natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ved den første forordning fik medlemsstaterne valget mellem den nuværende metode og en i princippet tilsvarende metode, der byggede på afgiftspligtiges angivelser. 
The first Regulation gave a free choice between the current method and a method, which was theoretically equivalent, based on the returns of taxpayers.
To medlemsstater valgte oprindelig »angivelsesmetoden«, men tilsluttede sig senere de øvrige medlemsstater, som anvendte »indtægtsme-toden«. 
Two Member States initially opted for the latter method but subsequently joined the other Member States, which were applying the revenue-based method.
(13) Se angående dette punkt KOM(87) 101 endelig udg. af 28. februar 1987, s. 
(13) On this point, see COM(87) 101 final of 28 February 1987, p.
5; KOM(88) 99 endelig udg. af 9. marts 1988, s. 26–27, og KOM(92) 81 endelig udg. af 10. marts 1992, s. 
5; COM(88) 99 final of 9 March 1988, pages 26-27 and COM(92) 81 final of 10 March 1992, p.
(14) KOM(88) 99 endelig udg. af 9. marts 1988, s. 
(14) COM(88) 99 final of 9 March 1988, p.
(15) KOM(88) 99 endelig udg. af 9. marts 1988, s. 
(15) COM(88) 99 final of 9 March 1988, p.
C 241/62 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31.7.98 DA nen måles i bruttonationalindkomst i markedspriser (BNI). 
C 241/62 Official Journal of the European Communities 31.7.98 EN indicated by the Gross National Product at market prices (GNP).
BNI, som er afledt af bruttonationalproduktet i markedspriser (BNP), valgtes som mål for bidragsevnen, fordi BNI angiveligt måler et lands velstand og ikke, som BNP, dets produktionskapacitet. 
The GNP, a derivative of the Gross Domestic Product at market prices (GDP), was chosen as an indicator of contributory capacity because it is supposed to measure the prosperity of a country and not, as is the case with GDP, its productive capacity.
Men i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (16) fastsættes EØS-landenes bidrag til EF-foranstaltningerne på grundlag af BNP. 
However, under the Agreement on the European Economic Area(16), these countries’ contributions to Community projects are determined according to their GDP.
Kommissionen anvender også BNP ved vurderingen af »medlemssta-tens evne til at betale« de i traktatens artikel 171 omhandlede tvangsbøder(17). 
The Commission also uses GDP to assess a Member State’s ‘ability to pay’ in connection with the obligations provided for in Article 171 of the Treaty (17).
Korrigerende faktorer Det reducerede momsgrundlag 3.10. 
The system’s corrective factors The capping of the VAT assessment base 3.10.
Selv om momsindkaldelsessatsen netop var blevet forhøjet i 1985 (fra 1 % til 1,4 %) som følge af manglende indtægter, blev det i 1988 besluttet at reducere momsindtægternes budgetandel og indføre en supplerende indtægt baseret på BNI. 
Whereas the call-up rate for the VAT resource had just been increased from 1 % to 1,4 % in 1985 to make up for the shortfall in resources, in 1988 it was decided to reduce the VAT resource’s contribution to the budget and create a complementary resource based on the GNP.
Hensigten var at tage større hensyn til medlemsstaternes bidragsevne, hvilket blev bekræftet senere ved den protokol om den økonomiske og sociale samhørighed, der var knyttet til traktaten om Den Europæiske Union, og ved den nuværende afgørelse om egne indtægter. 
The intention was to take the contributory capacity of the Member States more accurately into account, and this was subsequently confirmed by the protocol on economic and social cohesion annexed to the Treaty on European Union and the current Decision on own resources.
Kommissionen havde nemlig fremhævet(18), at fordi momsindtægterne er en forbrugsskat, har de den degressive effekt, at de mindst velstående lande med et forholdsvis højt forbrug og en lille opsparing kommer til at bidrage mere, end deres andel af Fællesskabets BNI tilsiger. Momsindtægterne bidrager således til, at finansieringsbyrden fordeles skævt mellem medlemsstaterne og dermed ikke helt retfærdigt (19). 
