natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Grundige stratigrafi-studier (i.e. sammenstilling af sekvens-, litho- og biostratigrafi og aflejringsmiljø) sammenstillet bl. 
Basic stratigraphic studies (i.e., sequence-, litho- and biostratigraphy and deposition environments) compiled into e.g. a number of palaeoographical maps
a. i form af en række palæogeografiske kort 
Contains analysis of the subsidence history
Video og animationer 
Portrait of the ice at Ilulissat
Tegn på tidligere fremstød og tilbagetrækninger af Indlandsisens rand er vidt udbredte i området ved Ilulissat Isfjord. 
Signs of earlier advances and retreats of the Inland Ice margin are widespread in the Ilulissat Icefjord area.
Den kølige periode kulminerede i den Lille Istid for 500-100 år siden, da isranden nåede sit seneste maksimum. 
The cool period culminated in the Little Ice Age 500-100 years ago, when the ice margin reached its most recent maximum.
Udvidelsen fandt sted i bølger, hvor hver bølge udvidede det isdækkede område. 
The expansion occurred in a series of waves, each pulse resulting in an increase in the area covered by ice.
Indlandsisen dækkede formentlig kontinentalsoklen og hele Ilulissat området under sidste istid. 
During the last ice age the Inland Ice probably covered the continental shelf and the whole of the Ilulissat area.
Tab fra isranden fandt sted gennem store kalvisproducerende isstrømme. 
Loss from the margin of the ice sheet occurred by way of major ice streams that produced calf ice.
En af de største isstrømme bevægede sig gennem et over 800 meter dybt trug mellem Qeqertarsuaq og Aasiaat i den sydvestlige del af Disko Bugt. 
One of the largest ice streams occupied a trough more than 800 metres deep, between Qeqertarsuaq and Aasiaat in the south-west part of Disko Bugt.
Beliggenheden af isranden i Ilulissat området for 9500, 8000, 5000-4000 og 150 år siden. 
Reconstruction of ice margin positions in the Ilulissat area 9500, 8000, 5000-4000 and 150 years ago.
Ændringen af isranden mellem den Lille Istids maksimum og isens nuværende udbredelse er vist med brunt på land og skraveret for de flydende dele af gletscheren. 
The change in the ice margin between the Little Ice Age maximum and the current extent of the ice is shown in brown for land areas and shaded for the floating part of Sermeq Kujalleq.
Vanddybder i Disko Bugt og Davis Strædet. 
Water depths in Disko Bugt and Davis Strait.
Men de topografiske forhold og forløbet af moræner ved mundingen af isfjorden tyder på, at israndens tilbagetrækning bremsede op, fordi en stor del af randen kom til at ligge på land i stedet for at flyde i Disko Bugt. 
However, evidence from the moraines at the mouth of Kangia indicate that the retreat of the ice margin slowed because a large part of the ice margin was then resting on land and did not calve into Disko Bugt.
Tilbagetrækningen sluttede for 5000-4000 år siden, hvor fronten af Sermeq Kujalleq lå 15-20 kilometer øst for den nuværende isrand. 
The subsequent recession reached a maximum 5000-4000 years ago, when the front of Sermeq Kujalleq was 15-20 kilometres east of its present position.
Den efterfølgende koldere og måske mere nedbørsrige periode førte til et nyt fremstød af isranden, hvilket kulminerede i den maksimale udstrækning af isen i det 19. århundrede. 
The following colder period, perhaps associated with increased precipitation, led to a re-advance of the ice margin, which culminated in the maximum position of the ice in the 19th century.
Bagefter begyndte mange af gletscherne at trække sig tilbage. 
More recently many of the glaciers have again started to retreat.
Fronten af Sermeq Kujalleq rykkede 26 kilometer tilbage mellem 1851 og 1950. 
The ice front of Sermeq Kujalleq retreated 26 km between 1851 and 1950.
Kort der viser isens tilbagetrækning fra 1850 til 2006. 
Map showing the retreat of Sermeq Kujalleq from 1850 to 2006.
Klik på kortet for at se det i en stor udgave. 
