natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Dokumenter vedrørende indsigelse, annullation, ugyldighed og klagesager ved kontoret eller andre sager såsom noteringer (overdragelse, licens osv.) indgår også i sagsakterne. 
Documents relating to opposition, cancellation, invalidity and appeal proceedings before the Office or other proceedings, such as recordals (transfer, licence, etc.), also form part of the files.
Dokumenter vedrørende inhabilitet 
Documents relating to exclusion or objection
Dokumenter vedrørende inhabilitet hos kontorets medarbejdere, f.eks. på grund af mistanke om, at en medarbejders upartiskhed kan drages i tvivl. 
documents relating to the exclusion of or objection to Office staff, for example, on the grounds of suspicion of partiality;
Dokumenter vedrørende udelukkelse og indsigelse samt de dokumenter, der er omhandlet i artikel 114, stk. 4, i EU-varemærkeforordningen og i artikel 72, litra b), i gennemførelsesforordningen til EF-designforordningen, vil imidlertid ikke blive stillet til rådighed for disse organer. 
However, documents relating to exclusion and objection, as well as the documents referred to in Article 114(4) EUTMR and Article 72(b) CDIR, will not be made available to these bodies.
Dokumenterne kan være affattet på et af de 23 officielle EU-sprog. 
The documents may be in any of the 23 official languages of the European Union.
Dokumenterne til støtte for påberåbelsen skal indsendes senest tre måneder efter påberåbelsen. 
The documents in support of the claim must be submitted within 3 months of the claim.
Dokumentet anses for at være blevet meddelt den femte kalenderdag efter den dag, hvor dokumentet er placeret i brugerens indbakke, uanset om modtageren faktisk har åbnet og læst det. 
The document is deemed to have been notified on the fifth calendar day following the day on which the document is placed in the user’s inbox irrespective of whether the recipient actually opened and read it.
Dokumentet anses for at være blevet meddelt én måned efter dagen, på hvilken det blev offentliggjort på internettet. 
The document will be deemed to have been notified one month after the day on which it was posted on the internet.
Dokumentet indeholder en unik identifikationskode. 
The document contains a unique identification code.
2 Dom af 09/01/2003, C-292/00, Davidoff, EU:C:2003:9. 
2 Judgment of 09/01/2003, C-292/00, Davidoff, EU:C:2003:9.
"Dom Luís I"-broen 
the ‘Dom Luís I Bridge’
Dominerende bestanddel og begrundelse 
Dominant component and reasoning
Dommen af 09/06/2010, T-138/09, Riojavina, EU:T:2010:226, følges ikke, hvor der blev fundet en lav grad af lighed mellem import/eksport af eddike og vin. 
The judgment of 09/06/2010, T-138/09, Riojavina, EU:T:2010:226, is not followed, where a low degree of similarity was found between import/export of vinegar and wine.
Dommen henviser til et system for medlemsstatskompetencer inden for beskyttelse af geografiske betegnelser for vin, der gjaldt under den tidligere forordning (EF) nr. 1493/1999, men som ikke længere finder anvendelse. 
That judgment refers to a system of Member State competencies on the designation of geographical indications for wines that existed under previous Regulation (EC) No 1493/1999 but is no longer in force.
Dommen konkluderede i Intel-dommen, at artikel 4, stk. 4, litra a), Rådets første direktiv 89/104/EØF (svarende til artikel 8, stk. 5, i EU-varemærkeforordningen) skal fortolkes således, at bevis for, at brugen af det yngre varemærke ville skade det ældre varemærkes særpræg, forudsætter, at det er godtgjort, at der er sket en "ændring i den økonomiske adfærd" hos gennemsnitsforbrugeren af de varer eller tjenesteydelser, som det ældre varemærke er registreret for, eller at der er en alvorlig risiko for, at en sådan ændring vil ske i fremtiden. 
