natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tilsynsmyndigheden vil tage det foreliggende kapitel op til revision i overensstemmelse med Kommissionens fremtidige revisioner af den tilsvarende meddelelse fra Kommissionen — EF-retningslinjer for statsstøttereglernes anvendelse i forbindelse med hurtig etablering af bredbåndsnet.
The Authority will review the present Chapter in line with future revisions of the corresponding ‘Communication from the Commission — Community Guidelines for the application of State aid rules in relation to rapid deployment of broadband networks’ by the Commission.
Dette kapitel svarer til Meddelelse fra Kommissionen – EF-retningslinjer for statsstøttereglernes anvendelse i forbindelse med hurtig etablering af bredbåndsnet (EUT C 235 af 30.9.2009, s. 7).
This Chapter corresponds to the Communication from the Commission — Community Guidelines for the application of State aid rules in relation to rapid deployment of broadband networks (OJ C 235, 30.9.2009, p. 7).
Se f.eks. i2010 — Et europæisk informationssamfund som middel til vækst og beskæftigelse, KOM(2005) 229 endelig, 1. juni 2005, eEurope 2005: Et informationssamfund for alle, KOM(2002) 263 endelig, Bredbånd til hele EU, KOM(2006) 129.
See for instance i2010 — A European Information Society for growth and employment (COM(2005) 229 final), 1 June 2005, eEurope 2005: An information society for all (COM(2002) 263 final), Bridging the broadband gap (COM(2006) 129).
I de seneste ti år er informations- og kommunikationsteknologier blevet tilgængelige og økonomisk overkommelige for offentligheden.
During the past decade, information and communications technologies have become accessible and affordable for the general public.
Ser man på den regionale dimension, er urbaniseringsgraden en vigtig faktor for adgang til og anvendelse af ikt.
Looking at the regional dimension, the degree of urbanisation is an important factor for access to and use of ICT.
Internetudbredelsen er således fortsat meget lavere i tyndtbefolkede områder i hele Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.
Internet penetration remains thus much lower in thinly populated areas throughout the European Economic Area.
Se den akt, hvortil der henvises i point 5cl i bilag XI til EØS-aftalen (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet) (EFT L 108 af 24.4.2002, s. 33)), den akt, hvortil der henvises i punkt 5ck i bilag XI til EØS-aftalen (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20/EF af 7. marts 2002 om tilladelser til elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (tilladelsesdirektivet) (EFT L 108 af 24.4.2002, s. 21)), og den akt, hvortil der henvises i punkt 5cj i bilag XI til EØS-aftalen (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/19/EF af 7. marts 2002 om adgang til og samtrafik mellem elektroniske kommunikationsnet og tilhørende faciliteter (adgangsdirektivet) (EFT L 108 af 24.4.2002, s. 7)), som tilpasset EØS-aftalen ved protokol 1 hertil.
See Act referred to at point 5cl of Annex XI to the EEA Agreement (Directive 2002/21/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on a common regulatory framework for electronic communications networks and services (Framework Directive) (OJ L 108, 24.4.2002, p. 33)), Act referred to at point 5ck of Annex XI to the EEA Agreement (Directive 2002/20/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on the authorisation of electronic communications networks and services, (Authorisation Directive) (OJ L 108, 24.4.2002, p. 21)) and Act referred to at point 5cj of Annex XI to the EEA Agreement (Directive 2002/19/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on access to, and interconnection of, electronic communications networks and associated facilities (Access Directive) (OJ L 108, 24.4.2002, p. 7)), as adapted to EEA Agreement by Protocol 1 thereto.
Se afgørelse truffet af det norske Post- og Teletilsyn den 3. april 2009 om udpegning af virksomheder med en stærk markedsposition og fastsættelse af specifikke forpligtelser på markedet for engrosbredbåndsadgang (marked 5), afgørelse nr. 8/2008 truffet af Post and Telecom Administration den 18. april 2008 om udpegning af virksomheder med en stærk markedsposition og fastsættelse af forpligtelser på markedet for engrosbredbåndsadgang i Island og afgørelse truffet af Liechtensteins kommunikationskontor den 16. december 2009 vedrørende sektorspecifik regulering på engrosmarkedet for bredbåndsadgang i Liechtenstein.
