Dette væsentlige princip blev tilsidesat i følgende tilfælde: (a) Retten konstaterede i Irland, at i forbindelse med virksomheder, hvis lokaler ikke var samlet under ét, blev forhåndsmeddelelser til toldmyndighederne om anbringelse af oksekød under toldkontrol indgivet så sent, at toldmyndighederne under ingen omstændighe¬ der havde tilstrækkelig tid til at gennemføre en undersøgelse. Det var således ikke overraskende, at en større eksportvirksomhed, som Retten aflagde besøg, aldrig havde været underkastet en sådan undersøgelse af toldmyndighederne. (b) Retten konstaterede under et revisionsbesøg hos en større oksekødseksportør i Det Forenede Kongerige, at denne havde kunnet vente med at udfylde udførselsan¬ givelsen indtil efter udløbet af fristen for toldkontrol. (c) I Forbundsrepublikken Tyskland konstaterede Retten, at toldmyndighederne aldrig havde modtaget for¬ håndsmeddelelse fra en større virksomhed, der produ¬ cerede mejeriprodukter. For så vidt angik en anden virksomhed, var forhåndsanmeldelsen sket pr. telefon med 24 timers varsel, men der forelå ingen mængdean¬ givelse eller produktbeskrivelse. (d) Sidstnævnte toldsted og et andet toldsted i Forbundsre¬ publikken Tyskland, som var ansvarlige for fire større virksomheder, der eksporterede mejeriprodukter, anvendte den praksis, at de meddelte eksportøren telefonisk, hvornår toldmyndighederne ønskede at foretage fysisk kontrol, og anmodede om, at toldin¬ spektøren blev transporteret til den pågældende virksomhed i en af virksomhedens biler. (e) Retten konstaterede i Wilhelmshaven (Forbundsrepu¬ blikken Tyskland), at forudfinansierede produkter, som var udtaget af lager med henblik på udførsel, først var blevet anmeldt til toldmyndighederne efter, at de var bragt ombord på skibet. (f) I St. Quentin (Frankrig) forlader de første forsendelser, for hvilke der er udbetalt eksportrestitutioner, fabrik¬ ken kl. 
This important principle was negated in the following cases observed by the Court: (a) in Ireland for companies with more than one set of premises, arrangements for prior notification of placing beefmeat under customs control did not allow customs sufficient time to carry out an examination should they have wished to do so. In these circum¬ stances it is not surprising that a major exporter visited by the Court had never been subject to such an examination ; (b) in the United Kingdom a major exporter of beefmeat visited by the Court was always allowed to wait until after the deadline for customs attendance before filling in the declaration ; (c) in the FR of Germany, the customs officer for one major producer of milk products had never received prior notification; for another, 24 hours telephone notice was received but with no indication of quantities or descriptions ; (d) in the case of the latter and of another customs office in the FR of Germany responsible for 4 major exporters of milk products, it was the practice to inform the trader by telephone when the customs officer wished to carry out a physical examination and to request a company car to collect the examining officer ; (e) at Wilhelmshaven (FR of Germany) , prefinanced goods removed from warehouse for export were only declared to customs when they had been loaded on board ship; (f) at St. Quentin (France) the first export refund consignments leave the factory at 9 a.m. each day.