhøj fra bondestenalderen findes i omegnen. 
Most are from the Bronze Age, but there are also remains of an oblong mound from the Neolithic period.
Såkaldte højryggede agre, der bærer spor af middelalderbondens plov, er et andet bevis på tidlig bosættelse her. 
So-called high-backed fields showing traces of the ploughs of the medieval farmers provide additional proof of early settlements.
Høje Møn var på grund af terrænet og det frie udsyn over havet et godt sted at søge tilflugt i urolige tider. 
Because of the terrain and the unobstructed view of the sea, Høje Møn was a great place to seek refuge in troubled times.
På toppen af Timmesø Bjerg findes rester af en tilflugtsborg omgivet af bratte skrænter og volde. 
At the top of Timmesø Bjerg, you find the remains of a refuge surrounded by steep slopes and ramparts.
Også ammunition - i form af sten på størrelse med en hånd eller et barnehoved - lå klar. 
Also, ammunition - in the form of stones the size of a hand or the head of a child - were kept on the ready.
Kongen pantsatte Møn til en hollandsk rigmand 
The king pledged Møn to a wealthy Dutchman
Møn var op gennem middelalderen ejet af flere adelige familier, hvis ejendomme siden gradvist blev overtaget af kronen. 
Through the Middle Ages, Møn was owned by several noble families whose property was since gradually taken over by the Crown.
Fra 1631 var kongen eneste jordejer på Møn, og det betød nogle turbulente år for øen. 
From 1631 onwards, the King was the only landowner on Møn, which led to the island suffering some turbulent years.
I 20 år var den således pantsat til en hollandsk rigmand. 
For 20 years, it was thus pledged to a wealthy Dutchman.
Senere blev Møn brugt som kvarter for Den Kgl. Hestgarde. 
Later, Møn was used as a quarter of the Royal Mounted Guards.
Scavenius-slægten overtager Klintholm Gods og Møns Klint 
The scavenius family takes over Klintholm Gods and Møns Klint
I 1769 blev Møns jord delt op i fem godser og solgt. 
In 1769, the lands of Møn were divided into five estates and sold.
Et af de fem var Klintholm Gods, som i 1774 kom i hænderne på en købmand fra Stubbekøbing. 
One of the five estates was Klintholm Gods which, in 1774, came into the ownership of a merchant from Stubbekøbing.
Han opførte de første bygninger på ejendommen. 
He put the first buildings on the property.
Navnet Klintholm stammer også fra den tid. 
The name Klintholm also originates from that time.
Købmanden nåede dog ikke at få megen glæde af ejendommen. 
However, the merchant did not get much pleasure from the property.
Han døde i 1797, og året efter solgte hans enke hele herligheden inklusive Møns Klint til Jacob Brønnum Scavenius. 
He died in 1797 and, the following year, his widow sold everything, including Møns Klint, to Jacob Brønnum Scavenius.
Klintholm Gods tilhører fortsat Scavenius-familien, som oprindelig også ejede klinten. 
Klintholm Gods still belongs to the Scavenius family, who originally owned the cliff.
Efter en fredningssag og langvarige forhandlinger besluttede man dog i 1980 at sælge Møns Klint sammen med en bræmme af Klinteskoven, Jydelejet og Høvblege, i alt ca. 440 hektar, til staten. 
In 1980, however, after a case on the issue of preservation and long-term negotiations, it was decided to sell Møns Klint together with a slice of Klinteskoven, Jydelejet and Høvblege, a total of approximately 440 hectares, to the state.
I 1973 borede man ned i undergrunden i Nørre Tvismark tæt på Rømø-dæmningen. 
In 1973, drillings were carried out in the subsurface at Nørre Tvismark, close to Rømø dyke.
Først 51 meter nede i Rømøs undergrund fandt man sten, som var aflejret under istiden. 
Rocks were not found until after drilling 51 meters into the Rømø subsurface, and these were deposited during the Ice Age.
Alt ovenover er sand, som havet har kastet op gennem tusinder af år. 
Everything above this level was sand thrown up by the sea over thousands of years.
For omkring 9.000 år siden fulgte kysten formentlig en linje fra Blåvandhuk i nord til den tyske ø Sild i syd. 
Around 9,000 years ago the coast probably followed a line from Blåvandhuk in the north to the German island of Sild in the south.
1.000 år senere overskyllede havet de lavtliggende hedesletter og dannede store sandvolde, som efterhånden udviklede sig til den skærmende ø-barriere, der hedder Fanø, Mandø og Rømø. 
1,000 years later, the sea washed over the low-lying heathland and formed large sand banks which slowly developed into the island barriers of Fanø, Mandø and Rømø.
Siden har tidevand, stormfloder og vind fået Rømø til at vokse mod vest, mens Vadehavet er blevet dannet bag øen. 
Since then, tidal waters, storm surge and the wind have caused Rømø to grow towards the west, while the Wadden Sea has extended behind the island.
De første mennesker har formentlig slået sig ned på Rømø omkring år 1200, hvor det var kongen og bispesædet i Ribe, der ejede øen i fællesskab. 
The first people probably settled on Rømø around 1200, when the King and the diocese of Ribe jointly owned the island.
Senere kom der fiskeleje, ladeplads og landbrug til Rømø. 
Later, fishing villages, quays and farms came to Rømø.
Mange steder på Rømø kan man stadig se de såkaldte "skummede agre", hvor øboerne har skovlet deres huse eller dyrkede arealer fri for flyvesand. 
In many places on Rømø today, you can still see the so-called “fields of foam” where islanders have shovelled free their houses or farms from the drifting sand.
Markerne ses ofte som forsænkede felter indrammet af små diger, som altså er bygget af flyvesandet. 
The fields are often slightly sunken and framed with narrow dykes built of the sand-drift.
Mange mænd på Rømø tog på hvalfangst i ishavet ved Østgrønland og Svalbard i en periode på ca. 200 år fra 1660-1860. 
Many of the men on Rømø joined whaling expeditions to the polar oceans near eastern Greenland and Svalbard over a period of about 200 years from 1660 to 1860.
De fleste sejlede på tyske og hollandske skibe, og flere af dem tjente rigtig mange penge som kaptajn, styrmand eller harpunerer på skibene. 
The captains were known as kommadører (commanders), and there are still impressive kommadører-houses on Rømø, where owners were not afraid to show-off their newly earned wealth.
Hvalfangerne tog nogle gange hvalernes kæbeben med tilbage til Rømø, hvor de brugte dem som erstatning for træ som byggemateriale. 
Rømø comes from the Jutland word “rimme”, meaning long embankment, and the Danish word “ø”, meaning island.
Turister opdager Rømø 
Tourists discover Rømø
Omkring år 1900 kom turismen til Rømø. 
Around 1900, the first tourists arrived on Rømø.
Turisterne blev sejlet til Kongsmark, hvorfra troljebanen - en hestetrukken sporvogn - transporterede gæsterne de sidste 4 km til stranden i Lakolk. 
Tourists were sailed to Kongsmark, from where a horse-drawn tram transported them the final 4km to the beach at Lakolk.