natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In vitro-studier tyder på, at avatrombopag er stærkt bundet til humane plasmaproteiner ( &gt; 96 %).
In vitro studies suggest that avatrombopag is highly bound to human plasma proteins ( &gt; 96%).
Patienternes MELD-scorer lå i intervallet &lt; 10 (37,5 %), fra 10 til 14 (46,3 %) og fra &gt; 14 til &lt; 24 (16,2 %) og omfattede patienter med CTP klasse A (56,4 %), klasse B (38,1 %) og klasse C (5,6 %).
Patients' MELD scores ranged from &lt; 10 (37.5%), 10 to 14 (46.3%) and from &gt; 14 to &lt; 24 (16.2%), and included patients with CTP Class A (56.4%), Class B (38.1%), and Class C (5.6%).
Avatrombopags farmakokinetik og farmakodynamik er ikke blevet undersøgt hos patienter med svært nedsat nyrefunktion (CrCl &lt; 30 ml/min, Cockcroft-Gault), herunder patienter med behov for hæmodialyse.
Pharmacokinetics and pharmacodynamics of avatrombopag have not been investigated in patients with severe renal impairment (CrCL &lt; 30 mL/min, Cockcroft-Gault) including patients requiring haemodialysis.
Der foreligger begrænsede oplysninger om brugen af avatrombopag hos patienter med svært (Child-Pugh-klasse C, MELD-score &gt; 24) nedsat leverfunktion.
There is limited information on the use of avatrombopag in patients with severe (Child-Pugh class C, MELD score &gt; 24) hepatic impairment.
Da der foreligger begrænsede data, er avatrombopags sikkerhed og virkning hos patienter med svært nedsat leverfunktion (Child-Pugh-klasse C, MELD-score &gt; 24) ikke klarlagt (se pkt.
Due to limited information available, the safety and efficacy of avatrombopag in patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh class C, MELD score &gt; 24) have not been established (see section 4.4).
Der er rapporteret portvenetrombose med øget hyppighed hos patienter med kronisk leversygdom, som havde trombocyttal &gt; 200 x 109/l, og som fik en trombopoietinreceptoragonist (se pkt.
Portal vein thrombosis has been reported at an increased frequency in patients with chronic liver disease who had platelet counts &gt; 200 x 109/L receiving a thrombopoietin receptor agonist (see section 4.8).
Kohorte med lavt trombocyttal ved baseline ( &lt; 40 x 109/l)
Low baseline platelet count cohort ( &lt; 40 x 109/L)
Kohorte med højt trombocyttal ved baseline (≥ 40 til &lt; 50 x 109/l)
High baseline platelet count (≥ 40 to &lt; 50 x 109/L)
Knogler, led, muskler og bindevæv
Musculoskeletal &amp; connective tissue disorders
ikke almindelig (≥1/1.000 til &lt; 1/100), sjælden (≥1/10.000 til &lt; 1/1.000), meget sjælden ( &lt; 1/10.000), ikke kendt (kan ikke estimeres ud fra forhåndenværende data).
&lt; 1/10); uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100); rare (≥ 1/10,000 to &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000), not known (cannot be estimated from the available data).
Liste over bivirkninger Bivirkningernes frekvens er defineret som følger: Meget almindelig (≥1/10), almindelig (≥1/100 til &lt; 1/10),
The frequency of adverse reactions is defined as follows: very common (≥ 1/10); common (≥ 1/100 to
I plasma er tacrolimus stærkt bundet ( &gt; 98,8 %) til plasmaproteiner, hovedsagelig til serumalbumin og surt alfa-1glykoprotein.
( &gt; 98.8%) to plasma proteins, mainly to serum albumin and α-1-acid glycoprotein.
De hyppigst rapporterede bivirkninger (forekommer hos &gt; 10 % af patienterne) er tremor, nyreinsufficiens, hyperglykæmi, diabetes mellitus, hyperkaliæmi, infektioner, hypertension og insomnia.
