natgillin/translations-raw huggingface dataset:
RESUMÉ V. Retten anbefaler, at: Ū Kommissionen og medlemsstaterne præciserer og begrunder delforanstaltningerne til fremme af miljøvenligt landbrug bedre og rapporterer bedre herom Ū Kommissionen vurderer centrale elementer i landdistriktsudviklingsprogrammerne mere omhyggeligt, inden den godkender dem Ū Kommissionen for den næste programmeringsperiode overvejer, Ū om betalingerne for miljøvenligt landbrug bør målrettes bedre Ū om der bør være en højere EU-støtte-sats for delforanstaltninger, der har et højere miljømæssigt potentiale Ū om der bør sondres klart mellem enkle og mere krævende delforanstaltninger til fremme af miljøvenligt landbrug, og Ū om medlemsstaterne bør være mere proaktive i forvaltningen af betalingerne for miljøvenligt landbrug. 8 Særberetning nr. 7/2011 – Er støtten til miljøvenligt landbrug udformet og forvaltet godt? 
EXECUTIVE SUMMARY V. The Court recommends that: Ū the Commission and the Member States should better clarify, justify and report on agri-environment sub-measures; Ū the Commission should assess more rigorously key elements in rural development programmes before approving them; Ū for the next programming period the Commission should consider whether: Ū agri-environment expenditure should be more precisely targeted; Ū there should be a higher rate of EU contribution for sub-measures with a higher environmental potential; Ū there should be a clear distinction between simple and more demanding agri-environment sub-measures; and Ū the Member States should be more proactive in managing agri-environment payments. 8 Special Report No 7/2011 – Is agri-environment support well designed and managed?
9 INDLEDNING LANDBRUG OG MILJØ - ET AMBIVALENT PARTNERSKAB 1. 
9 INTRODUCTION AGRICULTURE AND ENVIRONMENT — AN AMBIVALENT PARTNERSHIP 1.
Siden 1970’erne og 1980’erne har der været stigende bekymring om landbrugets skadelige indvirkning på miljøet, bl.a. om landbrugsbedrifternes stadig stigende specialisering, brugen af kunstgødning og pesticider, den høje husdyrtæthed og, navnlig i de sydlige medlemsstater, udvidelsen af vandede arealer. 
Since the 1970s and 1980s there has been rising concern about the adverse effects of agriculture on the environment. These concern, inter alia, the increasing specialisation of farms, the use of fertilisers and pesticides, high stocking densities and, in particular in the southern Member States, the extension of irrigated areas.
De prisgarantier for landbrugsprodukter, der tidligere blev givet under den fælles landbrugspolitik, har opmuntret til disse intensive landbrugsformer. 
Price guarantees for agricultural products previously offered under the common agricultural policy have encouraged these intensive farming practices.
Visse former for ekstensivt landbrug kan på den anden side bevare de landlige miljøværdier. 
Certain types of extensive farming, on the other hand, can preserve the environmental assets of the countryside.
Opgivelsen af ekstensive landbrug og af den jord, der blev dyrket ekstensivt, er blevet et stadig større problem i nogle regioner i Den Europæiske Union (EU) med negative konsekvenser for biodiversiteten og den landskabelige mangfoldighed, og det har også medført større risiko for skovbrande. 
The abandonment of extensive farms and their land is becoming an increasing problem in some regions of the European Union (EU), with negative impacts on biodiversity and landscape diversity, also leading to a higher risk of forest fires.
EU-STØTTE TIL BETALINGER FOR MILJØVENLIGT LANDBRUG 3. 
EU SUPPORT FOR AGRI-ENVIRONMENT PAYMENTS 3.
Siden 1987 har EU samfinansieret medlemsstaternes betalinger for miljøvenligt landbrug for at tage den dobbelte udfordring op, der går ud på at reducere de negative konsekvenser af intensivt landbrug og samtidig bevare de positive virkninger af ekstensivt landbrug. 
