natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Nedenstående meddelelse, der er knyttet til nærværende beslutning:
HAS ADOPTED THIS DECISION:
»Retningslinjer for anvendelsen af EØS-aftalens artikel 53 på teknologioverførselsaftaler«, udsendes.
The following notice, which is annexed to this Decision:
Den engelske udgave af beslutningen, herunder meddelelsen i bilaget, er autentisk.
‘Guidelines on the applicability of Article 53 of the EEA Agreement to technology transfer agreements’, shall be issued.
Meddelelsen offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
The Decision, including the notice set out in the Annex, shall be authentic in the English language.
EFTA-staterne underrettes ved en kopi af beslutningen, herunder også bilaget.
The notice shall be published in the EEA Section of the Official Journal of the European Union and in the EEA Supplement thereto.
Europa-Kommissionen underrettes ved en kopi af beslutningen, herunder også bilaget.
The EFTA states shall be informed by means of a copy of the Decision, including the Annex.
Udfærdiget i Bruxelles, den 4. februar 2015.
The European Commission shall be informed by means of a copy of the Decision, including the Annex.
På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegne
Done at Brussels, 4 February 2015.
EUT L 93 af 28.3.2014, s. 17, indarbejdet i EØS-aftalen ved Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse nr. 293/2014 af 12. december 2014 (endnu ikke offentliggjort).
College Member
EUT C 89 af 28.3.2014, s. 3.
OJ L 93, 28.3.2014, p. 17, incorporated into the EEA Agreement by Decision of the EEA Joint Committee No 293/2014 of 12 December 2014 (not yet published).
BILAG
OJ C 89, 28.3.2014, p. 3.
MEDDELELSE FRA EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN
ANNEX
Retningslinjer for anvendelsen af EØS-aftalens artikel 53 på teknologioverførselsaftaler
EFTA SURVEILLANCE AUTHORITY NOTICE
A. Denne meddelelse udsendes i henhold til reglerne i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«) og aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol (»tilsyns- og domstolsaftalen«).
Guidelines on the applicability of Article 53 of the EEA Agreement to technology transfer agreements
C. EFTA-Tilsynsmyndigheden (»Tilsynsmyndigheden«) finder, at Kommissionens retningslinjer er relevante for EØS.
A. This notice is issued pursuant to the rules of the Agreement on the European Economic Area (‘EEA Agreement’) and the Agreement between the EFTA states on the establishment of a Surveillance Authority and a Court of Justice (‘Surveillance and Court Agreement’).
D. Principperne for vurderingen af teknologioverførselsaftaler efter EØS-aftalens artikel 53 er fastsat i denne meddelelse, og der gives vejledning i anvendelsen heraf.
C. The EFTA Surveillance Authority (‘Authority’) considers the Commission guidelines to be EEA relevant.
E. Denne meddelelse finder anvendelse i sager, hvor Tilsynsmyndigheden er den kompetente tilsynsmyndighed i henhold til EØS-aftalens artikel 56.
In order to maintain equal conditions of competition and to ensure uniform application of the EEA competition rules throughout the European Economic Area (‘EEA’), the Authority has adopted the present notice under the powers conferred upon it by Article 5(2)(b) of the Surveillance and Court Agreement.
F. Denne meddelelse erstatter Tilsynsmyndighedens tidligere meddelelse af 2005 om retningslinjer for anvendelse af EØS-aftalens artikel 53 på teknologioverførselsaftaler [2].
It intends to follow the principles and rules laid down in this notice when applying the relevant EEA rules in a particular case.
INDHOLDSFORTEGNELSE
D. In particular, this notice sets out the principles for the assessment of technology transfer agreements under Article 53 of the EEA Agreement and provides guidance on their application.
INDLEDNING
E. This notice applies to cases where the Authority is the competent surveillance authority under Article 56 of the EEA Agreement.