The Commission had in fact pointed out (18) that, by its very nature as a consumption tax, the VAT resource produced a regressive effect, whereby the least prosperous Member States (with their relatively high level of consumption and low savings rate) tended to contribute more than their share of the Community GNP would warrant.
Momsindtægternes andel af EF-budgettets finansiering er gradvis blevet mindre siden 1988. Fra 1999 vil (16) Artikel 82 i traktaten, der blev underskrevet i Porto den 2. maj 1992. 
The share of the VAT resource in financing the Community budget has gradually been reduced since (16)Article 82 of the Treaty, signed in Oporto, on 2 May 1992.
(17)Metode til beregning af de i EF-traktatens artikel 171 omhandlede tvangsbøder, EFT C 63 af 28.2.1997, s. 
(17) Method of calculation of the penalty provided for in Article 171 of the EC Treaty (OJ C 63, 28.2.1997, p.
2. (18)KOM(92) 81 endelig udg. af 10. marts 1992, s. 
(18) COM(92) 81 final of 10 March 1992, pp. 4, 23 and 40.
(19)Kommissionens undersøgelse »Contributions budge ́taires, de ́penses de l’Union europe ́enne, soldes budge ́taires et prospe ́rite ́ relative des États membres«, 9. oktober 1997, s. 
(19)Commission study on ‘Budgetary contributions, expenditure of the European Union, budgetary balances and the relative prosperity of the Member States’, 9 October 1997, pages 2-3.
2–3. momsindkaldelsessatsen blive sænket til 1 %, og momsberegningsgrundlaget vil ikke kunne overstige 50 % af BNI (20). 
As from 1999, the call-up rate for the VAT resource is to be limited to 1 % and the VAT base taken into consideration may not exceed 50 % of GNP (20).
Alligevel har man ikke afskaffet momsindtægterne og i stedet forhøjet BNI-indtægterne, selv om denne mulighed forelå i 1988, da BNI-indtægterne blev indført. 
However, this resource has not been abolished and replaced by an increase in the GNP resource, although this would have been possible when the GNP resource was created in 1988.
Selv når beregningsgrundlaget fra 1999 reduceres til 50 % af BNI, vil visse medlemsstater i øvrigt ikke nå op på det udjævnede grundlag. 
Furthermore, even with the establishment of a capping ceiling at 50 % of GNP as from 1999, the bases of certain Member States will not be capped.
Som Revisionsretten bemærkede i sin udtalelse nr. 8/93, er det endvidere ikke nødvendigvis de mindst velstående lande, der har fordel af denne udjævning, selv om det var af hensyn til disse lande, at beslutningen om genoprettelse af ligevægten i indtægterne blev truffet. 
Moreover, as the Court observed in its Opinion No 8/93, it is not necessarily the least prosperous Member States that benefit from this capping, even though the re-balancing of the resources was intended to benefit them.
Udjævningen af momsindtægterne har givet fordrejninger. Som følge af udjævningen af momsgrundlaget bidrager visse medlemsstater (fire i 1998) til budgettets finansiering alene på grundlag af deres bidragsevne (BNI). 
Some Member States (four in 1998) contribute to the budget purely in accordance with their contributory capacity (GNP), as a result of the capping of their VAT bases, while others contribute on the twofold basis of their contributory capacity and taxable consumption (VAT).
Men som Revisionsretten har bemærket (21), bygger momsindkaldelsessatsen på princippet om, at satsen skal være fælles for alle. 
However, as the Court has already noted (21), the call-up rate for the VAT resource is based on the principle that it should apply in the same way to everybody.
Ved blot at sænke indkaldelsessatsen kunne man imidlertid have reduceret momsindtægternes budgetandel og samtidig fastholdt princippet om generel udjævning af beregningsgrundlaget for momsen. 
Moreover, a reduction in the share of the budget financed by the VAT resource could have been achieved without calling into question the generalised application of this principle, simply by reducing the call-up rate.