Click on the image to enlarge it.
Sermeq Kujalleq er en flod af opsprækket is. 
Sermeq Kujalleq can be characterised as a river of crevassed ice.
Drænings-området, som føder Sermeq Kujalleq, anslåes til at være 6,5 procent af Indlandsisens areal, svarende til 110.000 kvadratkilometer. 
The catchment area that feeds Sermeq Kujalleq is estimated to be 6.5% of the area of the Inland Ice, or 110,000 square kilometres.
Ved en højde på 1350-1400 meter over havet splittes isstrømmen op i tre grene, som gradvist forsvinder i isdækkets almindelige overflade. 
At an altitude of 1350-1400 m above sea level the ice stream splits into three branches, which gradually disappear into the ordinary surface of the ice sheet.
Når man følger isstrømmens forløb nedad, er overfladen relativt glat indtil 50 kilometer fra gletscherfronten, hvor den gradvist bliver mere og mere opsprækket, og søer og vandfyldte spalter forsvinder. 
Following the course of the ice stream downwards, the surface is relatively smooth until about 50 km from the glacier front, when it gradually becomes more and more crevassed, and lakes and water-filled crevasses disappear.
Isstrømmen har skarpe grænser til den mindre opsprækkede omgivende is. 
The ice stream has fairly sharp borders against the less-fractured surrounding ice.
Omkring 45 kilometer inde i landet viser spalterne og flydeliniemønstret, hvordan den omgivende, roligt flydende is afbøjes mod isstrømmen i et tragtformet bevægelsesmønster. 
About 45 km inland the crevasses and the pattern of flow lines show a funnel-shaped convergence of movement towards the main stream of ice.
Vi har i dag en rimelig god idé om topografien under og nær isstrømmen, der ligger i et meget dybt trug. 
Today we have a reasonably good idea of the topography beneath the ice.
Figuren viser overfladehøjder, retninger og flydehastigheder for isen omkring og i Sermeq Kujalleq. 
Surface heights, and flow speeds and directions, for the ice around and in Sermeq Kujalleq.
Over store dele af isstrømmen ser man ikke det normale fald i flydehastighed fra ligevægtslinien til isranden. 
The normal decrease in flow speed from the equilibrium line on the Inland Ice towards the ice margin is not seen in the ice stream.
Før sammenbruddet i 2002 var de yderste omtrent 12 kilometer af gletscheren flydende næsten overalt. 
Before the 2002 glacier collapse, the outermost 12 km or so of Sermeq Kujalleq were afloat.
Den flydende del af gletscheren bevæger sig op og ned med tidevandet, med en maksimal højdeforskel på 3 meter, og størrelsen af tidevandseffekten aftager, jo nærmere man kommer mod grundingslinien. 
The floating segment of the glacier partially fill the inner part of Kangia and moves up and down with the tide, which has a maximum height difference of 3 metres; the tidal effect falls off towards the grounding line.
Tidevandet får isen til at glide frem og tilbage over grundingslinien, derfor kan man også tale om en grundingszone. 
As the tide rises and falls the actual grounding line changes slightly in position, such that there is in effect a grounding zone.
Rystelser af isen, der varierer i styrke med tidevandscyklusen, kan mærkes op ad gletscheren indtil 8 kilometer fra grundingszonen. 
Movements of the ice, felt as tremors, vary in strength with the tidal cycle, and can be detected up to 8 km inland from the grounding zone.
Den årlige kalvisproduktion fra Sermeq Kujalleq afhænger primært af isens flydehastighed og den kalvende fronts tykkelse og bredde. 
Estimates of the annual production of calf ice from Sermeq Kujalleq rely primarily on knowledge of the flow velocity of the ice and the thickness and width of the calving front.
Processen bag kalvning er endnu ikke fuldt forstået. 
The process of calving is not yet fully understood.
Den vigtigste udløser er nok udvidelse af spalter i bunden af gletscheren, som opstår ved overgangen fra bevægelse på land til flydning i fjorden. 
The most important trigger is probably the expansion of the crevasses in the bottom of the glacier, which develop as the glacier detaches from its substratum and begins to float in the fjord.