The most commonly reported adverse reactions (occurring in &gt; 10% of patients) are tremor, renal impairment, hyperglycaemic conditions, diabetes mellitus, hyperkalaemia, infections, hypertension and insomnia.
Overlevelse ved pancreastransplantater var efter 1 år signifikant bedre med tacrolimus end med ciclosporin: 91,3 % versus 74,5 % (p &lt; 0,0005), mens overlevelsen ved nyretransplantater var den samme i de 2 grupper.
Pancreas survival at 1 year was significantly superior with tacrolimus: 91.3% versus 74.5% with ciclosporin (p &lt; 0.0005), whereas renal graft survival was similar in both groups.
Der er risiko for præmatur fødsel ( &lt; 37 uger) (forekom ved 66 ud af 123 fødsler, dvs. 53,7 %; dog viste data, at størstedelen af de nyfødte havde normal fødselsvægt for deres gestationsalder) såvel som hyperkaliæmi hos den nyfødte (forekomst hos 8 ud af 111 nyfødte.
In case of in utero exposure, monitoring of the newborn for the potential adverse events of tacrolimus is recommended (in particular effects on the kidneys).There is a risk for premature delivery ( &lt; 37 week) (incidence of 66 of 123 births, i.e. 53.7%; however, data showed that the majority of the newborns had normal birth weight for their gestational age) as well as for hyperkalaemia in the newborn (incidence 8 of 111 neonates, i.e. 7.2%) which, however normalises spontaneously.
influenzalignende symptomer - Maveproblemer sÃ¥som betÃ¦ndelse eller mavesÃ¥r som giver mavesmerter eller diarrÃ©, maveblÃ¸dning,
inflammation of the throat, cough, flu-like symptoms - Stomach problems such as inflammation or ulcer causing abdominal pain or diarrhoea, bleeding in the stomach, inflammation or ulcer in the mouth, collection of fluid in the belly, vomiting,
influenzalignende symptomer, nervÃ¸sitet, fremmedfÃ¸lelse, multiorgansvigt, trykken for brystet, temperaturintolerans
influenza like illness, feeling jittery, feeling abnormal, multi-organ failure, chest pressure sensation, temperature intolerance rare:
infektion - nilotinib og imatinib (bruges til behandling af visse typer cancer) - mycophenolsyre, som bruges til at undertrykke immunsystemet for at forhindre afstÃ¸dning af et transplantat - medicin til forebyggelse og behandling af mavesÃ¥r og spiserÃ¸rskatar (f.eks. omeprazol, lansoprazol eller cimetidin) - antiemetika, der anvendes til behandling af kvalme og opkastning (f.eks. metoclopramid) - cisaprid eller det syreneutraliserende middel magnesium-aluminium-hydroxid, der anvendes til behandling af halsbrand - p-piller, hormonbehandling med ethinylestradiol eller hormonbehandling med danazol - medicin mod forhÃ¸jet blodtryk eller hjerteproblemer (f.eks. nifedipin, nicardipin, diltiazem og verapamil) - antiarytmika (amiodaron), som bruges til behandling af arytmier (uregelmÃ¦ssig hjerterytme) - lÃ¦gemidler kendt som âstatinerâ til behandling af forhÃ¸jet kolesterol og triglycerider - phenytoin og phenobarbital til behandling af epilepsi - kortikosteroiderne prednisolon og methylprednisolon, der anvendes til behandling af betÃ¦ndelsestilstande eller til at undertrykke immunsystemet (f.eks. ved afstÃ¸dning af organ efter transplantation) - nefazodon til behandling af depression - naturmedicin, der indeholder perikon (Hypericum perforatum) eller ekstrakt af Schisandra sphenanthera.