Since 1987, the EU has co-financed the Member States’ agri-environment payments in order to address the dual challenge of reducing the negative effects of intensive agriculture and maintaining the positive effects of extensive agriculture.
Formålet med disse betalinger er at »yderligere tilskynde landbrugerne og andre arealforvaltere til at tjene samfundet som helhed ved indførelse eller fortsat anvendelse af produktionsmetoder, der er forenelige med beskyttelse og forbedring af miljøet, landskabet og dets karakteristika, naturressourcerne, jordbunden og den genetiske diversitet«1. 
The purpose of these payments is to ‘further encourage farmers and other land managers to serve society as a whole by introducing or continuing to apply agricultural production methods compatible with the protection and improvement of the environment, the landscape and its features, natural resources, the soil and genetic diversity’ 1.
1698/2005 af 20. september 2005 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (EUT L 277 af 21.10.2005, s. 
1 Recital 35 of Council Regulation (EC) No 1698/2005 of 20 September 2005 on support for rural development by the European Agricultural Fund for Rural Development (EAFRD) (OJ L 277, 21.10.2005, p.
EU-midlerne til betalinger for miljøvenligt landbrug beløber sig i 2007-2013 til:22,2 milliarder euro. Særberetning nr. 7/2011 – Er støtten til miljøvenligt landbrug udformet og forvaltet godt? 
EU funds allocated to agri-environment payments for 2007–13: 22,2 billion euro Special Report No 7/2011 – Is agri-environment support well designed and managed?
Betalinger for miljøvenligt landbrug har siden 2000 været en del af EU’s politik for udvikling af landdistrikterne, der gennemføres gennem landdistriktsudviklingsprogrammer, som medlemsstaterne udformer for en periode på syv år. 
Since 2000, agri-environment payments have been part of the EU’s rural development policy, which is implemented through rural development programmes prepared by the Member States for a period of seven years.
Det er obligatorisk for medlemsstaterne at medtage betalinger for miljøvenligt landbrug i deres programmer, og for den nuværende periode, der dækker 2007-2013, har medlemsstaterne tildelt 22,2 milliarder euro i EU-midler hertil. 
It is mandatory for the Member States to include agri-environment payments in their programmes and, for the current period, covering 2007–13, Member States have allocated 22,2 billion euro in EU funds to them.
Figur 1 viser tildelingerne pr. medlemsstat. 
Figure 1 shows allocations by Member State.
De faktiske EU-udgifter for regnskabsåret 2009 beløb sig til 2,5 milliarder euro og til 7,7 milliarder euro for første halvdel af programmeringsperioden (1. januar 2007 – 1. juli 2010)2. 
Actual EU expenditure for the financial year 2009 amounted to 2,5 billion euro, and to 7,7 billion euro for the first half of the programming period (1 January 2007–1 July 2010) 2.
2 Beløbene på 2,5 og 7,7 milliarder euro er et normalt udgiftsmønster. 
2 The amounts of 2,5 and 7,7 billion euro represent a normal expenditure pattern.
Den oprindelige tildeling til miljøvenligt landbrug i 2007 (20,2 milliarder euro) blev forhøjet med 2 milliarder euro som følge af revisionen af den fælles landbrugspolitik (i forbindelse med sundhedstjekket og genopretningsplanen). 
The initial allocation for agri-environment in 2007 (20,2 billion euro) was increased by 2 billion euro following the review of the CAP (in the context of the health check and the recovery package).
Udgifterne var desuden relativt lave i 2007 og 2008, fordi programmerne stadig var ved at blive godkendt. 
In addition, expenditure in 2007 and 2008 was relatively low because the programmes were still being approved.
10 FIGUR 1 EU-MIDLER TILDELT TIL BETALINGER FOR MILJØVENLIGT LANDBRUG (2007-2013) (SOM GODKENDT I PROGRAMMERNE TIL UDVIKLING AF LANDDISTRIKTERNE PR. DECEMBER 2009) 2 500 2 000 1 500 1 000 500 0 Kilde: DG AGRI: Rural Development in the European Union - Statistical and Economic Information - Report 2009, December 2009 (Section 4.1.1 EAFRD - Overview of the Financial Plans). 