Momsindtægterne rejser et konsekvensproblem. 
The VAT resource poses a problem of consistency.
Er der på den ene side tale om et bidrag fra medlemsstaterne, burde momsindtægterne logisk være blevet afskaffet i 1988 og erstattet af BNI-indtægterne. 
If it is to be considered a contribution by the Member States, it should logically have been abolished in 1988 and replaced by the GNP resource.
Er der på den anden side tale om en beskatning af de europæiske borgeres forbrug som slutforbrugere, er berettigelsen af udjævningen på grundlag af BNI tvivlsom. 
If, on the other hand, it is meant to be a tax on the final consumption of European citizens, capping it in accordance with GNP may reasonably be questioned.
I sidstnævnte tilfælde må momsindtægterne nemlig betragtes som ægte egne indtægter, som det ikke vil være berettiget at begrænse, da dette vil være i strid med disses hovedformål. 
Indeed, in the latter case, it should be considered a genuine own resource, and capping it would therefore not be justified because that would nullify its primary function.
(20)Se Rådets afgørelse 94/728/EF, Euratom af 31. oktober 1994, EFT L 293 af 12.11.1994, s. 9. 
(20) (21) See Council Decision No 94/728/EC, Euratom of 31 October 1994 (OJ L 293, 12.11.1994, p.
Disse grænser vil være gældende, så længe den nuværende afgørelse om egne indtægter ikke bliver ændret. 
These limits will remain applicable until the current decision on own resources is amended.
(21) Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 1991, EFT C 330 af 15.12.1992, punkt 1.104. 
Annual Report of the Court of Auditors concerning the financial year 1991, paragraph 1.104 (OJ C 330, 15.12.1992).
31.7.98 De Europæiske Fællesskabers Tidende C 241/63 DA To BNI’er 3.17. 
31.7.98 Official Journal of the European Communities C 241/63 EN Towards a twofold GNP 3.17.
Man kunne forvente, at de makroøkonomiske aggregater altid blev anvendt i den mest fuldstændige form. 
One might expect that macro-economic aggregates would always be used in their most complete form.
I 1999 vil der med indførelsen af det ændrede europæiske nationalregnskabssystem (ENS 1995) ske forbedringer af BNI-beregningen, hvad angår såvel det omfattede område som de anvendte begreber (22). 
Improvements in the calculation of GNP, both from the point of view of the field covered and from that of the concepts used (22), are to be introduced in 1999 via the new version of the European System of Integrated Economic Accounts (the 1995 ESA).
Lovgiver har imidlertid trods Kommissionens modstand udtrykkeligt udelukket anvendelse af dette nye ENS til beregning af BNI-indtægterne, så længe den nuværende afgørelse om egne indtægter er gældende (23). 
However, in spite of the Commission’s opposition, the legislation expressly prevent this new ESA from being used for the calculation of the GNP resource as long as the current Decision on own resources is in force (23).
Følgelig vil BNI-beregningen i denne forbindelse stadig bygge på ENS 1979 (anden udgave). 
Consequently, the GNP taken into account in this context will still be based on the 1979 ESA (second edition).
Denne beslutning vil også få indflydelse på fastlæggelsen af momsindtægterne, når det til beregningen af den vejede gennemsnitssats, som er et centralt element i beregningsgrundlaget (jf. punkt 2.8), bliver nødvendigt at foretage en fordeling af de afgiftspligtige transaktioner på grundlag af nationalregnskaberne. 
This decision also affects the determination of the VAT resource, inasmuch as the calculation of the weighted average rate, a key feature of the base (see paragraph 2.8), requires the breakdown of taxable transactions using national accounts.
I dette tilfælde vil ENS 1979 også være gældende. 
Here too the 1979 version of the ESA will continue to apply.
Man må således undre sig over, hvorfor muligheden af at anvende det nye ENS udelukkes, når det, som det fremgår af drøftelserne i Rådet, er sandsynligt, at det nye system vil medføre en stigning i Fællesskabets BNI og en ændring af forholdet mellem de forskellige medlemsstaters BNI’er(24). 