De sæsonmæssige bevægelser af gletscherfronten blev undersøgt i perioden fra 1962 til 1996, og den typiske forskel mellem frontens positioner om sommeren og vinteren var 2-3 kilometer. 
The seasonal movements of the glacier front were studied in the period 1962 to 1996, and the typical difference between the frontal positions in the summer and the winter was 2-3 km.
KANELING I ILULISSAT HAVN 
KANELING IN ILULISSAT HARBOUR
Engang skabte kalving af isfjelde bølger i havnen. 
Calving icebergs once caused waves in Ilulissat harbour.
Før i tiden kunne et forunderligt fænomen - kaneling - skabe problemer i Ilulissats havn. 
In earlier times, a strange phenomenon - ‘kaneling' - could create problems in Ilulissat harbour.
Vi citerer en beskrivelse fra 1921: 
This is a description from 1921:
”Vandet i havnen kommer pludselig i fuldstændigt oprør, kan endog vise sig skummende hvidt, og græs og tang fra bunden kommer op i overfladen. 
“The water in the harbour suddenly becomes quite rough, and can even become foaming white, and grass and seaweed from the bottom come up to the surface.
Der vil dog såre sjældent være nogen fare hverken for skibe eller både derved, når kun fortøjningerne er solide. 
However, there will rarely be any danger for ships or boats there as long as their moorings are solid.
Det hele står kun nogle minutter på, så falder det atter til ro. 
It all lasts only a few minutes before calming down again.
I de senere år synes kanelingen stærkt aftagende og må nu siges at være ganske uden betydning". 
In recent years, ‘kaneling' seems to be on the decline and must now be said to be quite without importance”.
Da man skulle anlægge en ny mole i Ilulissat havn, blev fænomenet undersøgt. 
The phenomenon was investigated when a new pier was constructed in Ilulissat harbour.
Kaneling er knyttet til de trykbølger, som dannes ved kalvning ved isfronten, og som bliver forstærkede ved resonans i havnebassinet. 
‘Kaneling' is related to pressure waves, formed during calving at the ice front, and which become stronger because of resonance in the harbour basin.
Når problemet blev mindre i begyndelsen af det 20. århundrede, skyldtes det, at der var sket en betydelig tilbagetrækning og udtynding af Sermeq Kujalleq. 
That the problem declined at the beginning of the 20th century was probably due to the considerable retreat and thinning of Sermeq Kujalleq.
Når store isfjelde vælter i Disko Bugt, skabes der store bølger, som kan være farlige for både i bugten og for folk, som opholder sig ved kysten. 
When large icebergs overturn in Disko Bugt, major waves are formed that can be dangerous for boats in the bay and for people on the coast.
Ved Sermermiut er turister blevet overskyllet af bølger fra væltede isfjelde. 
At Sermermiut, tourists have been inundated by waves from overturning icebergs.
Den slags bølger har ingen forbindelse med kaneling. 
This type of wave is not related to ‘kaneling'.
Et andet fænomen, der er knyttet til Isfjeldsbanken, blev også beskrevet i 1921; det drejer sig om dannelsen af en isdæmning hen over banken. 
Another phenomenon connected with the iceberg bank (Isfjeldsbanken) was also described in 1921: the formation of an ice-dam across the iceberg bank.
Dæmningen kan få vandet i isfjorden til at stige, så vandstanden bliver højere end i Disko Bugt. 
The formation of such a dam can cause the water-level in the icefjord to rise above the water level in Disko Bugt.
Der er kun få steder på Jorden, hvor isen ikke tvinges til at flyde gennem lavninger i underlaget, men i stedet overskrider hele landskaber og skaber sit eget bevægelsesmønster. 
However, the ice sheets in the polar regions are not forced to follow the underlying topography, but instead overrun entire landscapes and create their own pattern of movement.
I de fleste af isdækkernes randområder bevæger isen sig langsomt, og hastighederne varierer kun lidt langs med isranden. 
In most of the marginal areas of ice sheets the ice moves slowly, and there is little variation in lateral velocity.