See decision of the Norwegian Post and Telecommunications Authority of 3 April 2009 on the designation of undertakings with significant market power and imposing specific obligations in the market for wholesale broadband access (market 5); decision of Post and Telecom Administration no 8/2008 dated 18 April 2008 on the designation of undertakings with significant market power and imposition of obligations in the market for wholesale broadband access in Iceland and decision of the Office for Communications of 16 December 2009 concerning sector specific regulation on the wholesale market for broadband access in Liechtenstein.
Ved NGA-net i dette dokument forstås kablede accessnet, som helt eller delvis består af optiske elementer, og som er i stand til at levere bredbåndsadgangstjenester med forbedrede egenskaber (f.eks. højere kapacitet) i forhold til de tjenester, der leveres over de eksisterende kobbernet (se også fodnote 58).
For the purpose of this document NGA networks refers to wired access networks which consist wholly or in part of optical elements and which are capable of delivering broadband access services with enhanced characteristics (such as higher throughput) as compared to those provided over existing copper networks (see also below footnote 58).
Se Kommissionens forslag til henstilling om »regulated access to Next Generation Access Networks (NGA)« (reguleret adgang til næste generation af accessnet (NGA)) på http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/doc/library/public_consult/nga/dr_recomm_nga.pdf og udtalelse fra De Europæiske Tilsynsmyndigheders Gruppe om udviklingen af NGA, ERG (08) 68, på http://www.erg.eu.int/doc/publications/erg_08_68_statement_on_nga_devolopment_081211.pdf.
See Commission’s draft Recommendation on regulated access to Next Generation Access Networks (NGA), athttp://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/doc/library/public_consult/nga/dr_recomm_nga.pdf and European Regulators Group Statement on the development of NGA Access, ERG (08) 68, at http://www.erg.eu.int/doc/publications/erg_08_68_statement_on_nga_devolopment_081211.pdf
En oversigt over alle de beslutninger på bredbåndsområdet, som Kommissionen har truffet på grundlag af statsstøttereglerne, findes på http://ec.europa.eu/competition/sectors/telecommunications/broadband_decisions.pdf.
For a list of all Commission’s decisions taken under the state aid rules in the broadband field, see http://ec.europa.eu/competition/sectors/telecommunications/broadband_decisions.pdf
Se også afsnit 2.2.1 om anvendelse af det markedsøkonomiske investorprincip.
See also Section 2.2.1 on the application of the market economy investor principle.
Se Kommissionens beslutning af 30. maj 2007 i sag NN 24/07 — Tjekkiet, Prags kommunale trådløse netværk.
See Commission Decision of 30 May 2007 in Case NN 24/07 — Czech Republic, Prague Municipal Wireless Network.
Ved udtrykket »investorer« forstås virksomheder eller operatører af elektroniske kommunikationsnet, som investerer i opbygning og etablering af bredbåndsinfrastruktur.
The term ‘investors’ denotes undertakings or electronic communications network operators that invest in the construction and deployment of broadband infrastructure.
Kommissionen har kun godkendt en enkelt sag, hvor foranstaltningen ikke omfattede et offentligt udbud, men vedrørte en skattefradragsordning til støtte for etableringen af bredbånd i underforsynede områder i Ungarn, se beslutning N 398/05 — Ungarn, Skattelettelser med henblik på udvikling af bredbåndstjenester.
The Commission has only approved one case of a measure that did not involve an open tender but which involved a tax credit scheme to support the roll-out of broadband in underserved areas of Hungary, see Decision N 398/05 — Hungary, Development of Tax Benefit for Broadband.