One may therefore wonder about the reasons for this exclusion, especially when, at the same time, discussions within the Council suggest that it is ‘probable that the new system will bring about an increase in the Community’s GNP and changes in the relationships between the GNPs of the Member States’ (24).
I forbindelse med forberedelsen af ENS 1995 har ni medlemsstater beregnet differencen mellem det nuværende BNI (ENS 1979) og BNI (ENS 1995), og den lå på mellem −9,7% og +5%, alt efter hvilken medlemsstat der var tale om. 
Amongst the nine Member States which supplied estimates during the preparatory work for the 1995 ESA, the difference compared with the present GNP (1979 ESA) was between - 9,7 % and + 5 %, depending on the country.
Ifølge Kommissionen skulle det nye ENS muliggøre den »større sammenlignelighed, der kræves til administration af Den Økonomiske og Monetære Union og anvendelse af nationalregnskabsaggregaterne til beregninger vedrørende Fællesskabets administration og budget« (25). 
According to the Commission, the new ESA was meant to make for the greater comparability required for the management of the economic and monetary union and the utilisation of aggregates from the national accounts for Community administrative calculations and, in particular, budgetary calculations (25).
Ved beregningen af BNI på grundlag af ENS 1995 rejser fordelingen af finansielle formidlingstjenester (FISIM) særlige problemer. 
When the GNP is being calculated according to the 1995 ESA, a particular problem is that of the subdivision of Financial Intermediation Services (FISIMs).
I henhold til den forordning Rådet har vedtaget om dette område, skal FISIM’erne ikke automatisk anvendes i forbindelse med BNI-indtægterne, men kun såfremt Rådet senere med enstemmighed (22) Nærmere oplysninger om de ved ENS 1995 indførte ændringer findes i Kommissionens afgørelse 97/178/EF, Euratom af 10. februar 1997, EFT L 75 af 15.3.1997, s. 44. 
The rules adopted by the Council stated that, for the purposes of the GNP resource, the utilisation of FISIMs would not be automatic but would be dealt with in a subsequent specific Council Decision to be adopted (22) For details of the amendments introduced by the 1995 ESA, see Commission Decision No 97/178/EC, Euratom of 10 February 1997 (OJ L 75, 15.3.1997, p.
(23) Det drejer sig om 1995-udgaven af ENS, der blev indført ved Rådets forordning (EF) nr. 2223/96 af 25. juni 1996, artikel 8, EFT L 310 af 30.11.1996, s. 
44). (23)The 1995 version of the ESA, introduced by Council Regulation (EC) No 2223/96 of 25 June 1996, Article 8 (OJ L 310, 30.11.1996, p.
(24) Rådets dok. 7057/95 af 15. maj 1995, s. 
(24) Council Document No 7057/95 of 15 May 1995, p.
(25) KOM(93) 454 endelig udg. af 22. oktober 1993, s. 
(25) COM(93) 454 final of 22 October 1993, p.
42. træffer en særlig afgørelse herom (26). 
41. unanimously (26).
Ikke desto mindre er Rådet af den opfattelse (27), at »fordelingen af FISIM bør føre til en væsentlig forbedring af ENS-metodologien og til, at der med denne fordelingsform opnås en mere nøjagtig sammenligning af de enkelte EU-medlemsstaters bruttonationalprodukt (BNP)« (28). 
Nevertheless, in the Council’s view (27), the subdivision of the FISIMs should bring about a major improvement in ESA methodology and a more accurate comparison of GDP levels(28) within the European Union.
Denne udvikling er i strid med formålet med at indføre BNI-indtægterne, nemlig at skabe en indtægt, der bygger på pålidelige og udtømmende data, der er sammenlignelige fra et begrebsmæssigt og praktisk synspunkt. 
This development is contrary to the objectives behind the GNP resource, namely the creation of a resource based on reliable and exhaustive data that are comparable from both the conceptual and practical points of view.
Princippet om EF-statistikkernes upartiskhed(29), som indebærer, at statistikkerne udarbejdes på et objektivt og uafhængigt grundlag, vil blive berørt heraf. 