The Court held in Intel that Article 4(4)(a) of the First Council Directive 89/104/EEC (the equivalent of Article 8(5) EUTMR) must be interpreted as meaning that proof that use of the later mark would be detrimental to the distinctive character of the earlier mark requires evidence of a ‘change in the economic behaviour’ of the average consumer of the goods/services for which the earlier mark was registered, or a serious likelihood that such a change will occur in the future.
Domstolen anerkendte, at det kan være vanskeligere at fastlægge særpræg for varemærker bestående af et enkelt bogstav end for andre ordmærker, men fastslog, at disse omstændigheder ikke berettiger fastsættelsen af specifikke kriterier, der supplerer eller afviger fra anvendelsen af kriteriet for fornødent særpræg, som det er fortolket i retspraksis. 
The Court, although acknowledging that it may prove more difficult to establish distinctiveness for marks consisting of a single letter than for other word marks, held that these circumstances do not justify laying down specific criteria supplementing or derogating from application of the criterion of distinctiveness as interpreted in the case-law.
Domstolen anførte, at det er en selvstændig objektiv betingelse, som ikke udelukkende kan udledes af subjektive bestanddele, som f.eks. hvordan forbrugere opfatter spredningen af det velrenommerede mærkes image og identitet. 
It indicated that it is an autonomous objective condition, which cannot be deduced solely from subjective elements such as how consumers perceive the dispersion of the reputed mark’s image and identity.
Domstolen anførte, at et EU-varemærke skal være kendt i en væsentlig del af EU af en betydelig del af den berørte kundekreds for de varer eller tjenesteydelser, der er omfattet af varemærket. 
The Court indicated that a European Union trade mark must be known in a substantial part of the EU by a significant part of the public concerned by the goods or services covered by that trade mark.
Domstolen anførte, at varemærket i så fald kunne registreres, forudsat at tegnet er i stand til at adskille ansøgerens påberåbte tjenesteydelser fra andre virksomheders, og så længe der ikke foreligger nogen anden begrundelse for afslag. 
The Court indicated that in such a case, the trade mark could be registered, provided that the sign is capable of distinguishing the services of the applicant for registration from those of other undertakings and if no other grounds for refusal apply.
Domstolen anvendte samme tidsmæssige kriterium på erhvervelsen af rettigheden og konkluderede, at anvendelsen skulle finde sted før indgivelse af ansøgningen. 
The Court applied the same temporal condition as to the acquisition of the right and concluded that use had to take place before the filing of the application.
Domstolen behandlede begrebet sammenhæng mellem tegnene i sin dom af 27/11/2008, C-252/07, Intel, EU:C:2008:655, § 30 (og den deri anførte retspraksis), som — skønt den omhandler fortolkningen af artikel 4, stk. 4, litra a), i Rådets første direktiv 89/104/EØF — finder anvendelse på artikel 8, stk. 5, i EU-varemærkeforordningen, der er den tilsvarende bestemmelse i EU-varemærkeforordningen. 
The notion of a link between the signs was addressed by the Court in its judgment of 27/11/2008, C-252/07, Intel, EU:C:2008:655, § 30 (and the case-law cited therein), which, although referring to the interpretation of Article 4(4)(a) of First Council Directive 89/104/EEC, is applicable to Article 8(5) EUTMR, which is the equivalent provision in the EUTMR.
Domstolen bemærkede i sin dom af 07/12/2010, T-59/08, Nimei La Perla Modern Classic, EU:T:2010:500, § 57, 58, at selv om det ikke kræves, at der foreligger risiko for forveksling af de to omtvistede varemærker for at godtgøre, at det yngre varemærke drager utilbørlig fordel af det ældre varemærkes renommé, vil det blive accepteret som bevis for en alvorlig risiko for, at en sådan krænkelse ville kunne indtræde i fremtiden, hvis en sådan risiko påvises på grundlag af faktiske omstændigheder. 
Finally, as noted by the Court in its judgment of 07/12/2010, T-59/08, Nimei La Perla Modern Classic, EU:T:2010:500, § 57, 58, although likelihood of confusion between the two marks at issue is not required to demonstrate that the later mark takes unfair advantage of the earlier mark, where such likelihood is established on the basis of facts, this will be taken as proof that unfair advantage has been taken or that, at least, there is a serious risk of such injury in the future.
