natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Navnet Kokleven skyldes, at Sandvigs bønder drev kvæget op gennem dalen, når det skulle på græs oppe på Tizlasletten.
The next morning the wedge would have expanded and broken loose a piece of the rock.
Klev er en bornholmsk betegnelse for sprække eller kløft.
These rocks were probably mostly used for the socles of Sandvig's houses.
Urfjeld i Kokleven.
Ancient bedrock in Kokleven.
Resterne af et mindre husmandsbrud ved bunden af Kokleven.
Relics of a smallholder's quarry at the bottom of Kokleven.
Stenhuggere med deres pikhamre, Hammerværket (Bornholms Museum).
Quarry workers with pick hammers at Hammerknuden (Bornholms Museum).
Sokkel, Gottegade 11 i Sandvig.
Socle at Gottegade 11 in Sandvig.
I dag er det en dal, hvor Bornholms største sø Hammersøen ligger.
Today it's a valley holding Bornholm's largest lake; Hammersøen.
Frem til midten af 1900-tallet var dalstrøget fra søen til bugten en nøgen sandslette, som blot blev kaldt Sletten.
Until the mid 1900's the valley floor from the lake to Osandbugten was a barren, sandy plain that was simply called Sletten (The Plain).
I forbindelse med anlæggelsen af Stenhuggerstien er Slettens klippesider blevet tydeliggjort ved rydning af krat foran klipperne.
As part of establishing The Quarry Worker's Footpath this side of Hammerknuden have been mostly cleared of trees and undergrowth to expose this ancient bedrock.
8. Stenbruddet ved Høje Meder
8. The quarry at Høje Meder
I dag er store dele af Høje Meder væk som følge af stenbrydningen.
Today much of the bedrock around Høje Meder is gone as a result of quarrying.
Granitbrydning af større omfang på Hammerknuden startede først efter Allinge-Sandvig Kommune solgte Hammeren til en tysk forretningsmand i 1875.
Large scaled quarrying of Hammerknuden started after Allinge-Sandvig municipality sold Hammeren to a German businessman in 1875.
I starten var aktiviteterne beskedne, men i 1884 blev området overtaget af den tyske baron von Ohlendorff, som stiftede Aktieselskabet Bornholms Granitværk i 1891 og opførte den infrastruktur der skulle til, for at bryde granit i stor stil.
To start with the scope was modest but in 1884 the area was taken over by the German baron von Ohlendorff who founded the corporation Bornholms Granitværk in 1891 and constructed infrastructure suitable for large scale granite production.
Granitbrydningen foregik især på klippesiderne over Hammersøen op mod Høje Meder, og her ses stadig i dag de tre etager, som er blevet skabt af stenbrydningen.
The quarrying was mostly taking place in the cliffs above Hammersø and today you can still see the terraces created in the process.
På gamle fotos kan man se, hvad der ligner et tipvognsspor langs Hammersø.
On old photos of the place what looks like a railway can be seen along Hammersø.
Granitprodukterne blev især solgt til Tyskland, hvor brosten, chaussésten og kantsten fra Hammerknuden blev til gader og pladser.
The granite was largely sold to Germany where cobble stones, setts and curbstones from Hammerknuden became streets and squares.
Også større arbejder som Kielerkanalen brugte den bornholmske granit.
Even large works such as the Kiel Canal used granite from Bornholm.
Arbejdet stoppede fra den ene dag til den anden, og derfor kan man stadig se klippeblokke, som er blevet forladt midt i brydningsprocessen.
Work was stopped immediately and this is the reason why you can still see boulders that have been left behind in the quarry.
Men sådan skulle det ikke gå.
But this was not to be.
Billedet er taget før stenbrydningen begyndte, så store dele af klippemassivet på fotoet er væk i dag (Gottlieb Støckel/Bornholms Ø-arkiv).
The photo was taken before the quarrying started, so large parts of the rocks on the picture is gone today (Gottlieb Støckel/Bornholms Ø-arkiv).
Sådan ser det samme område ud i dag, efter enorme granitmængder er blevet brudt og solgt.
This is how the same area looks today after enormous amounts of granite have been taken away and sold.