and combination tablets, used to treat HIV infection - HCV protease inhibitors (e.g. telaprevir, boceprevir, and the combination ombitasvir/paritaprevir/ritonavir with or without dasabuvir), used to treat hepatitis C infection - nilotinib and imatinib (used to treat certain cancers) - mycophenolic acid, used to suppress the immune system to prevent transplant rejection - medicines for stomach ulcer and acid reflux (e.g. omeprazole, lansoprazole or cimetidine) - anti-emetics, used to treat nausea and vomiting (e.g. metoclopramide) - cisapride or the antacid magnesium-aluminium-hydroxide, used to treat heartburn - the contraceptive pill, hormone treatments with ethinylestradiol, or hormone treatments with danazol - medicines used to treat high blood pressure or heart problems (e.g. nifedipine, nicardipine,
Farmakokinetiske studier indikerer, at imepitoin absorberes godt ( &gt; 92%) efter oral administrering, og at der ikke forekommer nogen udtalt first pass-metabolisme.
Pharmacokinetic studies indicate that imepitoin is well absorbed ( &gt; 92%) after oral administration and that no pronounced first pass effect occurs.
Ejerrapporterede målinger af angstsymptomerne hos deres hunde (baseret på Lincoln Sound Sensitivity Scale) under en støjhændelse: Sumscorerne viste en statistisk signifikant behandlingseffekt til fordel for imepitoin med en forskel i angstscore mellem imepitoin og placebo på -6,1, p  0,0001, 95 % CI [-8,6,-3,6].
Owner-reported measure of their dog's anxiety symptoms (based on Lincoln Sound Sensitivity Scale) during a noise event: The sum scores showed a statistically significant treatment effect favouring imepitoin with a difference in anxiety score between imepitoin and placebo of -6.1; p &lt; 0.0001, 95% CI [-8.6;-3.6].
Til effektanalysen blev 226 hunde (104 imepitoin, 122 placebo) medtaget (mindst én dosis medicin og data til evaluering af co-primære endepunkter), og følgende resultater blev observeret for de to coprimære endepunkter: Ejer vurderede den samlede effekt af forsøgsbehandlingen (baseret på tegn under en støjhændelse og en sammenligning med tegn under en eller flere tidligere støjhændelser uden behandling: De kumulative odds for en god eller glimrende effekt var signifikant højere i imepitopin gruppen end i placebogruppen (odds-ratio = 4,689, p  0,0001, 95 % CI [2,79;7,89]).
For the efficacy analysis, 226 dogs (104 imepitoin, 122 placebo) were eligible (at least one dose of medication &amp; data for evaluation of co-primary endpoints), and the following results were observed for the two co-primary endpoints: Owner assessed overall effect of study treatment (based on signs during a noise event and a comparison to signs during a previous noise event(s) without treatment: The cumulative odds of a good or excellent effect were significantly greater in the imepitoin group compared with the placebo group (Odds Ratio = 4.689; p &lt; 0.0001, 95% CI [2.79;7.89]).
&lt; 1/1,000), meget sjælden ( &lt; 1/10.000) og ikke kendt (kan ikke estimeres ud fra forhåndenværende data).
&lt; 1/1,000), very rare ( &lt; 1/10,000) and not known (cannot be estimated from the available data).
ENTYDIG IDENTIFIKATOR - MENNESKELIGT LÆSBARE DATA &lt; Ikke relevant. &gt;
UNIQUE IDENTIFIER - HUMAN READABLE DATA &lt; Not applicable. &gt;
Ældre Der er kun begrænsede oplysninger om ældre (n=12, &gt; 65 år) og meget ældre (n= 2, 75-84 år) patienter.
There is only limited information in elderly (n=12, &gt; 65 year old) and very elderly (n= 2, 75-84 year old) patients.