GENERELLE PRINCIPPER
F. This notice replaces the Authority's previous notice of 2005 on the application of Article 53 of the EEA Agreement to technology transfer agreements [2].
Artikel 53 og intellektuelle ejendomsrettigheder
TABLE OF CONTENTS
De generelle rammer for anvendelse af artikel 53
INTRODUCTION
Markedsafgræsning
GENERAL PRINCIPLES
Sondringen mellem konkurrenter og ikke-konkurrenter
Article 53 and intellectual property rights
ANVENDELSE AF GRUPPEFRITAGELSESFORORDNINGEN
The general framework for applying Article 53
Gruppefritagelsesforordningens virkninger
Market definition
Gruppefritagelsesforordningens anvendelsesområde og varighed
The distinction between competitors and non-competitors
Begrebet teknologioverførselsaftaler
APPLICATION OF THE TTBER
Begrebet »overførsel«
The effects of the TTBER
Aftaler mellem to parter
Scope and duration of the TTBER
Aftaler om produktion af aftaleprodukter
The concept of technology transfer agreements
Varighed
The concept of ‘transfer’
Forholdet til andre gruppefritagelsesforordninger
Agreements between two parties
Gruppefritagelsesforordningerne om specialiserings- og F&U-aftaler
Agreements for the production of contract products
Gruppefritagelsesforordningen om vertikale aftaler
Duration
Markedsandelstærsklerne for gruppefritagelsen
Relationship with other block exemption regulations
Hardcore-begrænsninger af konkurrencen i gruppefritagelsesforordningen
The Block Exemption Regulations on specialisation and R & D agreements
Generelle principper
The Block Exemption Regulation on vertical agreements
Aftaler mellem konkurrenter
The market share thresholds of the safe harbour
Aftaler mellem ikke-konkurrenter
Hardcore restrictions of competition under the Block Exemption Regulation
Begrænsninger, der falder uden for fritagelsen
General principles
Inddragelse og ikke-anvendelse af gruppefritagelsesforordningen
Agreements between competitors
Inddragelse
Agreements between non-competitors
Ikke-anvendelse af gruppefritagelsesforordningen
Excluded restrictions
ANVENDELSE AF ARTIKEL 53, STK.
Withdrawal and non-application of the Block Exemption Regulation
1 OG 3, UDEN FOR GRUPPEFRITAGELSESFORORDNINGENS ANVENDELSESOMRÅDE
Withdrawal procedure
De generelle rammer for analysen
Non-application of the Block Exemption Regulation
Relevante faktorer
APPLICATION OF ARTICLE 53(1) AND 53(3) OUTSIDE THE SCOPE OF THE TTBER
Negative virkninger af konkurrencebegrænsende licensaftaler
The general framework for analysis
Positive virkninger af konkurrencebegrænsende licensaftaler og rammerne for analyse af sådanne virkninger
The relevant factors
Anvendelse af artikel 53 på forskellige typer begrænsninger i forbindelse med licensaftaler
Negative effects of restrictive licence agreements
Royalty-forpligtelser
Positive effects of restrictive licence agreements and the framework for analysing such effects
Eksklusivlicenser og salgsbegrænsninger
Application of Article 53 to various types of licensing restraints
Eksklusiv- og enelicenser
Royalty obligations
Salgsbegrænsninger
Exclusive licensing and sales restrictions
Produktionsbegrænsninger
Exclusive and sole licences
Begrænsninger med hensyn til anvendelsesområde
Sales restrictions
Kun produktion til eget brug
Output restrictions
Koblingssalg og bundling
Field of use restrictions
Konkurrenceklausuler
Captive use restrictions
Forligsaftaler
Tying and bundling
Teknologipuljer
Non-compete obligations
Vurdering af teknologipuljers oprettelse og administration
Settlement agreements
Vurdering af individuelle begrænsninger i aftaler mellem puljen og dens licenstagere
Technology pools
I disse retningslinjer fastsættes de principper, der lægges til grund ved vurderingen af teknologioverførselsaftaler efter EØS-aftalens artikel 53 (»artikel 53«).