Se f.eks. Kommissionens beslutning N 570/07 — Tyskland, Bredbånd i landdistrikter i Baden-Württemberg, beslutning N 157/06 – Det Forenede Kongerige, Regionalt digitalt bredbåndsprojekt i South Yorkshire, beslutning N 262/06 — Italien, Bredbånd i landdistrikter i Toscana, beslutning N 201/06 — Grækenland, Udvikling af bredbåndsadgang i underforsynede områder, og beslutning N 131/05 — Det Forenede Kongerige, FibreSpeed-bredbåndsprojekt i Wales.
See for instance, Commission Decision N 570/07 — Germany, ‘Broadband in rural areas of Baden-Württemberg’; Decision N 157/06 — United Kingdom, ‘South Yorkshire Digital Region Broadband Project’; Decision N 262/06 — Italy, ‘Broadband for rural Tuscany’; Decision N 201/06 — Greece, ‘Broadband access development in underserved territories’; and Decision N 131/05 — United Kingdom, ‘Fibre Speed Broadband Project Wales’.
Selv om husstandene også er støttemodtagere i forbindelse med sådanne foranstaltninger, omfattes de imidlertid ikke af statsstøttereglerne, da de hverken er virksomheder eller økonomiske aktører som omhandlet i EØS-aftalens artikel 61, stk. 1.
Residential users, although also beneficiaries of such measures, are not however subject to the state aid rules since they are neither undertakings nor economic operators within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement.
Se Kommissionens beslutning N 266/08 — Tyskland, Bredbånd i landdistrikter i Bayern.
See Commission Decision N 266/08 — Germany, ‘Broadband in rural areas of Bayern’.
Se Kommissionens beslutning N 237/08 — Tyskland, Bredbåndsstøtte i Niedersachsen.
See Commission Decision N 237/08 — Germany, ‘Broadband support in Niedersachsen’.
Sag C-303/88, Italien mod Kommissionen, Sml. 1991 I, s. 1433, præmis 20-22.
Case C-303/88 Italy v Commission [1991] ECR I-1433, at paragraphs 20-22.
Kommissionens beslutning af 11. december 2007 i sag C 53/2006, Citynet Amsterdam: støtteforanstaltning til fordel for Glasvezelnet Amsterdam til en investering i et fibernet til kommunen Amsterdam, EUT L 247 af 16.9.2008, s. 27.
Commission Decision of 11 December 2007 in Case C 53/2006 Citynet Amsterdam — investment by the city of Amsterdam in a fibre-to-the-home (FTTH) network, OJ L 247, 16.9.2008, p. 27.
Sagen vedrørte etableringen af et FTH-bredbåndsnet (fiber-til-hjem) for 37000 husstande i Amsterdam, som allerede blev betjent af forskellige konkurrerende bredbåndsnet.
The case concerned the construction of a ‘Fibre-to-the-Home’ (FTTH) broadband access network connecting 37000 households in Amsterdam, which were already served by several competing broadband networks.
Amsterdam kommune havde besluttet at investere i nettets passive lag sammen med to private investorer og fem boligselskaber.
The Amsterdam municipality had decided to invest in the passive layer of the network together with two private investors and five housing corporations.
Den passive infrastruktur blev ejet og forvaltet af et særskilt selskab, hvori Amsterdam kommune ejede en tredjedel af aktierne, to andre private investorer (ING Real Estate og Reggefiber) en anden tredjedel, mens boligselskaber ejede den sidste tredjedel.
The passive infrastructure was owned and managed by a separate entity of which the Amsterdam municipality owned one third of its shares, two other private investors (ING Real Estate and Reggefiber) another third, while housing corporations owned the remaining third.
Ifølge retspraksis skal virksomheder, der har fået overdraget at udføre en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse, have fået overdraget denne opgave ved en retsakt fra en offentlig myndighed.
According to the case-law, undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest must have been assigned that task by an act of a public authority.
