natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Haag-programmet for frihed, sikkerhed og retfærdighed
The Hague Programme: Freedom, Security and Justice
Haag-programmet fra 2004 mundede ud i en politikplan for lovlig migration og gav anledning til oprettelse af Den Europæiske Integrationsfond.
The Hague programme of 2004 led to a "Policy Plan on legal migration" and inspired the establishment of the European Integration Fund.
Haag-programmet fra november 2004 fastslog, at "Lovlig migration vil spille en vigtig rolle med hensyn til udbygning af den videnbaserede økonomi i Europa og fremme af den økonomiske udvikling og dermed bidrage til gennemførelsen af Lissabon-strategien."
The Hague Programme of November 2004 recognised that "legal migration will play an important role in enhancing the knowledge-based economy in Europe, in advancing economic development, and thus contributing to the implementation of the Lisbon strategy".
Haag-programmet har også peget på behovet for at undersøge muligheden for fælles behandling af asylansøgninger.
The Hague Programme has also indicated the need to study the possibility of joint processing of asylum applications.
Haag-programmet hjælper medlemsstaterne med at udvikle disse politikker ved at foreslå nye initiativer samt redskaber, der skal forbedre koordinationen.
The Hague programme recommends new initiatives and greater coordination to Member States, to facilitate the development of these policies.
Haag-programmet lagde stor vægt på fortsat udvikling af retligt samarbejde i civilsager og fuldstændig gennemførelse af programmet om gensidig anerkendelse, der var vedtaget i 2000.
The Hague Programme attached great importance to the continued development of judicial cooperation in civil matters and the full completion of the programme of mutual recognition adopted in 2000.
Haag-programmet markerer afslutningen på én cyklus og starten på en ny.
The Hague Programme marks the end of a cycle and the beginning of a new one.
Haag-programmet og forfatningstraktaten
The Hague Programme and the Constitution
Haag-programmet opfordrer til et øget praktisk samarbejde og koordinering på nationalt plan mellem de retshåndhævende og retslige myndigheder og toldmyndighederne samt mellem disse myndigheder og Europol.
The Hague Programme calls for stronger practical cooperation and coordination at a national level between law enforcement, judicial and customs authorities as well as between these authorities and Europol.
Haag-programmet opretholder ikke denne balance i tilstrækkelig grad.
The Hague Programme does not maintain a proper balance.
Haag-programmet slutter
End of The Hague programme
Haag-programmet tager således sigte på 1) at opnå en yderligere forbedring af den måde, hvorpå politik, programmer og ordninger tilrettelægges, gennem en bedre indkredsning af de problemer og hindringer, som gør sig gældende i denne forbindelse, 2) at fastlægge mere systematiske regler for finansiel ansvarlighed og overvågning af foranstaltningerne, 3) at tilskynde til uddannelse samt formidling af god praksis, og 4) at deltage i udviklingen af en evalueringskultur i hele EU.
By underlining the importance of evaluation, The Hague Programme aimed at (1) further improving the way policies, programmes and instruments are set up, by identifying problems and obstacles encountered when implementing them, (2) laying down more systematic rules on the financial accountability and scrutiny of policies, (3) favouring learning and exchanges of good practice and (4) participating in developing an evaluation culture across the Union.
Haag-programmet til styrkelse af frihed, sikkerhed og retfærdighed i Den Europæiske Union blev vedtaget af Det Europæiske Råd i november 2004.
The Hague Programme "Strengthening Freedom, Security and Justice in the European Union" was adopted by the European Council in November 2004.
Haag-programmet understreger nødvendigheden af sammenhæng og bedre lovgivning samt behovet for en evaluering af de gældende regler for at øge deres effektivitet.
The Programme stresses the necessity of coherence and better legislation and of an evaluation of the acquis in order to increase its effectiveness.
Haag-programmet ‑ Frihed, sikkerhed og retfærdighed (meddelelse)
The Hague Programme - Freedom Security and Justice (communication)
Haag-programmet ‑ Frihed, sikkerhed og retfærdighed (meddelelse)
The Hague Programme: Freedom, Security and Justice (communication)
Haag-programmet – frihed, sikkerhed og retfærdighed
The Hague Programme -Freedom Security and Justice
Haag-programmet, der blev vedtaget den 4. og 5. november 2004, omfatter en ambitiøs række foranstaltninger og forpligtelser, som skal sikre en bedre håndtering af migrationen.
The Hague Programme, endorsed on 4 and 5 November 2004, provides an ambitious set of measures and commitments designed to improve migration management.
