natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Finansin¬ spektøren skal klart udtrykke, om han giver eller afslår at give sin påtegning. 
The Financial Controller must specifically grant or withhold his approval.
De gældende bestemmelser tillader overhovedet ingen fortolkning af finansinspektørens hen¬ sigter. 
The provisions in question do not allow any interpreting of the Financial Controller's intentions.
Begrænsning af mulighederne for at se bort fra finansin¬ spektørens afslag 4.12. 
Limits to the possibility of overruling the Financial Controller's decision 4.12.
Reglerne for finansinspektørens påtegning om¬ fatter også muligheden for at se bort fra finansinspektø¬ rens afslag. 
The rules on approval also provide for the possibility of overriding refusals to grant approval by the Financial Controller.
Retten mener ikke, at denne mulighed for at se bort fra finansinspektørens afslag er ubegrænset. Der er ikke tale om, at institutionen har uindskrænkede beføjelser til at se bort fra ethvert afslag uafhængigt af, om begrundelsen herfor er regelstridige eller andre for¬ hold (f.eks. overholdelse af principperne for forsvarlig økonomisk forvaltning). 
The Court considers that this possibility is not unlimited and , does not represent an absolute power which enables the institution to overrule any such refusal, regardless of the fact that it may be justified by irregularities or other circumstances (e. g. non-compliance with the principles of sound financial management).
Såfremt en beslutning om at se bort fra finansin¬ spektørens afslag indebærer, at der siges god for krænkel- 
EP 206.007), the Superior Authority may merely point out that there is a legal obligation to pay and " overrule the Financial approval . .
Nr. C 27/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 1. 
No C 27/8 EN Official Journal of the European Communities 31. 1.
96 ser af finansforordningens bestemmelser, mener Retten ikke, at denne beslutning kan »legalisere« et regelstridigt forhold internt i institutionen, for det ændrer ikke noget ved den omstændighed, at der er tale om et regelstridigt forhold, som de ansvarlige myndigheder skal afhjælpe. 
96 Court is of the opinion that such a decision cannot result in the 'legalization' within the institution of an irregular situation, which will therefore remain an irregular situation and one that the authorities in question are required to remedy.
Ubegrænsede beføjelser til at se bort fra finansinspektø¬ rens afslag (bortset fra tilfælde vedrørende bevillingernes tilstedeværelse) ville ellers medføre, at der var mulighed for at omgå enhver bestemmelse i finansforordningen, og de ansvarlige kunne endda også finde det overflødigt at overholde finansforordningen. 
Otherwise, an unlimited power (with the exception of the question of the availability of appropriations) to override the Financial Controller would ultimately mean that whenever compliance with a provision of the Financial Regulation could be considered, at a pinch, superfluous, that provision could be ignored.
Med bestemmelsen i finansforordningens arti¬ kel 39, sidste stykke, (og artikel 47 og 48) om, at den øverste myndighed ikke kan se bort fra finansinspektø¬ rens afslag i tilfælde, hvor der er tvivl om bevillingernes tilstedeværelse, er der fastlagt en absolut grænse for den øverste myndigheds beføjelser, for der kan ikke afholdes udgifter, når der ikke er bevillinger under den relevante budgetpost. 
The fact that the Financial Controller's refusal to grant approval cannot be ignored where the requisite appropriations are not available, as is provided in the last sub-paragraph of Article 39 (see also Articles 28 and 47), constitutes an absolute restriction: no expenditure can be carried out when there are no appropriations available under the budget heading concerned.
I forbindelse med lejekontrakter, der såle¬ des som det er tilfældet med Strasbourg-byggeriet indebærer forpligtelser til betalinger, som skal afholdes over kommende års budgetter, og under hensyntagen til, at der på driftsbudgettet opføres ikke-opdelte bevillinger, som kan anvendes inden for regnskabsåret, skal vurde¬ ringen af, om bevillingerne er til stede, imidlertid foreta¬ ges på grundlag af de forventede betalinger (1998), uden at det samlede beløb er disponibelt under den relevante budgetpost på tidspunktet for kontraktens indgåelse (fi¬ nansforordningens artikel 1 , stk. 
However, in the case of property contracts like the Strasbourg one, involving payments chargeable to future budgets, and given the fact that the operating budget provides for non-differentiated appropriations that can be utilized on an annual basis, the availability of the appropriations must be assessed in relation to foreseeable payments (1998) and there is no requirement for the whole sum to be available under the budgetary heading concerned at the time the contract is signed (Article 1.3 of the Financial Regulation).