17 ENTYDIG IDENTIFIKATOR - 2D-STREGKODE &lt; Ikke relevant. &gt;
UNIQUE IDENTIFIER - 2D BARCODE &lt; Not applicable. &gt;
(≥1/10), almindelig (≥1/100 til &lt; 1/10), ikke almindelig (≥1/1.000 til &lt; 1/100), sjælden (≥1/10.000 til
The following categories are used to rank the adverse reactions by frequency of occurrence: very common (≥1/10), common (≥1/100 to &lt; 1/10), uncommon (≥1/1,000 to &lt; 1/100), rare (≥1/10,000 to
InfektionerogparasitÃ¦resygdomme
Infections and infestations
Hyppigheden defineres som meget almindelig (≥1/10), almindelig (≥1/100 til &lt; 1/10), ikke almindelig (≥1/1 000 til &lt; 1/100), sjælden (1/10 000 til &lt; 1/1 000), meget sjælden ( &lt; 1/10 000), ikke kendt (kan ikke estimeres ud fra forhåndenværende data).
&lt; 1/100), rare (≥1/10,000 to &lt; 1/1,000), very rare ( &lt; 1/10,000), not known (cannot be estimated from the available data).
Der anvendes følgende konventioner til klassificering af hyppigheden af bivirkninger (ADR): meget almindelig (≥ 1/10), almindelig (≥ 1/100 til &lt; 1/10), ikke almindelig (≥ 1/1.000 til &lt; 1/100), sjælden (≥ 1/10.000 til &lt; 1/1.000), meget sjælden ( &lt; 1/10.000), ikke kendt (kan ikke estimeres ud fra forhåndenværende data).
The following convention is used for the classification of the frequency of an adverse drug reaction (ADR): very common (≥ 1/10); common (≥ 1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100); rare (≥ 1/10,000 to &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000); not known (cannot be estimated from the available data).
25% af patienterne havde kreatininclearance på &lt; 60 ml/min.
Twenty five percent of patients had a creatinine clearance of &lt; 60 mL/min.
Uomdannet ixazomib udgjorde &lt; 3,5% af den indgivne dosis, der blev genfundet i urinen.
Unchanged ixazomib accounted for &lt; 3.5% of the administered dose recovered in urine.
Patienterne havde gennemgået et til tre tidligere behandlingsregimer (median på 1), herunder med bortezomib (69%), carfilzomib ( &lt; 1%), thalidomid (45%), lenalidomid (12%) og melphalan (81%).
Patients received one to three prior therapies (median of 1) including prior treatment with bortezomib (69%), carfilzomib ( &lt; 1%), thalidomide (45%), lenalidomide (12%), melphalan (81%).
Ved koncentrationer, der er højere end de klinisk observerede, blev ixazomib metaboliseret af flere CYP-isoformer med anslået relative bidrag fra 3A4 (42,3%), 1A2 (26,1%), 2B6 (16,0%), 2C8 (6,0%), 2D6 (4,8%), 2C19 (4,8%) o
At concentrations exceeding those observed clinically, ixazomib was metabolized by multiple CYP isoforms with estimated relative contributions of 3A4 (42.3%), 1A2 (26.1%), 2B6 (16.0%), 2C8 (6.0%), 2D6 (4.8%), 2C19 (4.8%) and 2C9 ( &lt; 1%).
Hyppigheden af alvorlige (grad 3-4) hændelser med hypokalæmi var højere i ixazomib-gruppen (5%) end i placebogruppen ( &lt; 1%).
The frequency of severe (Grade 3-4) events of hypokalaemia was higher in the ixazomib regimen (5%) than the placebo regimen ( &lt; 1%).
Infektioner og parasitÃ¦re sygdomme Infektion i de Ã¸vre luftveje
Infections and infestations Upper respiratory tract infection
Trombocytopeni (trombocyttal) Trombocyttal &lt; 30.000/mm3
Thrombocytopenia (platelet count) Platelet count &lt; 30,000/mm3
Ixazomibs PK blev bestemt ved en dosis på 3 mg hos patienter med normal nyrefunktion (kreatininclearance ≥ 90 ml/min., N = 18), alvorligt nedsat nyrefunktion (kreatininclearance &lt; 30 ml/min., N = 14) eller dialysekrævende ESRD (N = 6).