Splitflaget på toppen blev sat op efter staten overtog Hammerknuden.
The swallow-tailed flag was hoisted after the Danish State took over Hammerknuden.
Bremsebanerne kunne med wire og gearudveksling benytte vægten fra de fyldte vogne til at trække tomme vogne op igen.
A system of wires and brakes slowed down the cargo wagons and used the weight of the full wagons to pull empty wagons back up to the quarry.
Dobbeltsporet bremsebane, Hammerværket ca. år 1900.
Double cable railway at the quarry around 1900.
Det var baner som denne, der bragte stenene ned fra højderne (Bendt Kjøller/Bornholms Museum).
It was railways like this, that brought the granite down from the slopes (Bendt Kjøller/Bornholms Museum).
De må have været brugt til forankring af bremsebanens bremseanordning.
These have been used to anchor the cable railway's braking device.
Den er formentlig skabt, da granitten dannedes for 1,4 mia år siden (Knud Aage Månsson).
It was probably created when the bedrock formed 1.4 billion years ago (Knud Aage Månsson).
Den opmærksomme vandrer kan finde de klippefæster som blev brugt til at fastgøre en flagstang på toppen, efter staten overtog Hammerknuden.
If you look closely you can still see cable attachments in the bedrock if you look closely.
Humledalshusene mens stenbruddet ved Høje Meder stadig var aktivt.
From the summit at Høje Meder the footpath leads via the small lake Gamledam down to the green lake Opalsøen.
Gamledam som den så ud før området voksede til.
Humledalshusene while the quarry at Høje Meder was in operation.
12. Stenbruddet ved Opalsøen
12. The quarry at Opalsøen
Turismeerhvervene var også i knæ, fordi strømmen af tyske turister stoppede.
Social consequences were dire and many had to move away due to the lack of jobs.
De sociale konsekvenser var store og mange måtte flytte på grund af manglen på arbejde - fra 1911 til 1921 faldt indbyggertallet på Nordbornholm derfor med en tredjedel.
From 1911 to 1921 the number of people living on Northern Bornholm diminished to two thirds of the former level.
Under Møller & Handberg blev granitværket moderniseret: Tipvogne blev udskiftet med transportbånd og i takt med at man begyndte at anlægge asfaltveje omlagdes produktionen fra brosten til skærver, som brugtes under asfaltbelægningen.
Møller & Handberg modernized the quarry: Rail carts were replaced by conveyor belts and as road construction changed from cobbles to asphalt the production of cobblestones changed to stone chippings which were used as base for the paving.
I 1928 stod en ny skærvefabrik klar og i 1930 blev der bygget nyt lasteanlæg på Hammerhavn.
By 1928 a new stone chipping factory was finished and in 1930 a new loading dock was built at Hammerhavn.
Skærver var den primære produktion i resten af værkets levetid.
Stone chippings were the primary product for the rest of the quarry's existence.
Der var fortsat kræfter, som ønskede stenbrydningen stoppet, og efter et mislykket fredningsforsøg i 1958 blev Hammerknuden til sidst fredet i 1967.
However there were still many who wanted an end to the quarrying, and after a failed attempt at conservation in 1958 Hammerknuden was finally listed for preservation in 1967.
Der var dog stadig tilladelse til granitbrydning i et afgrænset område, men ifølge fredningen kunne koncessionen ikke fornyes, når brydningen stoppede her.
The quarry concession was still maintained in a confined area but according to the conservation declaration it could not be renewed if operations ceased.
Der gik herefter ikke mange år, før det var helt slut med Hammerens granitindustri.
After this only a few years went by before the quarry industry on Hammerknuden came to an end.
I 1971 lukkede Hammerværket, blandt andet på grund af konkurrence fra udlandet.
In 1971, partly due to foreign competition, the quarry was closed, partly because of foreign competition.
I løbet af 1970'erne blev de gamle industribygninger revet ned, og bruddet blev ikke længere drænet, så Opalsøen opstod i bunden af det gamle stenbrud.
During the 1970's the old industrial buildings was removed and draining of the quarry stopped, creating the lake Opalsøen (Opal Lake) at the bottom of the old quarry.