10 FIGURE 1 EU FUNDS ALLOCATED TO AGRI-ENVIRONMENT PAYMENTS (2007–13) (AS APPROVED IN RURAL DEVELOPMENT PROGRAMMES BY DECEMBER 2009) 2 500 2 000 1 500 1 000 500 0 Source: Agriculture and Rural Development DG: Rural Development in the European Union — Statistical and Economic Information — Report 2009, December 2009 (Section 4.1.1 EAFRD Overview of the Financial Plans).
Belgien Bulgarien Den Tjekkiske Republik Danmark Tyskland Estland Irland Grækenland Spanien Frankrig Italien Cypern Letland Litauen Luxembourg Ungarn Malta Nederlandene Østrig Polen Portugal Rumænien Slovenien Slovakiet Finland Sverige Det Forenede Kongerige Million euro 
Belgium Bulgaria Czech Republic Denmark Germany Estonia Ireland Greece Spain France Italy Cyprus Latvia Lithuania Luxembourg Hungary Malta Netherlands Austria Poland Portugal Romania Slovenia Slovakia Finland Sweden United Kingdom Million euro
Der afholdes normalt betalinger for miljøvenligt landbrug på grundlag af kontrakter mellem et offentligt organ i medlemsstaterne og en støttemodtager (landmand eller arealforvalter). 
Agri-environment payments are generally implemented through contracts between a public body in the Member States and a beneficiary (farmer or land manager).
Disse kontrakter, der normalt løber mellem fem og syv år, beskriver de forpligtelser, som støttemodtagerne skal påtage sig. 
These contracts, which normally cover five to seven years, detail the commitments that the beneficiary is required to enter into.
Forpligtelserne dækker en lang række landbrugspraksis, der kan grupperes som vist nedenfor. 
These commitments cover a wide range of farming practices which can be grouped as set out below.
11 Vigtigste grupper af landbrugspraksis for betalinger for miljøvenligt landbrug o Økologisk landbrug (jf. glossar) o Integreret produktion (jf. glossar) o Anden ekstensivering af produktionssystemerne: gødningsbegrænsning, pesticidbegræns-ning og ekstensivering af husdyravl o Vekseldrift, vedligeholdelse af udtagne arealer o Aktion med henblik på at forebygge eller reducere jorderosion o Genetiske ressourcer (lokale racer, der er ved at uddø i landbruget, planter, der er truet af genetisk erosion) o Fastholdelse af biodiversiteten og forbedringsaktioner o Landskabspleje og vedligeholdelse af historiske værdier på landbrugsjord o Vandrelaterede aktioner (bortset fra anvendelse af næringsstoffer), f.eks. randzoner, udyrkede randbælter, forvaltning af vådområder 6. 
11 Main groups of farming practices for agri-environment payments o Organic farming (see glossary) o Integrated production (see glossary) o Other extensification of farming systems: fertiliser reduction, pesticide reduction and extensification of livestock farming o Crop rotation, maintenance of set-aside areas o Action to prevent or reduce soil erosion o Genetic resources (local breeds in danger of being lost to farming, plants under threat of genetic erosion) o Biodiversity conservation and enhancement actions o Upkeep of the landscape including the conservation of historical features on agricultural land o Water-related actions (apart from nutrient management) such as buffer strips, field margins, wetland management.
Et grundlæggende princip for betalinger for miljøvenligt landbrug er, at det er frivilligt, om landbrugeren vil ansøge om og indgå en kontrakt. 
6. A fundamental principle for agri-environment payments is that the decision to apply for and conclude a contract is voluntary for farmers.
Det betyder, at betalingen skal være tilstrækkeligt attraktiv i forhold til de forpligtelser, der skal opfyldes, og de dermed forbundne omkostninger. 
This means that the level of payments must be sufficiently attractive in relation to the commitments to be fulfilled and associated costs.