The PK of ixazomib was characterized at a dose of 3 mg in patients with normal renal function (creatinine clearance ≥ 90 mL/min, N=18), severe renal impairment (creatinine clearance &lt; 30 mL/min, N=14), or ESRD requiring dialysis (N=6).
Perifer motorisk neuropati blev rapporteret hos &lt; 1% i begge grupper.
Peripheral motor neuropathy was not commonly reported in either regimen ( &lt; 1%).
Neutropeni (absolut neutrofiltal) Absolut neutrofiltal &lt; 500/mm3
Absolute neutrophil count &lt; 500/mm3
Blandt patienter &gt; 75 år blev der observeret hjertearytmier hos 10 patienter (21%) i ixazomib-gruppen og hos 9 patienter (15%) i placebogruppen.
Cardiac arrhythmias in patients &gt; 75 years of age were observed in 10 patients (21%) in the ixazomib regimen and 9 patients (15%) in the placebo regimen.
Blandt patienter &gt; 75 år blev det rapporteret, at 13 patienter (28%) i ixazomib-gruppen og 10 patienter (16%) i placebogruppen seponerede behandlingen.
Discontinuations in patients &gt; 75 years of age were reported in 13 patients (28%) in the ixazomib regimen and 10 patients (16%) in the placebo regimen.
Dosisjustering af ixazomib er ikke nødvendig hos patienter med let nedsat leverfunktion (total-bilirubin ≤ øvre grænse for normalområdet (ULN) og aspartat-aminotransferase (ASAT) &gt; ULN eller total-bilirubin &gt; 1-1,5 x ULN og enhver ASAT).
No dose adjustment of ixazomib is required for patients with mild hepatic impairment (total bilirubin ≤ upper limit of normal (ULN) and aspartate aminotransferase (AST) &gt; ULN or total bilirubin &gt; 1-1.5 x ULN and any AST).
Den reducerede dosis på 3 mg anbefales til patienter med moderat nedsat leverfunktion (total-bilirubin &gt; 1,5-3 x ULN) eller alvorligt nedsat leverfunktion (total-bilirubin &gt; 3 x ULN) (se pkt.
The reduced dose of 3 mg is recommended in patients with moderate (total bilirubin &gt; 1.5-3 x ULN) or severe (total bilirubin &gt; 3 x ULN) hepatic impairment (see section 5.2).
Udslæt resulterede i seponering af et eller flere af de tre lægemidler hos &lt; 1% af patienterne i begge grupper.
Rash resulted in discontinuation of one or more of the three medicinal products in &lt; 1% of patients in both regimens.
• Hvis trombocyttallet atter falder til &lt; 30.000/mm3, udsættes ixazomib og lenalidomid, indtil trombocyttallet er ≥ 30.000/mm3.
• If platelet count falls to &lt; 30,000/mm3 again, withhold ixazomib and lenalidomide until platelet count ≥ 30,000/mm3.
Diarré resulterede i seponering af et eller flere af de tre lægemidler hos 1% af patienterne i ixazomib-gruppen og &lt; 1% af patienterne i placebogruppen.
Diarrhoea resulted in discontinuation of one or more of the three medicinal products in 1% of patients in the ixazomib regimen and &lt; 1% of patients in the placebo regimen.
Perifer neuropati resulterede i seponering af et eller flere af de tre lægemidler hos 1% af patienterne i ixazomib-gruppen mod &lt; 1% i placebo-gruppen.
Peripheral neuropathy resulted in discontinuation of one or more of the three medicinal products in 1% of patients in the ixazomib regimen compared to &lt; 1% of patients in the placebo regimen.
Trombocytopeni resulterede i seponering af et eller flere af de tre lægemidler hos &lt; 1% af patienterne i ixazomib-gruppen og &lt; 1% af patienterne i placebogruppen.
Thrombocytopenia resulted in discontinuation of one or more of the three medicinal products in &lt; 1% of patients in the ixazomib regimen and 1% of patients in the placebo regimen.
Den reducerede dosis på 3 mg anbefales til patienter med alvorligt nedsat nyrefunktion (kreatininclearance &lt; 30 ml/min.)