I dag foregår der mange friluftsaktiviteter omkring Opalsøen.
Today the area around Opalsøen is used for outdoor activities.
Der klatres og rapelles på klippesiderne, der er anlagt en 290 meter lang tovbane og om sommeren bades der i søen.
The steep cliffs are used for rappelling and climbing, a 290 meters long ropeway leads into the lake and bathing is allowed.
På klippeafsatserne er sølvmågerne flyttet ind, og om foråret kan man se de store, grå mågeunger helt tæt på.
The cliffs are populated by herring gulls and in the spring, it is possible to get a close-up view of their large, grey chicks.
Hammerværket ved det, der i dag er Opalsøen (Bornholms Museum).
The quarry at what is now the lake Opalsøen (Bornholms Museum).
Granitbruddet i 1956 (Sylvest Jensen Luftfoto/Det Kongelige Bibliotek).
The quarry in 1956 (Sylvest Jensen Luftfoto/Det Kongelige Bibliotek).
Opalsøen i dag, set fra toppen af det nedlagte stenbrud.
Opalsøen today seen from the top of the abandoned quarry.
Indtil da var sten fra Hammeren blevet udskibet fra Allinge Havn, men von Ohlendorff ønskede en bedre infrastruktur, og Hammerhavn blev opført i 1891-1892 som udskibningshavn for granitten.
Until then rocks from the quarries was shipped from the harbour at Allinge, but von Ohlendorff wanted a better infrastructure and built Hammerhavn in 1891-1892.
Gennem hammerværkets levetid var havnen en travl industrihavn med anlæg til bearbejdelse af granitten.
While the quarry was active Hammerhavn was a busy industrial harbour with industrial buildings.
Sporene fra anlæggene kan stadig ses i skrænterne nord for havnen.
The remains of these buildings can still be seen on the slopes north of the harbour.
I dag bruges Hammerhavn af lystbåde og turbåde og af lodsbåden ved østenvind.
These days Hammerhavn is mostly used mainly for pleasure crafts, tour boats and the pilot boat.
Hammerhavn med fabriksbygning og sten der ligger klar til udskibning.
Hammerhavn with factory buildings and cobble stones ready for shipping.
Brosten lastes på et skib i Hammerhavn.
Cobble stones are loaded onto a ship at Hammerhavn.
Hammershus kan skimtes i baggrunden (Bornholms Museum).
Hammershus castle ruins can be seen in the background (Bornholms Museum).
14. Hammersøen og drikkevandskilden
14. Hammersø and the spring
Når du følger Stenhuggerstien nordpå langs Hammersøens østbred tilbage mod Sandvig passerer du en lille kilde på højre hånd ved skovområdet Sjøljerne.
When you follow The Quarry Worker's Footpath north along the eastern shore of the lake Hammersøen you pass a small spring on the right at the edge of the forested area Sjøljerne.
Søen ligger otte meter over havniveau og kaldes ofte Danmarks eneste bjergsø.
The lake is situated eight meters over sea level and is often called Denmark's only mountain lake.
Fra Hammersøens østlige bred har man en spektakulær udsigt til Hammerknudens grundfjeld og de gamle stenbrud på Høje Meder, hvor bruddets tre etager tydeligt kan ses.
From the eastern shore you have a spectacular view to Hammerknuden's bedrock as well as Høje Meder's old quarry, where the three terraces can be clearly seen.
Holger Drachmanns maleri af Hammersøen fra 1870, før stenbrydningen startede.
The famous Danish painter Holger Drachmann's painting of Hammersøen from 1870.
Originalen kan ses på Bornholms Kunstmuseum.
This was before the quarrying started.
I Sandvig passerer Stenhuggerstien to rækker af stenarbejderboliger: Langelinie ved Hammershusvej (20 boliger) og Sandlinien ved Osandbugten overfor campingpladsen (12 boliger).
In Sandvig the path passes by two rows of houses: Langelinie on Hammershusvej (20 houses) and Sandlinien at Osandbugten (12 houses).
Boligerne blev bygget omkring år 1900 af Aktieselskabet Bornholms Granitværk som boliger for stenbruddets arbejdere og er opført i engelsk rækkehusstil.