The assessment of the formation and operation of technology pools
Teknologioverførselsaftaler vedrører meddelelse af licens på teknologirettigheder, hvorved licensgiver giver licenstager tilladelse til at udnytte de overførte teknologirettigheder til produktion af varer eller tjenesteydelser, jf. artikel 1, stk. 1, litra c), i den retsakt, der henvises til i punkt 5 i bilag XIV til EØS-aftalen (Kommissionens forordning (EU) nr. 316/2014 af 21. marts 2014 om anvendelse af traktatens artikel 101, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på visse kategorier af teknologioverførselsaftaler (»gruppefritagelsesforordningen«)) [3].
Assessment of individual restraints in agreements between the pool and its licensees
Formålet med disse retningslinjer er at give vejledning dels i anvendelsen af gruppefritagelsesforordningen, og dels i anvendelsen af artikel 53 på teknologioverførselsaftaler, der falder uden for gruppefritagelsesforordningen.
These guidelines set out the principles for the assessment of technology transfer agreements under Article 53 of the EEA Agreement (‘Article 53’).
Gruppefritagelsesforordningen og retningslinjerne forhindrer ikke en eventuel parallel anvendelse af artikel 54 i EØS-aftalen (»artikel 54«) på teknologioverførselsaftaler [4].
Technology transfer agreements concern the licensing of technology rights where the licensor permits the licensee to exploit the licensed technology rights for the production of goods or services, as defined in Article 1(1)(c) of the act referred to in point 5 of Annex XIV to the EEA Agreement (Commission Regulation (EU) No 316/2014 of 21 March 2014 on the application of Article 101(3) of the Treaty on the Functioning of the European Union to categories of technology transfer agreements (‘TTBER’)) [3].
De standarder, der fastsættes i disse retningslinjer, skal anvendes i lyset af de specifikke omstændigheder i hver enkelt sag.
The purpose of these guidelines is to provide guidance on the application of the TTBER as well as on the application of Article 53 to technology transfer agreements that fall outside the scope of the TTBER.
Dette udelukker en mekanisk anvendelse af retningslinjerne.
The TTBER and the guidelines are without prejudice to the possible parallel application of Article 54 of the EEA Agreement (‘Article 54’) to technology transfer agreements [4].
Hver enkelt sag skal vurderes ud fra de konkrete sagsforhold, og retningslinjerne skal anvendes med fornuft og fleksibelt.
The standards set forth in these guidelines must be applied in the light of the circumstances specific to each case.
De eksempler, der gives i retningslinjerne, tjener et rent illustrativt formål og tilsigter ikke at være udtømmende.
This excludes a mechanical application.
Tilsynsmyndigheden vil som led i ordningen for håndhævelse af konkurrencereglerne, der blev indført ved kapitel II i protokol 4 til tilsyns- og domstolsaftalen (»protokol 4«) [5] løbende undersøge, hvordan gruppefritagelsesforordningen og retningslinjerne fungerer i praksis, for at tage stilling til, om der er behov for ændringer.
Each case must be assessed on its own facts and these guidelines must be applied reasonably and flexibly.
Disse retningslinjer foregriber ikke EFTA-Domstolens, Domstolens eller Rettens fortolkning af artikel 53 og gruppefritagelsesforordningen.
Examples given serve as illustrations only and are not intended to be exhaustive.
Formålet med artikel 53 som helhed er at beskytte konkurrencen på markedet og derigennem fremme forbrugernes velfærd og sikre en effektiv ressourceallokering.
The Authority will keep under review the functioning of the TTBER and the guidelines in the enforcement system created by Chapter II of Protocol 4 to the Surveillance and Court Agreement (‘Protocol 4’) [5] to consider whether changes need to be made.