It offends against the principle of the impartiality of Community statistics (29), which implies that they should be produced in an objective and independent way.
Der er derfor risiko for, at BNI-indtægterne således slet og ret gøres til et finansielt bidrag og ender med at blive formelen for fordelingen af finansieringsbyrden mellem medlemsstaterne. 
The GNP resource is therefore in danger of becoming a purely financial contribution, ending up as a formula for budgetary cost-sharing among the Member States.
Hvis BNI-indtægterne ikke baseres på den mest præcise beregning af BNI (ENS 1995), vil man få et skævt billede af medlemsstaternes bidragsevne. 
If it is not based on the most refined calculation of the GNP (the 1995 version of the ESA), this GNP resource will introduce a bias in the measurement of the contributory capacity of the Member States.
Alligevel har Kommissionen til hensigt(30) i fremtiden at lade ethvert forslag om ændring af den statistiske definition af BNI, der anvendes ved beregningen af egne indtægter, ledsage af et skøn over forskellen i procent mellem BNI ifølge ENS 1995 og BNI ifølge ENS 1979, som beregningen af de egne indtægter er baseret på. 
The Commission nevertheless intends(30) to accompany in future any proposal aimed at modifying the statistical definition of the GNP used for the calculation of own resources with an estimate in percentage terms of the difference between the GNP according to the 1995 ESA and the GNP according to the 1979 ESA taken into account for the own resources.
Med to BNI’er (ENS 1979-udgaven og ENS 1995-udgaven) vil det således — jf. også betragtningerne i punkt 3.9 ovenfor — blive et problem, hvilket aggregat der skal anvendes på andre EF-områder som f. eks. i forbindelse med udpegningen af de regioner, der er berettiget til strukturfondstøtte. 
As a result, and in connection with the considerations under 3.9. above, the existence of two GNPs (relating to the 1979 and 1995 ESAs respectively) poses the problem of deciding which aggregate is to be used in other Community fields, such as, for example, decisions on which areas are to be eligible for structural measures.
Derimod er der tale om en ineffektiv udnyttelse af de disponible ressourcer i strid med de generelle principper for EF-statistikkerne. 
On the contrary, it represents an inefficient use of available resources and is contrary to the general principles of Community statistics.
(26) Artikel 8 i Rådets forordning (EF) nr. 
(26)Article 8 of Council Regulation (EC) No 448/98 of 16 February 1998 (OJ L 58, 27.2.1998).
448/98 af 16. februar 1998, EFT L 58 af 27.2.1998. 
(27)Third recital of Council Regulation (EC) No 448/98 of 16 February 1998.
(28) Som anført i punkt 3.8 er BNI afledt af BNP. 
(28) As stated under paragraph 3.8, the GNP is derived from the GDP.
(29) Se artikel 10 i Rådets forordning (EF) nr. 322/97 af 17. februar 1997, EFT L 52 af 22.2.1997, s. 
(29) See Article 10 of Council Regulation (EC) No 322/97 of 17 February 1997 (OJ L 52, 22.2.1997, p. 1).
1. (30) Kommissionens erklæring til optagelse i Rådets mødeproto-kol ved vedtagelsen af forordningen om fordeling af indirekte målte finansielle formidlingstjenester (FISIM) inden for rammerne af det europæiske national-og regionalregnsskabssys-tem (ENS). 
(30) Commission declaration in the minutes of the Council meeting on the occasion of the adoption of the regulation concerning the distribution of indirectly measured financial intermediation services in the context of the European system of national and regional accounts (SEC).
5450/98 af 21. januar 1998. 
Council document No 5450 of 21 January 1998.
C 241/64 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31.7.98 DA Korrektion af budgetuligevægtene 3.23. 
C 241/64 Official Journal of the European Communities 31.7.98 EN Correcting budgetary imbalances 3.23.