Ellers ville det være umuligt at undertegne enhver tilsvarende kontrakt, fordi bevillingerne kun ville være til stede i det ene regnskabs¬ år, hvor de blev opført på budgettet. 
Otherwise, no contracts of this type could be signed, given the non-availability of appropriations beyond the financial year in which they are entered in the budget.
Parlamentets juridiske tjeneste er gået ud fra den antagelse, at den øverste myndighed i forbindelse med Strasbourg-sagen »de facto« har set bort fra finansin¬ spektørens afslag af påtegning, men finansforordningens bestemmelser åbnerikke mulighed for en sådan antagelse (jf. punkt 4.9-4.11). 
4.16. In the context of the Financial Regulation, therefore, it is not acceptable to advance the possibility, as the Parliament's legal service did in the Strasbourg case, of a de facto overruling of the Financial Controller's decision by the Superior Authority (see paragraphs 4.9 to 4.11). .
UNDERTEGNELSEN AF STRASBOURG-KONTRAKTEN Finansforordningens bestemmelser blev ikke overholdt Administrationens holdning 5.1. 
THE SIGNING OF THE STRASBOURG CONTRACT Non-observance of the Financial Regulation The administration's position 5.1.
I henhold til de gældende regler burde den anvis¬ ningsberettigede allerede' have forelagt finansinspektøren ét forslag til udgiftsforpligtelse, så snart der var truffet < principbeslutning om at leje og/eller indgå en åremålskon-trakt om bygningskomplekset i Strasbourg (afgørelser truffet af Præsidiet i 1990 og 1993). 
In view of the existing rules, the authorizing officer should already have referred~ a commitment proposal to the Financial Controller at the time when the decision was taken in principle to rent and/or take out a long lease on the Strasbourg buildings (decisions of the Bureau of 1990 and 1993).
Efter at Præsidiet havde truffet sin afgørelse den 31. marts 1994 burde den anvisningsberettigede have forelagt finansinspektøren afgørelsen om, at kontrakten skulle undertegnes, ved at forelægge et behørigt begrun¬ det forslag til udgiftsforpligtelse (artikel 6 og 7 i de interne bestemmelser fra 1988). 
Similarly, after the Bureau's decision of 31 March 1994, the authorizing officer was required to refer the decision to sign the contract to the Financial Controller by submitting a correctly presented commitment proposal (Articles 6 and 7 of the Rules of Procedure of 1988).
Administrationen kneb udenom. 
The administration sidestepped these obligations.
Den betragter noten af 25. marts 1994 som et forslag til udgiftsforplig¬ telse, men det er ikke korrekt. 
In particular, the note of 25 March 1994 referred to by the administration as a commitment proposal may not be considered as such.
Denne note (som i øvrigt blev forelagt, før Præsidiet havde truffet afgørelse) inde¬ holder ikke alle de oplysninger, der i henhold til finans¬ forordningen og de interne bestemmelser fra 1988 (arti¬ kel 16) skal anføres i forslag til udgiftsforpligtelse, for at ^ de kan betragtes som gyldige regnskabsdokumenter. 
This note (which was, moreover, submitted before the Bureau's decision) does not satisfy requirements expressly set out in the Financial Regulation and the Rules of Procedure of 1986 (Article 16) in order to be considered a valid accounting document.
H 5.4. 
5.4.
I den foreliggende sag blev det også gjort gæl¬ dende, at da der ikke umiddelbart skulle foretages beta¬ linger (vedrørende det løbende regnskabsår), for hvilke der skulle udarbejdes forslag til udgiftsforpligtelse, var der som følge af, at institutionernes administrationsbud-getter er etårige, ingen grund til at forelægge sagen for finansinspektøren. 5.5. 
In this connection, it was also argued that the fact ' that there were no immediate payments (relating to the current financial year) that might justify the submission of a commitment proposal meant that . it was not necessary to refer the matter to the Financial Controller, given the feature that ' is typical of the institutions' operating budgets, namely that they are annual in nature.
Efter Rettens opfattelse bør der her skelnes mel¬ lem »udgifter« og »betaling«. En afgørelse om afholdelse af en udgift har ikke altid til følge, at der foretages betalinger i løbet af regnskabsåret (det var netop tilfældet i Strasbourg-sagen), men afgørelsen kan i sig selv være en foranstaltning, der får udgiftsvirkning for det følgende års/de følgende års budgetter (finansforordningens arti¬ kel 36). Det kan til tider dreje sig om meget store beløb (for Strasbourg i alt 870 mio. 