Artikel 53, stk. 1, forbyder alle aftaler mellem virksomheder og alle former for samordnet praksis samt vedtagelser inden for sammenslutninger af virksomheder [6], der kan påvirke samhandelen mellem de kontraherende parter ( »EØS-stater«) [7], og som har til formål eller til følge at hindre, begrænse eller fordreje konkurrencen [8].
These guidelines are without prejudice to the interpretation of Article 53 and the TTBER that may be given by the EFTA Court, the Court of Justice and the General Court.
Som en undtagelse fra denne regel giver artikel 53, stk. 3, mulighed for at erklære forbuddet i artikel 53, stk. 1, uanvendeligt på aftaler mellem virksomheder, der bidrager til at forbedre produktionen eller fordelingen af varer eller til at fremme den tekniske eller økonomiske udvikling, og som samtidig sikrer forbrugerne en rimelig andel af fordelen herved, uden at der pålægges virksomhederne begrænsninger, der ikke er nødvendige for at nå disse mål, og uden at virksomhederne får mulighed for at udelukke konkurrencen for en væsentlig del af de pågældende varer.
The aim of Article 53 as a whole is to protect competition on the market with a view to promoting consumer welfare and an efficient allocation of resources.
Lovgivningen om intellektuelle ejendomsrettigheder giver eksklusive rettigheder til indehavere af patenter, ophavsrettigheder, mønsterrettigheder, varemærker og andre retligt beskyttede rettigheder.
Article 53(1) prohibits all agreements and concerted practices between undertakings and decisions by associations of undertakings [6] which may affect trade between Contracting Parties ( ‘EEA States’) [7] and which have as their object or effect the prevention, restriction or distortion of competition [8].
Indehaveren af intellektuel ejendom har i henhold til den pågældende lovgivning ret til at forhindre uautoriseret brug af sin intellektuelle ejendom og til at udnytte sin intellektuelle ejendom ved f.eks. at meddele tredjemand licens på den.
As an exception to this rule Article 53(3) provides that the prohibition contained in Article 53(1) may be declared inapplicable in the case of agreements between undertakings which contribute to improving the production or distribution of products or to promoting technical or economic progress, while allowing consumers a fair share of the resulting benefits and which do not impose restrictions which are not indispensable to the attainment of these objectives and do not afford such undertakings the possibility of eliminating competition in respect of a substantial part of the products concerned.
Når først et produkt, hvortil der er knyttet en intellektuel ejendomsrettighed, med undtagelse af fremførelsesrettigheder [9], er blevet markedsført på EØS-markedet af rettighedshaveren selv eller med dennes samtykke, er den intellektuelle ejendomsrettighed blevet konsumeret i hele EØS-området, herunder EFTA-staterne, i den forstand, at rettighedshaveren ikke længere kan benytte den til at kontrollere salget af det pågældende produkt (EØS-konsumptionsprincippet) [10].
Intellectual property laws confer exclusive rights on holders of patents, copyright, design rights, trademarks and other legally protected rights.
Rettighedshaveren har i henhold til lovgivningen om intellektuelle ejendomsrettigheder ingen ret til at forhindre licenstagere eller aftagere i at sælge produkter, der inkorporer den overførte teknologi.
The owner of intellectual property is entitled under intellectual property laws to prevent unauthorised use of its intellectual property and to exploit it, for example, by licensing it to third parties.
EØS-konsumptionsprincippet er i overensstemmelse med det grundlæggende formål med intellektuelle ejendomsrettigheder, der består i at give indehaveren ret til at udelukke andre fra at udnytte hans intellektuelle ejendom uden hans samtykke.
Once a product incorporating an intellectual property right, with the exception of performance rights [9], has been put on the market inside the EEA by the holder or with its consent, the intellectual property right is exhausted in the whole territory of the EEA including the EFTA states in the sense that the holder can no longer use it to control the sale of the product (principle of EEA exhaustion) [10].