Haag-programmet, der bygger på resultaterne af Tammerfors-programmet, indeholder en ny dagsorden, der skal give EU mulighed for yderligere at udvikle de allerede opnåede resultater og klare nye udfordringer.
Building upon the results of the Tampere programme, The Hague Programme presents a new agenda to enable the Union to further develop what has already been achieved and to meet new challenges.
Haag-programmet, ifølge hvilket der i 2005 skal oprettes "passende strukturer, der inddrager medlemsstaternes nationale asylmyndigheder, med henblik på at fremme det praktiske samarbejde, hvor parterne bistår hinanden".
The Hague Programme calling for the establishment, in 2005, of “appropriate structures involving the national asylum services of the Member States with a view to facilitating practical and collaborative cooperation”.
Haag-programmet, som blev godkendt af Det Europæiske Råd i november 2004, bygger på Tammerfors-programmet og sætter en ny dagsorden for frihed, sikkerhed og retfærdighed i EU.
Endorsed by the European Council in November 2004, the Hague Programme builds on the framework of the Tampere programme to advance a new agenda on freedom, security and justice in the EU.
Haag-programmet, som Det Europæiske Råd vedtog i november 2004, og som er baseret på konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Tammerfors, bekræfter, at det er en prioritet at udvikle et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed i Den Europæiske Union, bl.a. ved at fremme det strafferetlige samarbejde på basis af princippet om gensidig anerkendelse.
Building on the conclusions of the Tampere European Council, The Hague Programme, adopted by the European Council in November 2004, reaffirms the priority in strengthening Freedom, Security and Justice in the European Union, in particular by enhancing judicial cooperation in criminal matters, based on the mutual recognition principle.
Haag-programmet10 og FN-konventionen mod grænseoverskridende organiseret11 fastlægger EU’s mål på dette område.
The Hague programme10 and the United Nations Convention against Transnational Organised Crime11 define the objectives of the EU in this area.
Haag-programmet9 og FN-konventionen mod grænseoverskridende organiseret10 fastlægger EU’s mål på dette område.
The Hague programme9 and the United Nations Convention against Transnational Organised Crime10 define the objectives of the EU in this area.
Haag-programmet: Ti prioriteter for de næste fem år
The Hague Programme: Ten priorities for the next five years
Haag-programmets gennemførelse og udbygning er et fælles mål, der fordrer effektiv beslutningstagning og klar politisk prioritering.
Implementing and developing further The Hague Programme is a common goal, which imposes effective decision-making and clear political priorities.
Haagerkonferencen besluttede i april 2002 at overlade udarbejdelsen af et mere afgrænset udkast hovedsageligt om værnetingsklausuler til en uformel arbejdsgruppe.
In April 2002, the Hague Conference decided to set up an informal working party to prepare a more limited draft relating mainly to choice-of-forum clauses.
Haagerkonferencen foreslår, at man vælger en «metode baseret på de faktiske forhold», hvorefter «hver stat reelt bemyndiges til at anvende sine egne kriterier.
The Hague Conference suggests adopting a “fact‑based” approach, whereby “Either State is in effect permitted to apply its own standards.
Haagerkonferencen har dermed mistet en af de funktioner, som den har skullet opfylde igennem flere årtier, nemlig funktionen som et forum, hvor medlemsstaterne forfulgte et mål om stadig større indbyrdes integration.
The Hague Conference has thus lost one of the functions that it exercised over the decades: a forum where the Member States pursued an objective of closer integration with each other.
Haagerkonferencen har tidligere været et vigtigt instrument til styrkelse af det retlige samarbejde mellem EU’s medlemsstater.
In the past the Hague Conference has been an important instrument for reinforcing judicial cooperation between the Member States of the European Union.
Haagerkonferencen nedsatte i 1995 en særlig første kommission, som rettede en række henstillinger til de lande, der er kontraherende part i disse konventioner.
In 1995 the Hague Conference convened a Special Commission at which a set of recommendations were addressed to the States parties to these Conventions.
Haagerkonferencen om international privatret2 har ligeledes igangsat nyt arbejde inden for underholdspligt med det formål at modernisere de nugældende konventioner, som ud over en række regionale og bilaterale aftaler omfatter fem internationale konventioner.
The Hague Conference on Private International Law2 has also launched work on maintenance obligations so as to modernise the rules in the existing Conventions – a series of regional and bilateral agreements and five international conventions.
Haagerkonferencen om international privatret5 har ligeledes taget skridt til at modernisere de eksisterende konventioner om underholdspligt6.
The Hague Conference of Private International Law5 also launched work on maintenance obligations so as to modernise the rules in the existing Conventions6.