In this case, the Court is of the opinion that 5.5. 'expenditure' must be distinguished from 'payment'. It is possible for an expenditure decision not to involve payments during the same financial year (as in the Strasbourg case) while at the same time, as such, constituting a 'measure liable to give rise to expenditure chargeable to future budgets (Article 36 of the Financial Regulation), sometimes amounting to very large sums (a total· of ECU 870 million for Strasbourg, including interest) in respect of which prior control as to legality and compliance with the principle of sound financial Λ management is essential. - ^* 5.6.
ECU inkl. renter), hvor det således er af afgørende betydning, at. der er foretaget den forudgående kontrol af udgifternes formelle rigtighed og ÉÊ af, om principperne for forsvarlig økonomisk forvaltning ^* er anvendt. -S.6. Med hensyn til overholdelsen af finansforordnin¬ gens artikel 36 (forudgående forelæggelse af forslag til udgiftsforpligtelser) skal Rerten i øvrigt gøre opmærksom på, at den igennem årene (siden årsberetningen for 1987) har påpeget, at det jævnligt forekommer, at Parlamentets tjenester ikke overholder denne bestemmelse. 
In general, with regard to compliance with Article 36 of the Financial · Regulation (submission of prior commitment proposals), the Court wishes to point out that it has been drawing attention to the Parliament's failure to comply with this provision for many years (since the 1987 Annual Report)..Despite the assurances given in the Parliament's reply to the observations set out in the 1992 Annual Report (OJ No C 309 of 16 November, paragraphs 15.2 to 15.9), compliance with these rules is still unsatisfactory, whereas the rules in question are substantial in nature and authorizing officers are only empowered to carry out expenditure provided they comply with them.
Finansinspektørens rolle 5.7. 
The role of the Financial Controller 1 5.7.
I forbindelse med byggesagerne (Bruxelles og Strasbourg), blev finansinspektøren i perioden forud for Det gældende princip for den procedure, der er. 
As regards property matters (Brussels and Strasbourg), the Financial Controller was consulted
1. 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 27/9 kontraktundertegnelsen på grundlag af Præsidiets afgø¬ relse fra 1988 (jf. punkt 3.12) anmodet om at udtale sig om de forskellige kontraktudkast. 
1. 96 EN Official Journal of the European Communities No C 27/9 during the period preceding the signing of the contract on the basis of a 1988 decision by the Bureau (see paragraph 3.12), and was asked to give his opinion on the various draft contracts.
Finansinspektøren havde imidlertid ikke mulighed for at give sin påtegning eller afslå at give den, hvilket havde været berettiget i betragtning af bemærkningerne til kontraktudkastene. 
The Financial Controller was not, however, given the option of granting or withholding approval, as might have been justified by the comments he made on the draft contracts.
Det skal bemærkes (jf. punkt 5.1), at den anvisningsberettigede ikke forinden havde forelagt et behørigt udformet forslag til udgiftsforpligtelse, hvilket han burde have gjort. 
It must be remembered (see paragraph 5.1) that the authorizing officer did not submit a proper prior commitment, as he should have done.
Et eventuelt afslag havde forpligtet den øverste myndighed til, hvis den ønskede det, at se bort fra finansinspektørens afslag og til at begrunde sin afgørelse om ikke at tage hensyn til de fremsatte bemærkninger, navnlig bemærkningerne om opfyldelsen af kriterierne for forsvarlig økonomisk forvaltning. , 5.10. 
Any refusal by the Financial Controller to grant approval would have meant that, had it wished to proceed, the Superior Authority of Parliament would have had to overrule him and would have had to justify this decision in the light of the . Financial Controller's observations, in particular 'concerning the question of compliance with the principles of sound financial management. . 5.10.
I forbindelse med ejendomssager og navnlig i forbindelse med Strasbourg-sagen (og Bruxelles-sagen) har finansinspektøren måttet arbejde under forhold præ¬ get af uklarhed, og han har ikke kunnet udøve sine funktioner 100%. Det er i strid med de principper, der er fastsat for budgetgennemførelsen. I henhold til disse principper skal der være balance mellem administratio¬ nens og den interne kontrols beføjelser til henholdsvis at afholde udgifter og kontrollere dem. 
The ambiguous situation in which the Financial Controller was obliged.to work in the field of building matters, in particular in the Strasbourg . case (and also Brussels) did not enable him fully to discharge his duties, contrary to the principles laid down for. the implementation of the budget, which are based on a balance of powers between the Administration and the internal auditor regarding the implementation and the control of expenditure.
De regelstridige forholds indvirkning på kontrakten Regelstridige forhold internt i institutionen 5.11. 
Effects of the situation of irregularity on the contract Illegality at an internal level within the institution 5.11.