I andre randområder kan flydningen være hurtig og koncentreret i kanaler. 
In other marginal areas the flow can be faster and concentrated in stream-like channels.
Tunger af is, der strækker sig ned i dale og fjorde, betegnes som udløbsgletschere, hvad enten de ender på land eller i vand. 
Tongues of ice that extend down into valleys and fjords are called outlet glaciers, no matter whether they end on land or in water.
Når en gletscher munder ud i en fjord eller en sø, stiger flydehastigheden normalt på grund af mindsket friktion i bunden. 
When a glacier runs into a fjord or a lake, the flow velocity normally increases because of the reduced friction at the bottom.
Indlandsisen flyder langsomt ned over i retningen af den største hældning på isoverfladen. 
The Inland Ice flow slowly down over following the direction of the ice surface inclination.
Først ude ved kanten af isen bliver isens bevægelse styret af underlaget. 
Near the ice margin, the ice movement pattern is govern by the bedrock topography.
Sermeq Kujalleq er et klassisk eksempel på en hurtig isstrøm, og den høje hastighed skyldes, at is fra et stort dræningsområde koncentreres i en smal strøm. 
Sermeq Kujalleq is a classic example of an ice stream and its high velocity is due to ice from a large drainage area becoming concentrated into a narrow stream.
Det store spørgsmål er, hvilke klimatiske forhold, der skaber den permanente og hurtige isstrøm. 
The crucial question is the nature of the climatic conditions that create a permanent fast-flowing ice stream.
Den store kalvisproduktion og den høje hastighed tyder på, at Sermeq Kujalleq reagerer hurtigt på klimaændringer, men grundene til den vedvarende og høje flydehastighed er stadig omdiskuterede. 
The large production of calf ice and the high velocity indicate that Sermeq Kujalleq reacts quickly to climatic changes, but the reasons for the permanently high rate of flow are still under debate.
Jakobshavneffekten skyldes en kombination af spaltedannelse på grund af øget smeltning og stigende acceleration i den stærkt opsprækkede isstrøm. 
The ‘Jakobshavn effect' appears to be a combination of crevasse formation due to increased melting, and increasing acceleration of the disintegrated current of ice.
Overfladesmeltningen øges dramatisk ved opsprækning af isens overflade. 
Surface melting is greatly enhanced by extensive surface crevasses.
Når de store mængder smeltevand fryser internt i gletscheren, frigives en masse latent varme, der gør isen mere blød og letflydende. 
When large quantities of melt water freeze internally in the glacier, considerable latent heat is released and this makes the ice softer and more fluid.
Smeltevand, der når ned til bunden af gletscheren, virker som smøremiddel, der får ismasserne til at flyde hurtigere hen over underlaget. 
Meltwater that reaches the bottom of the glacier acts as a lubricant that helps the ice masses to flow more quickly over the underlying rock.
Stor sprækker i en ellers kaotisk opsprækket overflade på Sermeq Kujalleq (Jakobshavn Isbræ). 
Large crevasses in a chaotic cracked surface of Sermeq Kujalleq (Jakobshavn Isbræ).
(Foto: Henrik Højmark Thomsen) 
(Photo: Henrik Højmark Thomsen)
Teorien går ud på, at Sermeq Kujalleq begyndte at accelerere omkring 1850, da de stigende temperaturer efter afslutningen af den Lille Istid førte til øget overfladesmeltning på de nederste dele af isdækket. 
It has been suggested that the movement of Sermeq Kujalleq started to accelerate about 1850, when rising temperatures after the end of the Little Ice Age led to increased surface melting of the lower parts of the ice sheet.
Den høje hastighed forvandlede isens overflade til en opspaltet kaotisk masse, hvorved overfladearealet blev tre gange større. 
The high velocity in its turn contributed to the disintegration of the ice into a chaotic mass, so that the surface area exposed to melting became three times as large.
Konsekvenserne var mere smeltning, mere smeltevand til at opvarme isens indre og smøre underlaget, samt øget transport af is fra de indre dele af Indlandsisen. 