Haagerkonferencen udgør for Fællesskabet et internationalt forum for udformning af en samarbejdspolitik med tredjelande på det civilretlige område.
The Hague Conference represents for the Community an international forum for the development of a policy of cooperation in the area of civil justice with the world at large.
Haagerkonferencens permanente sekretariat foreslår at vedtage følgende bestemmelser:
The Permanent Bureau of the Hague Conference proposes adopting the following provisions:
Haagerkonferencens permanente sekretariat har på sin side plæderet for afskaffelse af eksekvaturproceduren, sådan som det fastsættes i artikel 41 og 42 i Rådets forordning (EF) nr. 2201/2003 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1347/2000, men har samtidig stillet spørgsmålet, på hvilke betingelser den attest fra domsstaten, der skal ledsage retsafgørelsen, og som omtales i forordningen, vil kunne udstedes.
The Permanent Bureau of the Hague Conference has argued in favour of abolishing the exequatur, as provided by Articles 41 and 42 of Council Regulation (EC) No 2201/2003 concerning jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in matrimonial matters and the matters of parental responsibility, repealing Regulation (EC) No 1347/2000, though it does wonder about the conditions in which the certificate from the State of origin that is to accompany the judgment under the Regulation is to be issued.
Haagerkonventionen af 1. juni 1970 om anerkendelse af skilsmisser og separationer
the Hague Convention of 1 June 1970 on the Recognition of Divorces and Legal Separations;
Haagerkonventionen af 15. april 1958 om anerkendelse og fuldbyrdelse af afgørelser vedrørende underholdspligt over for børn (ratificeret af Tyskland, Østrig, Belgien, Danmark, Spanien, Finland, Frankrig, Italien, Nederlandene, Portugal og Sverige).
The Hague Convention of 15 April 1958 concerning the recognition and enforcement of decisions relating to maintenance obligations towards children (ratified by Austria, Belgium, Denmark, Finland, France, Germany, Italy, the Netherlands, Portugal, Spain and Sweden);
Haagerkonventionen af 18. marts 1970 om bevisoptagelse i udlandet i sager om civile eller kommercielle spørgsmål finder i dag anvendelse i 11 medlemsstater, idet Østrig, Belgien, Grækenland og Irland endnu ikke har ratificeret den.
The Hague Convention of 18 March 1970 on the taking of evidence abroad in civil or commercial matters applies in eleven of the EU Member States: it has not been ratified by Austria, Belgium, Greece or Ireland.
Haagerkonventionen af 19. oktober 1996 om retternes kompetence, lovvalg, anerkendelse, fuldbyrdelse og samarbejde vedrørende forældremyndighed og foranstaltninger til beskyttelse af mindreårige.
the Hague Convention of 19 October 1996 on Jurisdiction, Applicable law, Recognition, Enforcement and Cooperation in Respect of Parental Responsibility and Measures for the Protection of Children.
Haagerkonventionen af 1970 om bevisoptagelse i udlandet i sager om civile eller kommercielle spørgsmål finder kun anvendelse mellem 11 af medlemsstaterne.
The 1970 Hague Convention on the taking of evidence abroad in civil or commercial matters applies between only eleven Member States of the European Union.
Haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser er allerede gældende i alle medlemsstaterne.
The Hague Convention on the Civil Aspects of International Child Abduction, 1980 is already in force in all Member States.
Haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser er gældende i alle medlemsstaterne.
The Hague Convention on the Civil Aspects of International Child Abduction 1980 is in force in all Member States.
Haagerkonventionen af 1980 om internationale barnebortførelser
1980 Hague Convention on international child abduction
Haagerkonventionen af 1996
The 1996 Hague Convention
Haagerkonventionen af 1996 henviser til det pågældende forums interne lovgivning (medmindre særlige omstændigheder hjemler, at lovgivningen i et andet land med nær tilknytning anvendes) og udelukker henvisning til andre regler.
The 1996 Hague Convention refers to the forum’s internal law (unless exceptional circumstances mandate the application of the law of another State with a close connection), and precludes the use of renvoi.
Haagerkonventionen af 1996 om forældremyndighed
1996 Hague Convention on parental responsibility
Haagerkonventionen af 1996 om forældremyndighed
The 1996 Hague Convention on parental responsibility
Haagerkonventionen af 1996 om retternes kompetence, lovvalg, anerkendelse, fuldbyrdelse og samarbejde vedrørende forældremyndighed og foranstaltninger til beskyttelse af mindreårige er endnu ikke trådt i kraft.