Domstolen betragtede risikoen for forveksling grundigt i Sabèl (11/11/1997, C-251/95, Sabèl, EU:C:1997:528). 
The Court considered likelihood of confusion comprehensively in Sabèl (11/11/1997, C-251/95, Sabèl, EU:C:1997:528).
Domstolen diskuterede, om den anvendelse, som udelukkende eller i det væsentlige finder sted i perioden, der ligger mellem indgivelsen af registreringsansøgningen og ansøgningens bekendtgørelse, var tilstrækkelig til at opfylde anvendelseskravet. 
The Court discussed whether use that takes place exclusively or to a large extent between the filing of an application for registration and its publication was sufficient to meet the use requirement.
Domstolen erkendte, at det kan vise sig vanskeligere at afgøre fornødent særpræg for varemærker bestående af et enkelt bogstav end for andre ordmærker, men fastslog, at disse omstændigheder ikke berettiger fastsættelsen af specifikke kriterier, der supplerer eller afviger fra anvendelsen af kriteriet om fornødent særpræg som fortolket i retspraksis. 
The Court, while acknowledging that it may prove more difficult to establish distinctiveness for marks consisting of a single letter than for other word marks, held that these circumstances do not justify laying down specific criteria supplementing or derogating from application of the criterion of distinctiveness as interpreted in the case-law.
Domstolen fandt, at den kendsgerning, at indsigeren ikke fremlagde tal vedrørende markedsandelen, ikke satte spørgsmålstegn ved denne konklusion (præmis 51). 
The Court considered that the fact that it did not produce figures regarding market share did not call this finding into question (para. 51).
Domstolen fandt, at det forhold, at "indehaveren af varemærket kan anvende det i en farve eller i en farvesammensætning og i givet fald opnå beskyttelse ifølge de relevante gældende bestemmelser ... indebærer ikke ... at registreringen af et varemærke, der ikke omfatter nogen bestemt farve, omfatter alle de farvesammensætninger, der er omfattet af den grafiske gengivelse" (præmis 39). 
The Court considered that the fact that ‘the proprietor of a mark may use it in a colour or a combination of colours and obtain for it, as the case may be, protection under the relevant applicable provisions … does not mean … that the registration of a mark which does not designate any specific colour covers all colour combinations which are enclosed with the graphic representation’ (para. 39).
Domstolen fandt, at en transitforsendelse, der består i at transportere varer, der lovligt er fremstillet i en medlemsstat, til et tredjeland, gennem en eller flere medlemsstaters områder, ikke indebærer markedsføring af de pågældende varer og derfor ikke kan krænke varemærkerettens særlige genstand (vedrørende transit gennem Frankrig af varer fra Spanien med destination i Polen, se dom af 23/10/2003, C-115/02, Rioglass and Transremar, EU:C:2003:587, § 27; 09/11/2006, C-281/05, Diesel, EU:C:2006:709, § 19). 
The Court has held that transit, which consists in transporting goods lawfully manufactured in a Member State to a non-member country by passing through one or more Member States, does not involve any marketing of the goods in question and is therefore not liable to infringe the specific subject matter of the trade mark (regarding the transit through France of goods originating in Spain and destined for Poland, see judgments of 23/10/2003, C-115/02, Rioglass and Transremar, EU:C:2003:587, § 27; 09/11/2006, C-281/05, Diesel, EU:C:2006:709, § 19).
Domstolen fandt, at henset til den betydelige tid, der kan forløbe mellem indgivelsen af registreringsansøgningen og offentliggørelsen af denne, sikrer forpligtelsen til erhvervsmæssig anvendelse af tegnet før indgivelse af ansøgningen, at den påberåbte brug af det omhandlede tegn er en reel brug og ikke en praksis, som alene har til formål at hindre registrering af et nyt varemærke (præmis 166-168). 