Støtten til modtagerne må kun vedrøre yderligere omkostninger og indkomsttab som følge af miljøvenlige forpligtelser; og der er også mulighed for at inkludere transaktionsomkostninger. 
Support paid to the beneficiaries must be based solely on additional costs and income foregone as the result of agri-environmental commitments; there is also the possibility to include transaction costs.
Betalinger for miljøvenligt landbrug kan ikke kompensere landbrugerne for praksis, der er blevet lovpligtige. 
Agri-environment payments cannot compensate farmers for practices that have been made compulsory by law.
Den situation, som yderligere forpligtelser skal måles i forhold til, forudsætter, at der findes en »udgangssituation« (baseline) eller et »referenceniveau«. 
The situation against which additional commitments are measured entails a ‘baseline’ or ‘reference level’.
De forventede miljømæssige fordele, der ligger over dette niveau, kan variere betydeligt og afhænger navnlig af, hvor krævende de pågældende landbrugspraksis er, jf. figur 2 for nærmere oplysninger. Særberetning nr. 7/2011 – Er støtten til miljøvenligt landbrug udformet og forvaltet godt? 
The expected environmental benefits above this level can vary significantly, and depend principally on how demanding the farming practices concerned are. See Figure 2 for further details. Special Report No 7/2011 – Is agri-environment support well designed and managed?
I evalueringerne af miljøvenligt landbrug angives der to metoder til at gennemføre foranstaltningen. De omtales som »bred med ringe dybde« mod »dyb og smal«, »ordninger på laveste niveau« mod »ordninger på et højere niveau«, eller »grund-læggende« mod »mere krævende«3. 
Evaluations of agri-environment identify two possible approaches for implementing the measure which are referred to as ‘broad and shallow’ versus ‘deep and narrow’, ‘entry-level schemes’ versus ‘higher-level schemes’, or ‘basic’ versus ‘more demanding’ 3.
Denne sondring bygger på den opfattelse, at de to metoder er fundamentalt forskellige i deres måde at gennemføre »betalinger for miljøvenligt landbrug« på; de områder, som delforanstaltningerne finder anvendelse på, er forskellige, og det er antallet af berørte støttemodtagere, de påløbne budget-og administrationsomkostninger, de gældende forvaltningsregler og de forventede virkninger også. 
Such a distinction is based on the concept that the two approaches have a fundamentally different logic to implement agri-environment payments: the areas on which the sub-measures apply are different as are the number of beneficiaries concerned, the budgetary and administrative costs incurred, the applicable management rules and the expected effects.
Denne veletablerede måde at analysere delforanstaltninger til fremme af miljøvenligt landbrug på, er ikke medtaget i lovgivningen, og dermed bliver det op til de ansvarlige myndigheder at vælge, hvilken strategi man skal anvende, afhængig af konteksten og problemernes art. 
These well-established ways of analysing agri-environment sub-measures do not appear in the legislation, leaving the choice of which approach to use, depending on the context and the nature of the problems, to the responsible authorities.
I den meddelelse fra Kommissionen4, der indledte debatten om den fælles landbrugspolitik efter 2013, foreslås det, at enkle, almene miljøtiltag integreres i de direkte betalinger. 
The Communication from the Commission 4 launching the debate for the period post-2013 proposes as an option that simple, generalised agri-environmental actions will be part of direct payments.
Billede 1: Et eksempel på miljøvenligt landbrug i England, der viser fra venstre mod højre en parcel med hvede, en bræmme med udyrket jord og en bræmme, der er tilsået med frøblandinger til vilde fugle. 
Picture 1: Example of agri-environment in England showing, from left to right, a parcel with wheat, a strip of untreated ‘headland’ and a strip sown with a ‘wild bird seed mix’.