Det er Rettens opfattelse, at spørgsmålet om, hvordan forhold afklares, når institutionen »på et gyldigt grundlag« har indgået en finansiel forpligtelse^ over for tredjemand uden forudgående at indhente finansinspektø-' rens påtegning, har flere aspekter. 
In the Court's opinion, shades of distinction must be made in resolving situations where the institution has 'validly' contracted debts with third parties without the prior approval of the Financial Controller.
På den ene side er det rigtigt, at en retlig forpligtelse over for tredjemand er gyldig (tredjemand har indgået kontrakten i god tro), men på den anden side skal det understreges, at såfremt der forud for denne handling ikke er indgået en regnskabsmæssig forpligtelse, er den internt fuldstændig regelstridig. 
It should be specified that, while legal commitments towards third parties are valid (the third party having signed the contract in good faith), the act in question is completely illegal at an internal level if it has not been preceded by an accounting commitment.
Det er helt i strid med finansforordningens bestemmelser, 'og hertil kom¬ mer, at der ofte ikke vil foreligge et korrekt udgiftsover¬ slag, hvilket i henhold til finansforordningens bestemmel¬ ser ellers vil bevirke, at der ikke kan indgås forpligtelse over for tredjemand. 
Such art absence of commitment is quite contrary to the Financial Regulation and is often combined with the absence of a proper estimate, which, under the Financial Regulation, would have constituted an even stronger obstacle to entering into commitments with third parties.
Den interne kontrol bør finde sted på det tids¬ punkt, hvor der træffes afgørelse om at godkende en udgift, og før en kontrakt undertegnes. 
Internal control should intervene at the time òf the decision to approve an item of expenditure and before the signing of a contract.
Gør den ikke det, tjener det faktisk ikke noget formål, at finansinspektøren under henvisning til selve kontraktindholdet afslår at påtegne betalingsordren, eftersom institutionen på det tidspunkt allerede er retligt forpligtet over for tredje^ mand. ..'..-Finansielle følger 5.14. 
Otherwise, it is practically useless to refuse approval when payment is due for reasons relating to the contents of the contract, as the institution is already legally committed towards a third party. Financial consequences 5.14.
Når der indgås retlig forpligtelse over for tredje¬ mand uden forudgående regnskabsmæssig forpligtelse og/ eller uden at bevillingerne er til stede, er det indlysende, at institutionen trods alt skal betale de skyldige beløb. 
In the case.of a legal commitment towards a third party which has been entered into in the absence of a prior commitment and/or available appropriations, it is clear that, in spite of that, the institution must pay the debts that it has incurred.
Det indebærer for institutionen, at den skal finde de nødvendige midler på sit budget for det løbende regnskabsår og for de følgende regnskabsår, såfremt de . skyldige beløb fordeler sig over flere år. 
This means that the institution must find, within its budget, the necessary appropriations for the current year and, where the debt is spread out over a number of years, for the years to come. - 5.16.
Det forhold, at det er muligt at foretage disse betalinger, kan imidlertid ikke retfærdiggøre indgåelsen af en-kontrakt uden overholdelse af finansforordningens bestemmelser. 
However, the mere fact that these payments can be made does not justify the signing of a contract in violation of the Financial Regulation.
I sådanne tilfælde er den anvisningsberetti--gede disciplinært og eventuelt økonomisk ansvarlig for enhver krænkelse af finansforordningen (finansforord¬ ningens artikel 73). 
In such cases, the authorizing officer may be held responsible .' from a disciplinary and, where appropriate, from a financial, point of view for all infringements of the Financial Regulation (Article 73 of the Financial Regulation).
DEN ANVISNINGSBERETTIGEDES OG FINANSINSPEKTØRENS ANSVAR 6.1. 
6. 1.
I forbindelse med byggesagen i Strasbourg blev der ikke forelagt et forslag til udgiftsforpligtelse før undertegnelsen af åremålslejekontrakten (den note, der den 25. marts 1994 blev fremsendt til finansinspektøren, var ikke tilstrækkelig). 
In. the case of the Strasbourg contract, no commitment proposal was submitted prior to the signing , of the long lease (the note sent to the Financial Controller on 25 March 1994 was insufficient to meet the requirement).
Alene på grund af denne forsøm¬ melighed er den anvisningsberettigede disciplinært og eventuelt økonomisk ansvarlig (finansforordningens arti¬ kel 73). 
The authorizing officer thus bears the sole responsibility from a disciplinary and, where appropriate, a financial, point of view for this omission (Article 73 of the Financial Regulation).
Spørgsmålet er imidlertid, om den anvisningsbe¬ rettigede tjenestemand har handlet efter ordre fra sine foresatte. 