These were built around 1900 by Bornholms Granitværk as homes for the quarry workers and their families.
Boligerne var - set med nutidens øjne - meget små; ca. 35 kvadratmeter til en hel familie.
They were built in an English style, and were very small after today's standards, around 35 square meters for an entire family.
Hvis stenhuggeren blev uarbejdsdygtig eller der ikke var arbejde til ham, måtte han og hele familien fraflytte boligen.
If a quarryman became unfit for work, or if there wasn't enough work for him, the entire family had to vacate the house.
I dag er de fleste af boligerne slået sammen to og to så boligarealet er dobbelt så stort.
Today most of the houses have been connected two and two so that the accommodation is double the original size.
På Langelinies vestgavl findes en audioguide med historien om husene og livet her i 1930, fortalt af en af Sandvigs ældre borgere.
At the western gable of Langelinie is an audioguide with stories about life in the houses in 1930 told by one of Sandvig's older citizens.
På stenbrudsmuseet ved Moseløkken findes en model af en stenarbejderbolig.
You can see a model of one of the houses at the quarry museum at Moseløkken.
Se også: Stenbrudsmuseet
Visit the quarry museum's webpage .
Stenarbejderfamilier ved deres boliger.
Worker's families at their living-quarters.
Efter Langelinie drejer stien ned mod Hammersøbækken, en lille bæk som fører vandet fra Hammersø hen over sletten til Osandbugten.
After Langelinie the path goes left to Hammersøbækken, a small brook that leads the water from Hammersø over Sletten to Osandbugten.
Det meste af bækken løber i dag i en grøft.
Most of the brook now runs in a ditch.
Ældre sandvigboere husker, at da de første sovjetiske besættelsestropper kom til Sandvig med tog i 1945, marcherede de ned på sletten for at vaske sig i bækken efter rejsen.
Older citizens of Sandvig remember that when the first soldiers of the Soviet occupation arrived at Sandvig by train in 1945, they marched down to Sletten to wash in the brook.
De var soldater fra det østlige Rusland, og havde et asiatisk udseende; ”glade, men tydeligt mærkede af Østfrontens rædsler og meget beskidte,” husker én fra byen.
One citizen recalls that they were soldiers from eastern Russia and had Asian features; “looking happy but visibly marked by the horrors of the eastern front and very dirty,” one citizen remembers.
På vejen langs bækken passerer man Ellas Konditori på højre hånd.
On the path along the brook you pass Ellas Konditori (Ella's Coffee- and tearooms) on the right.
I den høje bygning lå tidligere Mineralvandsfabriken "Bornholm", der lavede sodavand af det radioaktive vand fra Radiumkilden.
The tall building once housed the soft drink factory Mineralvandsfabriken “Bornholm” where they made soda with the radioactive water from Radiumkilden.
Selv om det kribler for at komme ud i naturen, er det nye Naturrum til 6 mio. kr. en fremragende port til oplevelser på Randbøl Hede.
Although you are eager to spend time outside, the new 6-million-kroner Nature Base is an excellent starting point for adventures at Randbøl Hede.
Udstillinger åbner øjnene for hedebøndernes liv, flora og fauna og spændende historier, som ikke automatisk blotter sig på en ofte ensom vandring over heden med stilhed, vide vidder og højt til loftet.
The exhibitions will open your eyes to the lives of the moorland peasants, the flora and fauna of the moor and exciting stories which you would not automatically learn of by taking what is usually a lonely walk on the moor in silence, wide expanses and high skies.
Det nye Naturrum Kirstinelyst er moderne arkitektur, men materialerne til det flade tag og de skrå ydervægge er lyngtørv, som bliver et helt hedelandskab i sig selv, og som vil blomstre sammen med lyngen på Randbøl Hede.
The new Kirstinelyst Nature Base is of modern design, but the material used for the flat roof and the sloping outer walls is heath turf; the building thus becomes a whole moorland in itself and will blossom together with the heather of Randbøl Hede.
Kirstinelyst er også det helt rigtige sted at dele en madkurv.