Kommissionens »Impact Assessment of rural development programmes in view of post-2006 rural development policy« (konsekvensanalyse af landdistriktsudviklingsprogrammer med henblik på landdistriktsudviklingspolitikken efter 2006) GD for Landbrug, endelig rapport forelagt af EPEC, november 2004, s. 85: »this »narrow and deep« or »broad and shallow« debate has been prominent since the introduction of agri-environment policy, and both approaches are evident among current agri-environment programmes« (debatten om, hvorvidt der skal anvendes en smal og dyb metode eller en bred metode med ringe dybde har været dominerede, siden politikken for miljøvenligt landbrug blev introduceret, og begge metoder kan ses i de nuværende programmer til fremme af miljøvenligt landbrug). 
3 The Commission’s ‘Impact Assessment of rural development programmes in view of post-2006 rural development policy’ (Agriculture and Rural Development DG, Final Report submitted by EPEC, November 2004) mentions on page 85 that ‘this ‘narrow and deep’ or ‘broad and shallow’ debate has been prominent since the introduction of agri-environment policy, and both approaches are evident among current agri-environment programmes’.Thisdistinction is included in various other evaluation reports for the European Commission, as early as 1998 (evaluation of Regulation (EEC) No 2078/92 (document Agriculture and Rural Development DG VI/7655/98).
4 »Den fælles landbrugspolitik på vej mod 2020: Morgendagens udfordringer: fødevarer, naturressourcer og landområder«, KOM(2010) 672 endelig af 18. november 2010. 
4 ‘The CAP towards 2020: Meeting the food, natural resources and territorial challenges of the future’, COM(2010) 672 final of 18 November 2010.
12 ©Den Europæiske Union, kilde: Den Europæiske Revisionsret. 
12 © European Union, source: European Court of Auditors.
9. Basale delforanstaltninger til fremme af miljøvenligt landbrug kan være en omkostningseffektiv måde at gennemføre betalinger for miljøvenligt landbrug på, når det er nødvendigt at dække et stort område. 
9. Basic agri-environment sub-measures can be a cost-effective way of implementing agri-environment payments when it is necessary to take action over a wide area.
Disse delforanstaltninger er kendetegnet ved enkle og generelle foranstaltninger (f.eks. bevaring af græsarealer, plantedække på landbrugsjord) og et stort antal støttemodtagere. 
These sub-measures are characterised by simple and generalised actions (e.g. maintenance of grassland, green cover of agricultural land) and a high number of beneficiaries.
Da kravene til landbrugerne er begrænsede, er støttebeløbene relativt lave. 
Because demands on farmers are limited the aid amounts are relatively low.
10. Mere krævende delforanstaltninger kan til gengæld blive tilpasset til de lokale forhold og forudsætter mere kompleks og krævende landbrugsdrift. 
10. More demanding sub-measures, on the contrary, can be tailored to local circumstances and require more complex and demanding types of farm management.
Medlemsstaterne gennemfører normalt disse ordninger på mindre geografiske områder5 med et mindre antal støttemodtagere. 
Member States generally implement these schemes in more limited geographical areas 5, involving smaller numbers of beneficiaries.
Fordi der stilles større krav til landbrugerne, hvilket fører til højere omkostninger og/eller større indkomsttab, er støttebeløbene relativt høje. 
Because more substantial demands are made of the farmers, causing higher costs and/or loss of income, the aid amounts are relatively high.
På grund af de højere krav, der er afpasset efter de specifikke områder, er der mulighed for, at de mere krævende delforanstaltninger giver større miljømæssige fordele pr. støttet hektar, men med højere omkostninger. 
Because of the higher requirements, tailored to specific areas, more demanding sub-measures have the potential to deliver greater environmental benefits per hectare supported, but at a higher cost.
Kommissionen og medlemsstaterne deler forvaltningen af betalingerne for miljøvenligt landbrug. 
The Commission and Member States share the management of the agri-environment payments.
Kommissionen vurderer og godkender programmerne til udvikling af landdistrikterne, som medlemsstaterne har udfærdiget og forelagt. 
The Commission appraises and approves the rural development programmes prepared and submitted by Member States.
Medlemsstaterne vedtager alle de lovgivningsmæssige og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at kunne sikre, at midlerne anvendes korrekt. 