It must, however, be established whether the authorizing officer was acting on the orders of his superior.
En tjenestemand kan fritages for ansvaret for udførelsen af en modtagen ordre, som han anser for uretmæssig, hvis han har fået skriftlig ordre om at udføre den (vedtægtens artikel 21, stk. 
In order to be able to disclaim responsibility in the event of a measure which is irregular, the authorizing officer must have received a written order (Article 21.3 of the Staff Regulations).
Da der hersker uklarhed internt i Parlamentet med hensyn til,' hvilke beføjelser, henholdsvis de, der træffer afgørelse om udgifter (formanden, Præsidiet og Kvæstorkollegiet), og de, der anviser udgifter (tjeneste¬ mænd), har i forbindelse med udgifter vedrørende ejen¬ domme, er det ikke let at vurdere, hvor ansvaret i givet fald skal placeres. 
However, because of the confusion existing in the area of property matters within the Parliament as to the -limits of the respective spheres of activity of the 'decision-makers' (the President, the Bureau and the College of Questors) and the 'authorizing officers' (a function entrusted to officials), it is not easy to assess the possible responsibilities of the latter.
Som gyldigt argument kan imidlertid ikke aner¬ kendes, at det på grund af sagens hastende karakter eller et eller andet »politisk« begrundet forhold ikke har været muligt at fremlægge et forslag til udgiftsforpligtelse for finansinspektøren. 
However, the idea that urgency or 'political' constraints of any sort may justify failure to submit a proper proposal for the commitment of expenditure to the Financial Controller should be excluded.
Det skal i denne forbindelse påpeges, . at påtegning under alle omstændigheder er absolut obli¬ gatorisk, og at påtegning kan gives selv i nødsfald ved ethvert middel, som utvetydigt viser, at det pågældende forpligtelsesforslag er blevet påtegnet. 
It should be remembered, in this connection, that the Financial Controller's approval is an absolute requirement and that it can be granted, even in an emergency, by any means that show unambiguously that the commitment proposal has been approved.
Nr. C 27/10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 1. 
No' C 27/10 EN Official Journal of the European Communities 31. 1.
96 6.4. 
96 6.4.
De anvisningsberettigedes, finansinspektørernes og regnskabsførernes ansvar er. præcist beskrevet i traktaten, i finansforordningen (artikel 73 ff.) og i de interne bestemmelser. 
The responsibilities of authorizing officers, Financial Controllers and accountants are clearly specified in the Treaty, the Financial Regulation (Article 73 and ff.) and the internal rules.
Finansforordningens afsnit V (de anvisningsberet¬ tigedes, finansinspektørernes, regnskabsførernes og for-skudsbestyrernes ansvar) indeholder bestemmelser om, at de pågældende personer kan drages disciplinært og even¬ tuelt økonomisk til ansvar, såfremt de ikke overholder finansforordningens bestemmelser (artikel 73 ff.). 
V of the Financial Regulation (responsibilities of. authorizing officers, Financial ' Controllers, accounting officers and administrators, of advance funds) provides that they will render themselves liable to disciplinary action and, where appropriate, to the payment of compensation, by the simple fact of not complying with the Financial Regulation (Article 73 and ff.).
De er imidlertid et absolut nødvendigt supplement til bestemmelserne vedrø¬ rende indgåelse af udgiftsforpligtelser, udgifters fastsæt¬ telse, anvisning og betaling. 
Nevertheless, they are an indispensable complement to the provisions on the commitment, settlement, authorization and payment of expenditure.
Det er af afgørende betyd¬ ning, at de anvendes korrekt, således at det sikres, at finansforordningens bestemmelser overholdes. 
Their correct application is essential in order to guarantee the implementation of the provisions of the Financial Regulation.
KONKLUSION 7.1. 
CONCLUSION 7.1.
I Strasbourg-sagen er de betingelser, der er fastsat i finansforordningen og ved de interne bestemmelser for, at der kan undertegnes en kontrakt, som opfylder finansforordningens bestemmelser og kriterierne for forsvarlig økonomisk forvaltning, ikke blevet opfyldt. 
In the Strasbourg case, the conditions laid down in the Financial Regulation and the internal rules for the signing of a contract in compliance with the Financial Regulation and the' principles of sound financial management were not observed.
Parlamentets' administration har omgået de regler, der er fastlagt ved finansforordningéns artikel 36 (forud¬ gående udgiftsforpligtelse) og artikel 39 (finansinspektø¬ rens påtegning). 
The rules laid down, in particular in Articles 36 (prior commitment) and 38 (approval by the Financial Controller) of. the Financial Regulation were evaded by the administration.
7.3. 
7.3. .