Kirstinelyst is also the perfect place to share a picnic.
Der er opsat borde og bænke under halvtaget lige uden for udstillingsområdet.
Tables and benches are available on the porch just outside the exhibition area.
Markerne omkring Kirstinelyst var et hedeområde, som blev opdyrket i slutningen af 1800-tallet.
The fields around Kirstinelyst were part of the moorland which was cultivated in the late 1800s.
Der blev drevet landbrug i ca. 100 år, indtil staten købte området i 1984, hvor læhegnene blev fældet og græssende kreaturer blev sat ud på markerne.
The area was farmed for approximately 100 years until the state bought the area in 1984, when the hedgerows were removed, and cattle were put out to graze the fields.
Der hvor læhegnene er fjernet, ligger der stadig små diger af flyvesand.
You may still see small banks of shifting sand where the hedgerows were removed.
Stuehuset og stalden blev revet ned i forbindelse med bygningen af Naturrum Kirstinelyst.
The house and the stables were demolished when Kirstinelyst Nature Base was built.
Påsken 2013 åbnede dørene til Naturrum Kirstinelyst for første gang.
Kirstinelyst Nature Base opened its doors for the first time at Easter 2013.
På gul vandresti til Stoltenbjerg ser man nord for stien (til højre) et område, som har været afbrændt i 1984 og 2002 for at genskabe heden.
When walking along the yellow hiking trail to Stoltenbjerg, to the north of the trail (to the right) you will see an area that was burnt in 1984 and again in 2002 to restore the moorland.
Syd for stien har lyngen været uberørt siden 1920, og revling (sortbær) har lidt efter lidt overtaget lyngens plads.
To the south of the trail, the heather has been left untouched since 1920, and crowberries have gradually taken over from heather.
17 meter høje Stoltenbjerg er den største klit, som vinden har blæst sammen på den ellers flade Randbøl Hede.
The 17-metre-tall Stoltenbjerg is the largest dune gathered by the wind on the otherwise flat Randbøl Hede.
Bemærk den sorte stribe, der løber tværs gennem klitsandet.
Note the black stripe which runs through the sand of the dune.
Striben var landskabets overflade i årtusinder.
This stripe was the surface of the landscape for millennia.
Her kan du med et enkelt skridt tage 7400 år gennem Danmarks historie.
Here, in one step, you can journey back 7,400 years in Denmark's history.
En menneskeskabt katastrofe, hvor marker og landsbyer blev begravet af sand.
A man-made disaster, which led to fields and villages becoming buried in sand.
Stoltenbjerg er den højeste top på det, som hedder Staldbakkerne.
Stoltenbjerg is the highest peak of what is known as Staldbakkerne.
En kilometer lang klitryg formet af vestenvinden, og som derfor ligger i en vest-nordvestlig retning.
It is a one-kilometre-long dune ridge shaped by the westerly wind and therefore running in a west-northwest direction.
En overlevering fortæller, at Staldbakkerne har fået sit navn under svenske-krigene, hvor beboerne gemte deres heste for svenskerne i de øde bakker.
Legend has it that Staldbakkerne got their name during the Dano-Swedish wars, when the locals hid their horses from the Swedes in the deserted hills.
På blå og rød vandresti til Vorbasse Studevej kan man syd for stien se et område med spor af dyrkning fra en plantage, der blev fjernet i 1936, da området blev fredet.
To the south of the blue and red hiking trail to Vorbasse Studevej, you can see an area retaining ​​traces of cultivation from a plantation which was removed on the area being designated an area of outstanding beauty in 1936.
Han startede med 100 mand i Skanderborg, 15 var med over Randbøl Hede og alene nåede han til Ribe, hvor Dronning Dagmar døde i barselssengen.
He set out with 100 men from Skanderborg, 15 accompanied him across Randbøl Hede but only he reached Ribe, where Queen Dagmar died during childbirth.
Vorbasse Studevej blev fra 1400-1800-tallene brugt til at drive stude til Vorbasse Marked eller endnu længere sydpå.
Vorbasse Studevej was used from the 1400s to the 1800s for driving oxen to Vorbasse Marked or even further south.