The Member States adopt all the legislative, statutory and administrative provisions required to ensure that funds are spent correctly.
Landbrugerne (eller arealforval-terne) indgår en kontrakt med den pågældende medlemsstats forvaltningsorgan og er ansvarlige for reelt at anvende landbrugspraksis i overensstemmelse med bestemmelserne i denne kontrakt. 
The farmers (or land managers) enter into a contract with the relevant Member State Managing Body and are responsible for actually applying the farming practices in accordance with the terms of this contract.
5 En undtagelse er økologisk landbrug, der er en af de mest krævende former for landbrugsdrift, men som gennemføres på et stort geografisk område. 
5 An exception is organic farming, which is one of the most demanding types of farm management, but is implemented over a large geographical area.
14 En kort beskrivelse af betalingerne for miljøvenligt landbrug o Landbrugerne tilskyndes til at anvende produktionsmetoder, der er forenelige med beskyttelsen af miljøet. o Central EU-politik, som der bruges ca. 2,5 milliarder euro af EU’s midler på om året. o Ordningen er obligatorisk for medlemsstaterne, men frivillig for landbrugerne. o Forpligtelserne skal gå længere end et referenceniveau. o Betalingerne er baseret på yderligere omkostninger og indtægtstab, og det er muligt at medtage transaktionsomkostninger. 
14 Agri-environment payments in brief o Encourage farmers to apply agricultural production methods compatible with the protection of the environment. o Key EU policy on which around 2,5 billion euro of EU funds per year is spent. o Mandatory for the Member States but voluntary for farmers. o Commitments must exceed a reference level. o Payments are based on additional costs and income foregone, with the possibility of including transaction costs.
Incitamenter er forbudt. o Forvaltningen er delt mellem Kommissionen og medlemsstaterne. 
Incentives are forbidden. o Management responsibilities are shared between the Commission and the Member States.
RETTENS TIDLIGERE REVISIONER 12. 
PREVIOUS AUDITS OF THE COURT 12.
Retten har tidligere revideret betalinger for miljøvenligt landbrug og konstateret en række svagheder. 
The Court has previously audited agri-environment payments and identified a number of weaknesses.
De vigtigste fremgår af bilag I. Særberetning nr. 7/2011 – Er støtten til miljøvenligt landbrug udformet og forvaltet godt? 
The main ones are mentioned in Annex I. Special Report No 7/2011 – Is agri-environment support well designed and managed?
15 REVISIONENS OMFANG OG MÅL 13. 
15 AUDIT SCOPE AND APPROACH 13.
Formålet med denne revision er at afgøre, om ordningerne for miljøvenligt landbrug er udformet og forvaltet godt. 
The purpose of this audit is to determine whether agri-environment schemes are well designed and managed.
Mere specifikt er hensigten med revisionen at besvare følgende spørgsmål: Ū Udformes og overvåges politikken for miljøvenligt landbrug således, at den giver mærkbare miljøforbedringer? 
More specifically, the audit aims to answer the following questions: Ū is agri-environment policy designed and monitored so as to deliver tangible environmental benefits?
Ū Støttes landbrugerne hensigtsmæssigt gennem ordentlig vejledning og korrekte støttebeløb? 
Ū are farmers well supported through appropriate guidance and correct aid amounts?
Ū Tages der ved forvaltningen af politikken for miljøvenligt landbrug hensyn til specifikke miljømæssige behov? 
Ū does the management of agri-environment policy take account of specific environmental needs?
Retten fastsatte revisionskriterier vedrørende udformning, gennemførelse og overvågning/evaluering af betalinger for miljøvenligt landbrug. 
The Court established audit criteria concerning the design, implementation and monitoring/evaluation of agri-environment payments.
Disse kriterier blev udviklet på grundlag af lovgivningen, Kommissionens dokumenter og publikationer og videnskabelige undersøgelser (jf. bilag II). 
These criteria were developed from legislation, Commission documents and publications and scientific studies (see Annex II).