Selv om lovgivningen om intellektuelle ejendomsrettigheder tillægger rettighedshaveren visse eksklusive rettigheder, betyder det ikke, at intellektuelle ejendomsrettigheder er immune over for konkurrenceretlige indgreb.
The right-holder has no right under intellectual property laws to prevent sales by licensees or buyers of such products incorporating the licensed technology.
Artikel 53 finder således også anvendelse på aftaler, hvorved licenshaveren meddeler en anden virksomhed licens til at udnytte licenshaverens intellektuelle ejendomsrettigheder.
The principle of EEA exhaustion is in line with the essential function of intellectual property rights, which is to grant the holder the right to exclude others from exploiting its intellectual property without its consent.
Det betyder heller ikke, at der er en iboende konflikt mellem intellektuelle ejendomsrettigheder og konkurrencereglerne i EØS.
The fact that intellectual property laws grant exclusive rights of exploitation does not imply that intellectual property rights are immune from competition law intervention.
Faktisk deler de to lovkomplekser samme grundlæggende formål, nemlig at fremme forbrugernes velfærd og en effektiv ressourceallokering.
Article 53 is in particular applicable to agreements whereby the holder licenses another undertaking to exploit its intellectual property rights [11].
Innovation udgør en essentiel og dynamisk komponent i en åben og konkurrencepræget markedsøkonomi.
Nor does it imply that there is an inherent conflict between intellectual property rights and the EEA competition rules.
Intellektuelle ejendomsrettigheder fremmer en dynamisk konkurrence ved at tilskynde virksomhederne til at investere i udvikling af nye eller forbedrede produkter og produktionsmetoder.
Indeed, both bodies of law share the same basic objective of promoting consumer welfare and an efficient allocation of resources.
Det samme gør konkurrence ved at presse virksomhederne til at være innovative.
Innovation constitutes an essential and dynamic component of an open and competitive market economy.
Derfor er både intellektuelle ejendomsrettigheder og konkurrence nødvendige for at fremme innovationen og sikre en konkurrencepræget udnyttelse heraf.
Intellectual property rights promote dynamic competition by encouraging undertakings to invest in developing new or improved products and processes.
Ved vurderingen af licensaftaler efter artikel 53 skal der tages hensyn til, at skabelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder ofte er forbundet med store investeringer og ofte er en risikabel affære.
So does competition by putting pressure on undertakings to innovate.
For ikke at svække den dynamiske konkurrence og for at fastholde incitamentet til at innovere må der ikke lægges unødvendige hindringer i vejen for innovatorens udnyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder, der viser sig at være værdifulde.
Therefore, both intellectual property rights and competition are necessary to promote innovation and ensure a competitive exploitation thereof.
Derfor bør innovatoren have mulighed for at forlange et passende vederlag for vellykkede projekter af en størrelsesorden, der henset til mislykkede projekter er tilstrækkeligt til at fastholde incitamentet til at investere.
In the assessment of licence agreements under Article 53 it must be kept in mind that the creation of intellectual property rights often entails substantial investment and that this is often a risky endeavour.
Meddelelse af licens på teknologirettigheder kan også nødvendiggøre, at licenstageren foretager store irreversible (»sunk«) investeringer (dvs., at en licenstager, der ikke længere er aktiv inden for det pågældende område, ikke kan anvende investeringen til andre aktiviteter eller alene kan sælge den med betydeligt tab) i den overførte teknologi og i de produktionsmidler, der er nødvendige for at udnytte teknologien.
In order not to reduce dynamic competition and to maintain the incentive to innovate, the innovator must not be unduly restricted in the exploitation of intellectual property rights that turn out to be valuable.
Artikel 53 kan ikke bringes i anvendelse uden at tage hensyn til parternes forudgående investeringer og de risici, der er forbundet hermed.
For these reasons the innovator should be free to seek appropriate remuneration for successful projects that is sufficient to maintain investment incentives, taking failed projects into account.