The consequences were increased melting, more meltwater to heat up the ice and lubricate the underlying bedrock, and increased transport of ice from the inner part of the Inland Ice towards the fjord.
Imidlertid foreligger der ikke målinger af gletscherens bevægelse før 1875, ligesom de tidligere historiske beskrivelser af Isfjeldsbanken tyder på en høj produktion af isfjelde længe før 1850. 
However, there are no records of the glacier's movements before 1875, and the earliest historical descriptions of the iceberg bank indicate there was a high production of icebergs long before 1850.
Spørgsmålet om gletscherens acceleration omkring 1850 er derfor stadig uafklaret. 
Whether the acceleration of the glacier began about 1850 is thus an open question.
Ifølge den klassiske teori opretholder Jakobshavneffekten Sermeq Kujalleqs permanent høje hastighed. 
Classic glaciological theory suggests the ‘Jakobshavn effect' sustains Sermeq Kujalleq's permanent high speed.
Andre teorier sætter dog spørgsmålstegn ved nødvendigheden af en Jakobshavneffekt for at forklare Sermeq Kujalleqs vedvarende hurtige flydning. 
However, other proposals question the necessity of this effect to explain Sermeq Kujalleq's continued fast flow.
Anslået maksimum (mørkeblå) og minimum (lyseblå) kalvisproduktion fra isstrømme langs vestkysten af Grønland. 
Estimated maximum (blue) and minimum (turquoise) calf ice product­ion from glaciers along the west coast of Greenland.
Sermeq Kujalleqs produktion af kalvis er i særklasse. 
The production of calf ice from Sermeq Kujalleq is in a class of its own.
Det dramatiske opbrud i 2002 
Dramatic break-up in 2002
Den store isbugt, Tissarissoq, ved sydsiden af den tidligere gletscherfront er nu isoleret fra hovedgletscheren og den var under kraftig afsmeltning i sommeren 2003. 
The quantity of such fragments was particularly striking in the summer of 2003, and flights over Kangia and Sermeq Kujalleq showed that the fjord was closely packed with broken up segments of the glacier front.
Klippegrund vises med grå nuance. 
The colours are artificial.
Kangia er kun undersøgt i begrænset omfang. 
Kangia has only been investigated to a limited extent.
Men der er ingen tvivl om, at smeltevand og is fra Sermeq Kujalleq har en afgørende indflydelse på saltholdighed, strømme og temperaturer i fjorden. 
However, there is no doubt that the inflow of melt water and the ice from Sermeq Kujalleq have a crucial influence on the salinity, currents and temperatures in the fjord.
Ferskvand og smeltende isfjelde i isfjorden præger også havvandet ud for mundingen. 
The large freshwater input from the ice sheet and the melting icebergs also has a major influence on the waters beyond the icefjord.
Størrelsen af isfjeldene tyder på, at fjorden er dybest mellem den nuværende gletscherfront mod øst og Isfjeldsbanken ved fjordens munding. 
The size of the icebergs indicates that the deepest part of the fjord is between the glacier front in the east and the iceberg bank in the west at the mouth of the fjord.
Enkelte målinger fra fjordisen tyder på vanddybder på over 1000 meter i fjordens centrale dele, men systematiske dybdemålinger af fjorden er ikke foretaget. 
Some measurements made from the sea ice in the fjord indicate depths of over 1000 m in the central parts, but systematic depth profiles along the fjord have not yet been made.
Isfjorden er normalt fuld af is hele året rundt, og de sæsonmæssige variationer i isdækket er blevet kortlagt i detaljer gennem en serie satellitbilleder. 
Kangia is normally full of ice the whole year round, and the seasonal variations in the ice cover have been studied in detail using satellite images.
I de senere år har de ydre dele af fjorden dog været isfri i lange perioder om efteråret og i de tidlige vintermåneder. 
In recent years, however, the outer parts of the fjord have often been ice-free for long periods in the autumn and early winter.
Farverne er kunstige. 
The colours are artificial.
Når isfjelde går løs fra Sermeq Kujalleq, driver de mod mundingen af isfjorden. 