The Court of Justice considered that in view of the considerable period of time which may elapse between the filing of an application for registration and its publication, the obligation of use in the course of trade of the sign before the filing of the application guarantees that the use claimed for the sign concerned is real and not an exercise whose sole aim has been to prevent registration of a new trade mark (paras 166-168).
Domstolen fandt, at risiko for, at der fremkaldes en association, ikke er et alternativ til begrebet risiko for forveksling, men at det blot tjener til nærmere at fastlægge dette begrebs rækkevidde. 
The Court found that likelihood of association is not an alternative to likelihood of confusion, but that it merely serves to define its scope.
Domstolen fandt, at selv om tyrkisk ikke er et officielt EU-sprog, er det et af de officielle sprog i Republikken Cypern. 
The Court held that while Turkish is not an official language of the EU, it is one of the official languages of the Republic of Cyprus.
Domstolen fandt, at tegnene begrebsmæssigt næsten var identiske. 
The Court found that the signs were almost identical conceptually.
Domstolen fandt, at varemærket MONACO skulle afvises for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 16, 39, 41 og 43, idet ordet "monaco" kunne anvendes i handelen til at angive oprindelse, geografisk destination eller sted for levering af tjenesteydelser. 
The Court considered that the trade mark MONACO had to be refused for goods and services in Classes 9, 16, 39, 41 and 43 as the word ‘monaco’ could be used, in trade, to designate origin, geographical destination or the place of supply of services.
Domstolen fandt bevis for renommé, selv om indsigeren ikke fremlagde tal for markedsandele (præmis 47-52). 
The Court found reputation proven, even though the opponent did not submit any market share figures (paras 47 to 52).
Domstolen fandt derfor, at den gennemsnitlige forbruger i Cypern, hvor både græsk og tyrkisk er officielle sprog, vil forstå, at ordene HALLOUMI eller HELLIM begge referer til den samme ostespecialitet fra Cypern. 
Therefore, the Court found that the average consumer in Cyprus, where both Greek and Turkish are official languages, will understand that the words HALLOUMI or HELLIM both refer to the same specialty cheese from Cyprus.
Domstolen fandt endvidere, at der ikke kan tages hensyn til brug af varemærket i tredjelande (præmis 38). 
The Court further indicated that use of the mark in non-EU territories cannot be taken into account (para. 38).
Domstolen fandt følgende tegn forskellige på trods af overlapning i bogstavernes rækkefølge. 
The Court considered the following signs dissimilar despite the overlap in a sequence of letters.
Domstolen fandt i denne henseende, at eventuelle omstændigheder efter indgivelsen af denne begæring kan gøre det muligt at bekræfte eller bedre at vurdere rækkevidden af anvendelsen af varemærket i den relevante periode samt indehaverens virkelige hensigter i den samme periode (27/01/2004, C-259/02, Laboratoire de la mer, EU:C:2004:50, § 31). 
The Court held in this context that circumstances subsequent to the relevant point of time may make it possible to confirm or better assess the extent to which the trade mark was used during the relevant period and the real intentions of the proprietor during that time (27/01/2004, C-259/02, Laboratoire de la mer, EU:C:2004:50, § 31).
Domstolen fastslog, at "brugen af tegnet [...] finder sted erhvervsmæssigt", jf. artikel 8, stk. 4, i EU-varemærkeforordningen, henviser til anvendelsen af tegnet "i forbindelse med en erhvervsmæssig virksomhed, hvormed der søges opnået økonomisk vinding, og ikke i private forhold" (12/11/2002, C-206/01, Arsenal, EU:C:2002:651, § 40; 25/01/2007, C-48/05, Opel, EU:C:2007:55, § 18; 11/09/2007, C-17/06, Céline, EU:C:2007:497, § 17). 
The Court of Justice ruled that the ‘use of the sign in the course of trade’ within the meaning of Article 8(4) EUTMR refers to the use of the sign ‘in the course of a commercial activity with a view to economic advantage and not as a private matter’ (12/11/2002, C-206/01, Arsenal, EU:C:2002:651, § 40; 25/01/2007, C-48/05, Opel, EU:C:2007:55, § 18; 11/09/2007, C-17/06, Céline, EU:C:2007:497, § 17).