The Hague Convention on Jurisdiction, Applicable Law, Recognition, Enforcement and Co-operation in respect of Parental Responsibility and Measures for the Protection of Children, 1996 is not yet in force.
Haagerkonventionen af 19966 omfatter retternes kompetence, anerkendelse, fuldbyrdelse og samarbejde vedrørende forældremyndighed og foranstaltninger til beskyttelse af mindreårige.
The 1996 Hague Convention6 covers jurisdiction, recognition and enforcement and cooperation in respect of parental responsibility and measures for the protection of children.
Haagerkonventionen af 2. oktober 1973 om anerkendelse og fuldbyrdelse af afgørelser om underholdspligt (ratificeret af Tyskland, Danmark, Spanien, Finland, Frankrig, Italien, Luxembourg, Nederlandene, Portugal, Det Forenede Kongerige og Sverige).
The Hague Convention of 2 October 1973 on the Recognition and Enforcement of Decisions relating to Maintenance Obligations (ratified by Denmark, Finland, France, Germany, Italy, Luxembourg, the Netherlands, Portugal, Spain Sweden and the United Kingdom).
Haagerkonventionen af 2. oktober 1973 om, hvilken lov der finder anvendelse på underholdspligt (ratificeret af Tyskland, Spanien, Frankrig, Italien, Luxembourg, Nederlandene og Portugal).
The Hague Convention of 2 October 1973 on the Law Applicable to Maintenance Obligations (ratified by France, Germany, Italy, Luxembourg, the Netherlands, Spain and Portugal).
Haagerkonventionen af 24. oktober 1956 om, hvilken lov der finder anvendelse på underholdspligt over for børn (ratificeret af Tyskland, Østrig, Belgien, Spanien, Frankrig, Italien, Luxembourg, Nederlandene og Portugal).
The Hague Convention of 24 October 1956 on the law applicable to maintenance obligations towards children (ratified by Austria, Belgium, France, Germany, Italy, Luxembourg, the Netherlands, Portugal and Spain);
Haagerkonventionen af 25. oktober 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser
the Hague Convention of 25 October 1980 on the Civil Aspects of International Child Abduction;
Haagerkonventionen af 5. oktober 1961 om lovkonflikter vedrørende formen for testamentariske dispositioner er ratificeret af 16 medlemsstater.
The Hague Convention of 5 October 1961 on the conflicts of laws relating to the form of testamentary dispositions has been ratified by 16 Member States.
Haagerkonventionen af 5. oktober 1961 om myndighedernes kompetence og lovvalget i sager vedrørende beskyttelse af mindreårige
the Hague Convention of 5 October 1961 concerning the Powers of Authorities and the Law Applicable in respect of the Protection of Minors;
Haagerkonventionen fastsætter regler for kompetence, lovvalg, anerkendelse og fuldbyrdelse af foranstaltninger om forældremyndighed og beskyttelse af børn.
It contains rules on jurisdiction, applicable law, recognition and enforcement of measures on parental responsibility and protection of children.
Haagerkonventionen fastsætter, at den lov, der finder anvendelse på underholdspligten, også skal afgøre, hvilke begrænsninger der skal gælde for den bidragspligtiges underholdspligt, når en offentlig institution, som har udbetalt ydelser til den bidragsberettigede, anmoder om refusion heraf.
The Hague Convention provides that the law applicable to the maintenance obligation also determines the extent of the obligation of a maintenance debtor, where a public body seeks reimbursement of benefits provided for a creditor.
Haagerkonventionen fra 1973 og Montevideokonventionen fra 1989 fastsætter, at den kompetente lov skal afgøre, hvilken status den bidragsberettigede og den bidragspligtige skal have, hvilke personer der kan anlægge sag om underholdspligt, og hvilke frister der skal gælde for et sådant sagsanlæg.
The 1973 Hague Convention and the 1989 Montevideo Convention provide that the applicable law determines the status of creditor and debtor, who is entitled to institute maintenance proceedings, and the time limits for their institution.
Haagerkonventionen fra 1973, ifølge hvilken det er den nationale lov i det land, hvor den bidragsberettigede har sit sædvanlige opholdssted, der skal anvendes, fastsætter, at «i tilfælde af at den bidragsberettigede skifter sædvanligt opholdssted, finder den interne lov i det nye opholdsland anvendelse fra det øjeblik, hvor skiftet finder sted».
The 1973 Hague Convention, under which the domestic law of the maintenance creditor’s habitual residence is basically applicable, provides: “In the case of a change in the habitual residence of the creditor, the internal law of the new habitual residence shall apply as from the moment when the change occurs”.