Isfjeldsbanken, the iceberg bank, lies at the mouth of the icefjord.
Man regner med, at morænerne krydser mundingen af Kangia og danner toppen af Isfjeldsbanken. 
It is assumed that the line of moraines formerly crossed the mouth of Ilulissat Icefjord and formed the top of the iceberg bank.
Tærsklen adskiller den dybe isfjord fra havbunden i den indre del af Disko Bugt, hvor vanddybderne er 200-400 meter. 
This shallow threshold separates the deep trough of the icefjord from the 200-400 m deep sea bottom in the inner part of Disko Bugt.
Længere mod sydvest findes Egedesminde Dyb med vanddybder på over 800 meter. 
Further towards the south-west a deep trench known as Egedesminde Dyb is found, where water depths exceed 800 metres.
Der bliver de, indtil de enten er smeltet så meget, at de kan sejle over tærsklen, eller indtil presset fra isen i isfjorden bliver så stort, at isfjeldene tvinges over tærsklen og videre ud i Disko Bugt. 
They remain there until they have either melted so much that they can float over the threshold, or the pressure from the ice in the icefjord becomes so great that the icebergs are forced across the threshold and into the deeper water of Disko Bugt.
Isfjeldsbanken ved isfjordens munding. 
Isfjeldsbanken at the mouth of Ilulissat Icefjord.
De store isfjelde, som strander på Isfjeldsbanken ved mundingen af isfjorden, virker som stopklodser, der får mindre isfjelde til at hobe sig op i fjorden. 
The large icebergs that ground on Isfjeldsbanken at the mouth of the icefjord act as a barrier that causes smaller icebergs to pile up in the fjord.
Isfjeldene er ekstremt forskellige i størrelse og form. 
The icebergs are very different in size and form.
Størrelsen kan variere fra små stykker is til giganter, som hæver sig mere end 100 meter over havniveau. 
They vary from small pieces of ice to giants that tower more than 100 m above sea level.
Nogle isfjelde er afrundede, mens andre har ekstremt uregelmæssige former, ofte med takker og spidse tinder. 
Some icebergs are rounded, while others have extremely irregular shapes, often jagged and with pointed summits.
En sejltur mellem de takkede isfjelde er en fantastisk naturoplevelse. 
A boat trip between pinnacled icebergs can be an awe-inspiring experience.
Det siges, at kun en tiendedel af et isfjeld stikker op over havet. 
It is often said that only a tenth of an iceberg is above sea level.
Men da gletscheris indeholder mange luftbobler, udgør den del, der stikker op over vandet snarere omkring en syvendedel af det samlede rumfang. 
However, glacier ice contains many air bubbles and the part visible above the water is really about one-seventh of the total volume.
Indholdet af luftbobler og morænemateriale påvirker dog de enkelte isfjeldes dybgang. 
The content of air bubbles or moraine material can also affect the depth of an individual iceberg.
I isfjorden kan man nu og da se isfjelde med en tung last af grus og sten. 
Icebergs with a heavy load of gravel and boulders can be so heavy that only a small part projects over the water.
Hvis isen indeholder mange sten, bliver isfjeldet tungt, og så er det kun en lille del, der rager op over vandet. 
In addition, water salinity plays a role in deciding the depth at which an iceberg floats.
Desuden spiller vandets saltholdighed en rolle for, hvor dybt isfjeldene stikker. 
The saltier the water, the higher an iceberg will project above the water surface.
Jo mere salt, jo tungere er vandet, og jo mere af et isfjeld vil række op over overfladen. 
Melting and erosion starts as soon as an iceberg is released from the front of the glacier, but usually progresses slowly in arctic waters.
Efter kalvningen begynder smeltning og erosion af isfjeldene, hvilket normalt går langsomt i arktiske farvande. 
Warm air and the effect of the sun's rays cause the part of the iceberg that is above water to melt.
Varm luft og solstråling fører til smeltning af den del af et isfjeld, som stikker op over vandet. 
Beneath the water surface, the iceberg is melted by warm salty water and is eroded by the dashing of waves.