The reduced dose of 3 mg is recommended in patients with severe renal impairment (creatinine clearance &lt; 30 mL/min) or end-stage renal disease (ESRD) requiring dialysis.
Baseret på resultaterne fra en populationsfarmakokinetisk analyse er farmakokinetikken (PK) for ixazomib sammenlignelig hos patienter med normal leverfunktion og patienter med let nedsat leverfunktion (total-bilirubin &lt; ULN og ASAT &gt; ULN eller total-bilirubin &gt; 1-1,5 x ULN og enhver ASAT).
The PK of ixazomib is similar in patients with normal hepatic function and in patients with mild hepatic impairment (total bilirubin ≤ ULN and AST &gt; ULN or total bilirubin &gt; 1-1.5 x ULN and any AST) based on the results of a population PK analysis.
Hos patienter med moderat nedsat leverfunktion (total-bilirubin &gt; 1,5-3 x ULN, N = 13) blev PK for ixazomib bestemt ved en dosis på 2,3 mg og hos patienter med alvorligt nedsat leverfunktion (total-bilirubin &gt; 3 x ULN, N = 18) ved en dosis på 1,5 mg. Ikke-bundet dosis-normaliseret AUC var 27% højere hos patienter med moderat eller alvorligt nedsat leverfunktion sammenlignet med patienter med normal leverfunktion (se pkt.
The PK of ixazomib was characterized in patients with normal hepatic function at 4 mg (N=12), moderate hepatic impairment at 2.3 mg (total bilirubin &gt; 1.5-3 x ULN, N=13) or severe hepatic impairment at 1.5 mg (total bilirubin &gt; 3 x ULN, N=18).
I tabellen nedenfor er alle bivirkninger anført efter organklasse og hyppighed: Meget almindelige (≥1/10); almindelige (≥ 1/100 til &lt; 1/10); ikke almindelige (≥ 1/1.000 til &lt; 1/100); sjældne (≥ 1/10.000 til &lt; 1/1.000); meget sjældne ( &lt; 1/10.000) og ikke kendte (kan ikke estimeres ud fra forhåndenværende data).
In the table below all adverse reactions are listed by system organ class and frequency: very common (≥ 1/10); common (≥ 1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100); rare (≥ 1/10,000 to &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000) and not known (cannot be estimated from the available data).
Monte Carlo simulering baseret på en populationsfarmakokinetisk model, har vist, at man ved et dosisregime på 20 mg/kg hver 8. time opnåede 60% T &gt; MIC for P. aeruginosa hos 95% af for tidligt fødte og hos 91% af fuldbårne nyfødte.
Monte Carlo simulation based on a population PK model showed that a dose regimen of 20 mg/kg 8 hourly achieved 60 %T &gt; MIC for P. aeruginosa in 95 % of pre-term and 91 % of full term neonates.
Sammenligning har vist overensstemmende farmakokinetik mellem doser og halveringstider hos voksne og børn bortset fra de yngste patienter ( &lt; 6 måneder: t1/2 = 1,6 timer).
Comparison showed consistent pharmacokinetics between the doses and half-lives similar to those observed in adults in all but the youngest subjects ( &lt; 6 months t1/2 1.6 hours).
Infektioner, der skyldes bakterier, reagerer ikke altid pÃ¥ antibiotikabehandling.
Sometimes an infection caused by bacteria does not respond to a course of an antibiotic.
Der var AUC-forøgelser på 2,4 gange hos patienter med moderat nedsat nyrefunktion (kreatinin-clearence 33-74 ml/min), 5 gange hos patienter med svært nedsat nyrefunktion (kreatinin-clearence 423 ml/min) og 10 gange hos hæmodialysepatienter (kreatinin-clearence &lt; 2 ml/min) sammenlignet med raske personer (kreatinin-clearence &gt; 80 ml/min).