Domstolen fastslog, at der i begæringer om ugyldighed, der er fremsat i henhold til artikel 52, stk. 2, i forordning nr. 40/94 [nu artikel 60, stk. 2, i EU-varemærkeforordningen], er den part, der søger at påberåbe sig en ældre rettighed, der er beskyttet i henhold til national lovgivning lov 
The Court held that in applications for a declaration of invalidity brought under Article 52(2) of Regulation No 40/94 [now Article 60(2) EUTMR], it is for the party who seeks to rely on an earlier right protected under national law
Domstolen fastslog, at det eneste argument, der var fremført for appelkammeret, vedrørende rimelig grund (nemlig, at ordet "nasdaq" var blevet valgt, fordi det er et akronym for "Nuovi Articoli Sportivi Di Alta Qualità") ikke var overbevisende, idet den bemærkede, at præpositioner normalt ikke medtages i akronymer. 
The Court held that the only argument put forward before the Board of Appeal in respect of due cause (namely, that the word Nasdaq had been chosen because it is an acronym for ‘Nuovi Articoli Sportivi Di Alta Qualità’) was not convincing, noting that prepositions are not generally included in acronyms.
Domstolen fastslog, at selv for sagkyndige kan muligheden for, at det ovenfor nævnte tegn kædes sammen med den pågældende organisation, ikke udelukkes (præmis 66). 
The Court maintained that even as regards professionals the possibility of making a connection between the sign represented above and the organisation concerned is not excluded (para. 66).
Domstolen fastslog, at selvom ordene "FREE" og "STYLE" i begge tegn ved første øjekast er næsten ulæselige, udtales de på samme måde uanset offentlighedens sprog. 
The Court held that, although hardly legible at first sight, the words ‘FREE’ and ‘STYLE’ in both of the signs are pronounced identically regardless of the language of the public.
Domstolen fastslog følgende: 
The Court stated that
Domstolen fastslog i sin dom af 09/09/2010, C-265/09 P, α, EU:C:2010:508, at det fornødne særpræg ved varemærker bestående af et enkelt bogstav skal vurderes i henhold til en undersøgelse baseret på kendsgerninger med fokus på de pågældende varer eller tjenesteydelser og efter de samme kriterier, der gælder for andre ordmærker (præmis 33-39). 
The Court, in its judgment of 09/09/2010, C-265/09 P, α, EU:C:2010:508, held that the distinctiveness of single-letter trade marks must be assessed according to an examination based on the facts, focusing on the goods or services concerned and the same criteria that apply to other word marks (paras 33-39).
Domstolen fastslog i sin dom af 09/09/2010, C-265/09 P, α, EU:C:2010:508, at særpræg ved varemærker bestående af et enkelt bogstav skal vurderes i henhold til en undersøgelse baseret på kendsgerninger med fokus på de pågældende varer eller tjenesteydelser og de samme kriterier, der gælder for andre ordmærker (præmis 33-39). 
In its judgment of 09/09/2010, C-265/09 P, α, EU:C:2010:508, the Court held that the distinctiveness of single-letter trade marks must be assessed according to an examination based on the facts, focusing on the goods or services concerned and the same criteria that apply to other word marks (paras 33-39).
Domstolen fastslog imidlertid også, at gratis leveringer kunne tages i betragtning ved efterprøvelsen af betingelsen om erhvervsmæssig anvendelse af den påberåbte ældre rettighed, idet disse kan være blevet gennemført i forbindelse med erhvervsmæssig virksomhed, hvormed der søges opnået økonomisk vinding, nemlig at tilegne sig nye afsætningsmuligheder (29/03/2011, C-96/09 P, Bud, EU:C:2011:189, § 152). 