Det Europæiske Råd forsamlet i Fontainebleau den 25. og 26. juni 1984 erklærede ganske vist, at spørgsmålet om budgetuligevægtene på sigt bedst kunne løses gennem udgiftspolitikken, men besluttede alligevel, at der efterfølgende kunne foretages en korrektion til fordel for enhver medlemsstat, hvis budgetudgifter var uforholdsmæssigt store i forhold til landets relative velstand (31). 
Whilst considering expenditure policy to be the main tool for the eventual solution of the problem of budgetary imbalances, the Fontainebleau European Council of 25 and 26 June 1984 nonetheless decided that any Member State that was bearing excessive budgetary costs in relation to its relative prosperity could benefit from a correction (31).
Korrektionen af »budgetuligevægtene« som defineret af Det Europæiske Råd på mødet i Fontainebleau går ud på at reducere den pågældende medlemsstats negative budgetsaldo med to tredjedele. 
The correction of ‘budgetary imbalances’, as defined by the Fontainebleau European Council, consists of reducing the negative budget balance of the Member State in question by two thirds.
Saldoen for et givet regnskabsår beregnes ved at gange forskellen mellem den pågældende medlemsstats bidrag i form af moms-og BNI-indtægter og medlemsstaternes andel af de »fordelte udgifter« med de samlede »fordelte udgifter« (32). 
For a given financial year, this balance is calculated by multiplying the difference between the Member State’s percentage share of VAT-GNP contributions and its percentage share of ‘allocated’ expenditure by the total for ‘allocated expenditure’ (32).
Korrektionen finansieres af de øvrige medlemsstater. 
This correction is financed by the other Member States.
Ordningen anvendes ikke generelt 3.25. 
No generalised application of the system 3.25.
Selv om det af konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Fontainebleau fremgår, at enhver medlemsstat, der har for store budgetudgifter i forhold til sin relative velstand, kan kræve en korrektion, er der kun e ́n medlemsstat, der ifølge en udtrykkelig bestemmelse i afgørelsen om egne indtægter kan få korrigeret sine tal. 
Even though the conclusions of the European Council of Fontainebleau state that any Member State with a budgetary imbalance in relation to its relative prosperity may apply for a correction, the current Decision on own resources only specifically grants it to one Member State.
Der findes således ikke nogen generel ordning, der giver andre medlemsstater mulighed for at få korrigeret deres udgifter, og der er heller ikke fastsat en procedure for regelmæssig kontrol af, om korrektionen fortsat er berettiget. 
There is therefore no generalised system enabling other Member States to benefit from such a correction, just as there is no monitoring procedure to examine that the said correction is still justified.
Dette vil kræve en ændring af afgørelsen om egne indtægter. 
A solution to this problem would be to amend the Decision on own resources.
Men enhver ændring af denne afgørelse skal i medfør af EF-traktatens artikel 201 vedtages med enstemmighed af medlemsstaterne og ratificeres af disse. 
However, under Article 201 of the EC Treaty, any amendments to this Decision are subject to unanimous approval by the Member States and national ratification procedures.
(31)Ifølge Kommissionen betegner begrebet »relativ velstand« situationen for et lands eller en regions borgere i forhold til EU-gennemsnittet. 
(31)According to the Commission, the aim of the notion of ‘relative prosperity’ is to determine the situation of the citizens of a country or a region in comparison with the average for the European Union.
Se: Kommissionens undersøgelse »Contributions budge ́taires, de ́penses de l’Union europe ́enne, soldes budge ́taires et prospe ́rite ́ relative des États membres«, 9. oktober 1997, s. 
See the Commission study on ‘Budgetary contributions, budgetary balances and the relative prosperity of the Member States’, 9 October 1997, p. 9-10.
9–10. (32) Begrebet »fordelt udgift« defineres i beregningsmåden for korrektionen til fordel for Det Forenede Kongerige (se bl. a. 
(32)The notion of ‘allocated expenditure’ is specified in the procedure for calculating the correction in favour of the United Kingdom (see, in particular, COM (85) 36 final of 21 February 1985, SEC 926 of 21 June 1988 and document No XIX/66/94).