There were AUC increases of 2.4 fold in patients with moderate impairment (CrCL 33-74 ml/min), 5 fold in severe impairment (CrCL 4-23 ml/min) and 10 fold in haemodialysis patients (CrCL &lt; 2 ml/min) when compared to healthy subjects (CrCL &gt; 80 ml/min).
Farmakokinetiske/farmakodynamiske (PK/PD) forhold Som for andre betalaktamantibiotika er det vist, at tiden, hvor meropenemkoncentrationen overstiger MIC (T &gt; MIC), bedst korrelerer med effekten.
Similar to other beta-lactam antibacterial agents, the time that meropenem concentrations exceed the MIC (T &gt; MIC) has been shown to best correlate with efficacy.
Infektionstypen, dens svÃ¦rhedsgrad og det kliniske respons skal tages i betragtning, nÃ¥r meropenemdosis og behandlingsvarighed fastsÃ¦ttes.
The dose of meropenem administered and the duration of treatment should take into account the type of infection to be treated, including its severity, and the clinical response.
Information om rekonstitution og administration er anfÃ¸rt i et aftageligt afsnit sidst i denne indlÃ¦gsseddel.
Information on reconstitution and administration is provided in a detachable section at the end of this leaflet.
Den anbefalede startdosis til ældre patienter ( &gt; 60 år) er 2,5 - 5 mg.
The recommended starting dose in elderly patients ( &gt; 60 years) is 2.5 - 5 mg.
Almindelige (≥ 1/100 til &lt; 1/10): Postural hypotension, hypotension.
Common (≥ 1/100 to &lt; 1/10): Postural hypotension, hypotension.
til &lt; 1/10), ikke almindelig (≥1/1.000 til &lt; 1/100), sjælden (≥1/10.000 til &lt; 1/1.000), meget sjælden ( &lt; 1/10.000), ikke kendt (kan ikke estimeres ud fra forhåndenværende data).
common (≥ 1/100 to &lt; 1/10), uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100), rare (≥ 1/10,000 to &lt; 1/1,000), very rare ( &lt; 1/10,000), not known (cannot be estimated from the data available).
Alder &gt; 75 år og vaskulær/blandet demens blev identificeret som risikofaktorer for cerebrovaskulære hændelser i relation til olanzapin-behandling.
Age &gt; 75 years and vascular/mixed type dementia were identified as risk factors for CVAE in association with olanzapine treatment.
Ikke almindelige (≥ 1/1,000 til &lt; 1/100): Hypoventilation.
Uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100): Hypoventilation.
I prækliniske undersøgeler udviste olanzapin affinitet (Ki &lt; 100 nM) til serotonin 5-HT2A/2C, 5-HT3, 5HT6; dopamin D1, D2, D3, D4, D5; kolinerge muskarine receptorer M1-M5, α1-adrenerge og histamin H1-receptorer.
In preclinical studies, olanzapine exhibited a range of receptor affinities (Ki &lt; 100 nM) for serotonin 5 HT2A/2C, 5 HT3, 5 HT6; dopamine D1, D2, D3, D4, D5; cholinergic muscarinic receptors M1-M5; α1 adrenergic; and histamine H1 receptors.
Almene symptomer og reaktioner på administrationsstedet Almindelige (≥ 1/100 til &lt; 1/10): Gener ved injektionsstedet.
General disorders and administration site conditions Common (≥ 1/100 to &lt; 1/10): Injection site discomfort.
Hos 44 patienter &gt; 65 år med skizofreni gav dosering med 5 til 20 mg/dag ingen udsving i bivirkningsprofilen.
In 44 patients with schizophrenia &gt; 65 years of age, dosing from 5 to 20 mg/day was not associated with any distinguishing profile of adverse events.
Døsighed er en almindelig (≥ 1/100 til &lt; 1/10) bivirkning, som i kliniske forsøg blev forbundet med brug af intramuskulær olanzapin.
A common (≥ 1/100 to &lt; 1/10) undesirable effect associated with the use of intramuscular olanzapine in clinical trials was somnolence.