However, the Court of Justice also ruled that deliveries made without charge may be taken into account in order to ascertain whether the requirement for use of the earlier right in the course of trade has been met, since those deliveries could have been made in the context of a commercial activity with a view to economic advantage, namely to acquire new outlets (29/03/2011, C-96/09 P, Bud, EU:C:2011:189, § 152).
Domstolen fastslog yderligere, at selv om det varemærke, der søges registreret, kan have været brugt som en del af et registreret varemærke eller sammen med et sådant varemærke, skal varemærkeansøgeren — med henblik på registrering af selve varemærket — ikke desto mindre godtgøre, at dette varemærke i sig selv — i modsætning til ethvert andet varemærke, som også måtte være til stede — identificerer den virksomhed, som varerne hidrører fra (16/09/2015, C-215/14, Nestlé KIT KAT, EU:C:2015:604, § 66; 24/02/2016, T-411/14, Shape of a bottle (3D), EU:T:2016:94, § 76; 16/03/2016, T-363/15, LAATIKON MUOTO (3D), EU:T:2016:149, § 51). 
The Court further ruled that, although the trade mark for which registration is sought may have been used as part of a registered trade mark or in conjunction with such a mark, the fact remains that, for the purposes of registration of the mark itself, the trade mark applicant must prove that that mark alone, as opposed to any other trade mark that may also be present, identifies the particular undertaking from which the goods originate (16/09/2015, C-215/14, Nestlé KIT KAT, EU:C:2015:604, § 66; 24/02/2016, T-411/14, Shape of a bottle (3D), EU:T:2016:94, § 76; 16/03/2016, T-363/15, LAATIKON MUOTO (3D), EU:T:2016:149, § 51).
Domstolen fastslår følgende i sin dom: "Selv om "poleringsmidler til metal" kan udgøre såvel dagligvarer som varer med en sagkyndig eller specialiseret kundekreds som målgruppe, er det ubestridt, at de varer, som varemærkeansøgningen vedrører, skal anses for at være rettet udelukkende mod sagkyndige i metalforarbejdningsindustrien. 
As stated in the relevant GC judgment: ‘Although “polish for metals” can consist equally well of everyday consumer goods as of goods intended for a professional or specialised public, it is not disputed that the goods to which the trade mark application relates must be regarded as directed solely at persons operating in the metal-working industry.
1 Domstolen fortolkede da også ofte artikel 4 og 5 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/95/EF af 22. oktober 2008 for at sikre indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker ("direktivet"), der i fortolkningsmæssig henseende generelt kan sammenlignes med artikel 8 og 9 i varemærkeforordningen. 
1 The Court was, in fact, often interpreting Articles 4 and 5 of Directive 2008/95/EC of the European Parliament and of the Council of 22 October 2008 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks (the ‘Directive’), which for the purposes of interpretation are broadly comparable to Articles 8 and 9 EUTMR.
Domstolen fremførte, at det, som er vigtigt i vurderingen af visuel lighed mellem to ordmærker, er, at de begge omfatter flere bogstaver i samme rækkefølge (præmis 83). 
The Court held that what matters in the assessment of the visual similarity of two word marks is the presence, in each of them, of several letters in the same order (para. 83).
Domstolen fremførte i sin dom af 03/06/2015, fælles sager T-544/12, PENSA PHARMA, EU:T:2015:355 og T-546/12, pensa, EU:T:2015:355, at forbrugere ikke ville udtale ordet "pharma", fordi det pågældende ord var overflødigt på grund af de pågældende varers og tjenesteydelsers karakter. 
In its judgment of 03/06/2015, in joined cases T-544/12, PENSA PHARMA, EU:T:2015:355 and T-546/12, pensa, EU:T:2015:355, the Court stated that consumers would not pronounce the word ‘pharma’, inasmuch as that word was superfluous because of the nature of the goods and services at issue.
Domstolen gav yderligere detaljerede forhold, der skulle tages i betragtning ved vurderingen af rimelig grund som følge af tidligere brug. 
The Court gave further detailed factors to be considered when assessing due cause on account of prior use.