Haagerkonventionen fra 1973, som anvendes på «underholdspligt som følge af familie-, slægtskabs-, ægteskabs- eller svogerskabsforhold, herunder underholdspligt over for et barn uden for ægteskab», fastsætter endda, at «afgørelser, der træffes under anvendelse af konventionen, ikke er baseret på en formodning om, at der foreligger et af de i artikel 1 omhandlede forhold».
The 1973 Hague Convention, applicable to “maintenance obligations arising from a family relationship, parentage, marriage or affinity, including a maintenance obligation in respect of a child who is not legitimate” provides even that “Decisions rendered in application of this Convention shall be without prejudice to the existence of any of the relationships referred to in Article 1.”
Haagerkonventionen fra 1973, som er den seneste og den mest komplette, opererer med en trindelt ordning, hvorefter underholdspligt er underlagt loven i det land, hvor den bidragsberettigede har sin sædvanlige bopæl, og subsidiært, hvis denne lov ikke giver den bidragsberettigede mulighed for at opnå underholdsbidrag, den fælles nationale lov i den bidragspligtiges og den bidragsberettigedes land og endelig, hvis denne anden mulighed ikke giver den bidragsberettigede mulighed for at få fyldestgjort sit krav, «lex fori».
The 1973 Hague Convention, the most recent and the fullest of them, contains a multi‑stage system under which maintenance obligations are governed by the law of the maintenance creditor’s habitual residence or, in the alternative, if that law does not allow the creditor to qualify for maintenance, by the common national law of the debtor and the creditor, or, if that law does not give the creditor satisfaction, the lex fori.
Haagerkonventionerne om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser om underholdspligt omfatter regler for indirekte kompetence, som betinger deres anvendelse.
The Hague Conventions on the recognition and enforcement of judgments relating to maintenance obligations contain rules of indirect jurisdiction on which their application depends.
Haagprogrammet fra 2004,
the 2004 Hague Programme, and
Haagprogrammet omfatter oprettelse af fælles visumkontorer på lang sigt under hensyn til drøftelser om etablering af en tjeneste for EU's optræden udadtil.
The Hague Programme provides for the establishment of common visa offices in the long term, taking into account discussions on the establishment of a European External Action Service.
Haagprogrammet opfordrede Kommissionen til at afslutte evalueringen af retsinstrumenterne om asyl fra første fase og forelægge andenfaseinstrumenterne og -foranstaltningerne for Rådet og Europa-Parlamentet til vedtagelse inden udgangen af 2010.
The Hague Programme invited the Commission to conclude the evaluation of the first-phase of legal instruments on asylum and to submit the second-phase instruments and measures to the Council and the European Parliament with a view to their adoption before the end of 2010.
Haagprogrammet1 har været EU's grundlæggende plan for at realisere dets vision på områderne domstolsadgang, international beskyttelse, migration og grænsekontrol, terrorisme og organiseret kriminalitet, politisamarbejde og retligt samarbejde samt gensidig anerkendelse.
The Hague Programme1 has been the EU's blueprint for realising its vision in the areas of access to justice, international protection, migration and border control, terrorism and organised crime, police and judicial cooperation and mutual recognition.
Haagprogrammet3 opfordrer til at fremlægge et instrument vedrørende hele problematikken: hvilken lov der finder anvendelse, kompetence og anerkendelse samt administrative foranstaltninger (arveattest, registrering af testamenter).
The Hague Programme3 calls for the presentation of an instrument covering all the issues involved: applicable law, jurisdiction and recognition, administrative measures (certificates of inheritance, registration of wills).
Haas (GD FFC)
Haas (DG JRC)
Haaze
GROUPE I
HAAZE
Gruselin
Haaze
MENDOZA CASTRO
Haaze
Molina Vallejo
Haaze
Moreland
HAAZE
Mr
HAAZE
Mr/Ms
HAAZE
Sánchez Miguel
HAAZE *
Haaze
Haaze Guy
Haaze   Guy
Haber (FR – Kat.
Mr Haber (FR-Cat.1)
Haber (FR-Kat.
Mr Haber (Cat 1 – FR)
Haber (FR-Kat.
Mr Haber (FR-Cat.1)
Haber (FR-Kat.1)
Jean-Pierre Haber (FR-Cat.
Haber (FR-Kat.1)
Mr Haber (FR-Cat.1)
Haber (Kat.
1–FR)
Haber (Kat.
Mr Haber (Cat.
Habitat-direktivet
Habitats Directive
Habitat-direktivet og handlingsplanen for biodiversitet10
Habitats Directive and Biodiversity Action Plan10