Den risiko, som parterne løber, og den »sunk« investering, de må foretage, kan således føre til, at aftalen falder uden for artikel 53, stk. 1, eller eventuelt opfylder betingelserne i artikel 53, stk. 3, i den periode, der er nødvendig for at tjene investeringen ind.
Technology rights licensing may also require the licensee to make significant sunk investments (that is to say, that upon leaving that particular field of activity the investment cannot be used by the licensee for other activities or sold other than at a significant loss) in the licensed technology and production assets necessary to exploit it.
Ved vurderingen af licensaftaler efter artikel 53 er det eksisterende analysegrundlag tilstrækkeligt fleksibelt til, at der kan tages behørigt hensyn til de dynamiske aspekter af licens på teknologirettigheder.
Article 53 cannot be applied without considering such ex ante investments made by the parties and the risks relating thereto.
Der hersker ikke nogen formodning om, at intellektuelle ejendomsrettigheder og licensaftaler i sig selv giver anledning til konkurrenceproblemer.
The risk facing the parties and the sunk investment that must be committed may thus lead to the agreement falling outside Article 53(1) or fulfilling the conditions of Article 53(3), as the case may be, for the period of time required to recoup the investment.
De fleste licensaftaler begrænser ikke konkurrencen, men kan til gengæld medføre konkurrencefremmende effektivitetsgevinster.
In assessing licensing agreements under Article 53, the existing analytical framework is sufficiently flexible to take due account of the dynamic aspects of technology rights licensing.
Faktisk er licensering som sådan konkurrenceskærpende, da den fører til spredning af teknologi og fremmer licensgivers og licenstagers innovationsevne.
There is no presumption that intellectual property rights and licence agreements as such give rise to competition concerns.
Desuden kan selv licensaftaler, der rent faktisk begrænser konkurrencen, ofte resultere i konkurrenceskærpende effektivitetsgevinster, der må vurderes efter artikel 53, stk. 3, og afvejes i forhold til de negative følger for konkurrencen [12].
Most licence agreements do not restrict competition and create pro-competitive efficiencies.
Langt de fleste licensaftaler er derfor forenelige med artikel 53.
Indeed, licensing as such is pro-competitive as it leads to dissemination of technology and promotes innovation by the licensor and licensee(s).
I artikel 53, stk. 1, forbydes aftaler, som har til formål eller til følge at begrænse konkurrencen.
In addition, even licence agreements that do restrict competition may often give rise to pro-competitive efficiencies, which must be considered under Article 53(3) and balanced against the negative effects on competition [12].
Artikel 53, stk. 1, finder anvendelse på såvel begrænsninger af konkurrencen mellem parterne i en aftale som begrænsninger af konkurrencen mellem en enkelt af aftaleparterne på den ene side og tredjemand på den anden side.
The great majority of licence agreements are therefore compatible with Article 53.
Vurderingen af, om en licensaftale begrænser konkurrencen, skal foretages med udgangspunkt i den konkrete sammenhæng, hvori konkurrencen ville udspille sig uden aftalen og de konkurrencebegrænsninger, den angiveligt medfører.
Article 53(1) prohibits agreements which have as their object or effect the restriction of competition.
Som led i denne vurdering er det nødvendigt at tage hensyn til aftalens sandsynlige følger for interteknologi-konkurrencen (dvs. konkurrencen mellem virksomheder, der benytter konkurrerende teknologier) og for intrateknologi-konkurrencen (dvs. konkurrencen mellem virksomheder, der benytter samme teknologi) [14].
Article 53(1) applies both to restrictions of competition between the parties to an agreement and to restrictions of competition between any of the parties and third parties.
I artikel 53, stk. 1, forbydes begrænsninger af såvel interteknologi-konkurrencen som intrateknologi-konkurrencen.
The assessment of whether a licence agreement restricts competition must be made within the actual context in which competition would occur in the absence of the agreement with its alleged restrictions [13].