Også heste, svin, geder og får har taget turen til markedet.
Also, horses, pigs, goats and sheep have travelled the road to market.
Studevejen er faktisk også en del af det netværk af veje, som i dag kaldes for Hærvejen.
Studevej is also part of the network of roads, which is today known as Hærvejen (“the Military Road”).
Færdslen langs Hærvejen fulgte nemlig mange forskellige ruter afhængig af årstiden og rejseformen.
The journey along Hærvejen followed many different routes depending on the season and the mode of transport.
Hvis et spor blev ufremkommeligt - måske pga. regn - kørte man udenom, og skabte enten bredere veje eller nye alternative veje.
If one track became impassable - perhaps due to rain - you drove around it, creating either wider roads or new, alternative roads.
De mystiske Syvårssøer har deres navn fra den kendsgerning, at de ikke altid er der.
The mysterious lakes, Syvårssøerne, were given their name because they are not always there.
Fakta er, at søerne opstår og forsvinder med højden på grundvandet.
The fact is that the lakes rise and disappear with the varying heights of the water table.
Og selv om store mængder nedbør får grundvandstanden til at stige, er det ikke ensbetydende med svulmende søer.
And even if large amounts of rainfall cause the water table to rise, it does not necessarily lead to the lakes swelling.
Grundvandsspejlet har sine egne "bakker og dale", og derfor er Syvårssøerne meget uforudsigelige.
The water table has its own "peaks and valleys" and, therefore, Syvårssøerne are very unpredictable.
Syvårssøerne var fyldt med vand fra 2007 til 2010, og når de igen dukker op, kan du opleve et utrolig flot, åbent sø-landskab midt i Frederikshåb Plantage.
Syvårssøerne were filled with water from 2007 to 2010 and when they turn up again, you may experience an incredibly beautiful open landscape of lakes at the heart of Frederikshåb Plantage.
Endda med spøjse fænomener som en sandstrand på den jyske indlandshede.
Even including as odd a phenomenon as a sandy beach in the Jutland inland moorland.
Sandstrandene opstår, når søerne hæver sig op til de åbne klitter, der altid kan ses hist og her i området.
The sandy beaches arise when the lakes rise in the open dunes that are always visible here and there.
Selv når søerne er væk, er det en særlig oplevelse at komme her.
Even when the lakes are gone, visiting here is special.
Der er lidt savanne-stemning, når de tidligere søflader ligger hen som et slettelandskab med spredte træer.
There is a bit of a savannah atmosphere when the former lake surfaces form a deserted landscape with scattered trees.
5. De rygende bjerge
5. The smoky mountains
Lille og Store Rygbjerg er navnet på to store klitter, som under sandflugten lignede rygende bjerge.
Lille and Store Rygbjerg (“Small and Large Smoky Mountain”) are the names of two large dunes which, during the shifting of sands, looked like smoky mountains.
Der har også været en landsby med navnet Rygbjerg.
There was also a village called Rygbjerg.
Troldeagtige egetræer står på rad og række på den skovvej, som hedder "Langs Egene".
Troll-like oaks line the forest road called Langs Engene ("Along the Meadows").
Egetræerne vokser langs et dige, som blev brugt til at afgrænse skoven og give læ til de nye, spæde træer, da beplantningen af Randbøl Hede startede i 1804.
The oak trees grow along a dike that was used to demarcate the forest and provide shelter for the new, sapling trees when the planting of Randbøl Hede started in 1804.
Man fristes derfor til at tro, at egetræerne er over 200 år gamle, men det er de ikke.
It is therefore tempting to assume that the oaks are more than 200 years old; however, they are not.
Først da nåletræerne skabte tilstrækkelig med læ, kunne løvtræer som eg og bøg plantes og overleve.
Only when the conifers provided sufficient shelter, could deciduous trees like oaks and beech be planted and survive.
Jernalderen begyndte for 2500 år siden, men den føles lidt nærmere, når du går ind i det store røse-område i den sydøstlige del af Frederikshåb Plantage.
The Iron Age began 2500 years ago, but it feels more recent when you enter the vast area of “røser” in ​​the south-eastern part of Frederikshåb Plantage.