I denne henseende kan en tjenesteydelse af almindelig økonomiske interesse betros en erhvervsdrivende ved en offentligretlig koncession; se de forenede sager T-204/97 og T-270/97 EPAC mod Kommissionen, Sml. 2000 II, s. 2267, præmis 126, og sag T-17/02, Fred Olsen mod Kommissionen, Sml. 2005 II, s. 2031, præmis 186 og 188-189.
In this respect, a service of general economic interest may be entrusted to an operator through the grant of a public service concession; see Joined Cases T-204/97 and T-270/97 EPAC v Commission [2000] ECR II-2267, paragraph 126 and Case T-17/02 Fred Olsen v Commission [2005] ECR II-2031, paragraphs 186, 188-189.
Se sag C-280/00, Altmark Trans GmbH og Regierungspräsidium Magdeburg mod Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH, Sml. 2003 I, s. 7747.
See C-280/00, Altmark Trans GmbH and Regierungspräsidium Magdeburg v Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH [2003] ECR I-7747.
Herefter benævnt »Altmark-dommen«.
Hereinafter referred to as ‘the Altmark judgment’.
Se Kommissionens beslutning N 381/04 — Frankrig, Højhastighedstelenet i Pyrénées-Atlantiques, og Kommissionens beslutning N 382/04 — Frankrig, Etablering af en højhastighedsinfrastruktur i regionen Limousin (DORSAL).
See Commission Decision N 381/04 — France, Projet de réseau de télécommunications haut débit des Pyrénées-Atlantiques, and Commission Decision N 382/04 — France, Mise en place d'une infrastructure haut débit sur le territoire de la région Limousin (DORSAL).
Selv om der i dette kapitel henvises til en public service »koncession«, kan det variere fra den ene EFTA-stat til den anden, hvilket kontraktinstrument der vælges for tildeling af en public service opgave eller en SGEI.
Although reference is made in this Chapter to a public service ‘concession’, the form of the contractual instrument chosen for the award of a public service mission or SGEI may vary from one EFTA State to another.
Instrumentet bør dog angive mindst de pålagte forpligtelsers art, omfang og varighed, de pågældende virksomheders identitet og de omkostninger, som disse virksomheder skal afholde.
However, the instrument should specify at least the precise nature, scope and duration of the public service obligations imposed and the identity of undertakings concerned, and the costs to be borne by the undertaking concerned.
Navnlig i betragtning af, at medlemsstaterne har en bred skønsbeføjelse ved fastlæggelsen af en SGEI's omfang, anerkendte Kommissionen i de to ovennævnte beslutninger, at den pågældende medlemsstat ikke havde begået en åbenbar fejl ved at anse levering af en sådan tjenesteydelse for at være omfattet af SGEI-begrebet, for så vidt som tilvejebringelsen af en alment tilgængelig bredbåndsinfrastruktur ville være åben for alle andre netudbydere, afhjælpe et markedssvigt og skaffe alle brugere i de pågældende regioner bredbåndstilslutning.
In particular, given that Member States enjoy a wide discretion in defining the scope of an SGEI, the Commission recognised in the above two decisions that to the extent that the provision of a ubiquitous broadband infrastructure would be open to all other network providers and would remedy a market failure and would provide connectivity to all users in the regions concerned, the Member State concerned had not committed a manifest error in considering that the provision of such a service fell within the notion of an SGEI.
Se Kommissionens beslutning N 284/05 — Irland, Regionalt bredbåndsprogram: Metropolitan Area Networks (»MANs«), fase II og III, nr. 23, 37-40.
See Commission Decision N 284/05 — Ireland, ‘Regional Broadband Programme: Metropolitan Area Networks (“MANs”), phases II and III ’, at paragraphs 23, 37-40.
I denne sag fandt Kommissionen, at støtten til etablering og drift af Metropolitan Area Networks (MANs) i en række byer i Irland ikke var en kompensation for udførelse af en SGEI, fordi den anmeldte foranstaltning mere lignede et privat-offentligt partnerskab end tildeling og udførelse af en SGEI.
In that case the Commission considered that the support given for the roll-out and operation of Metropolitan Area Networks (MANs) in a number of towns in Ireland was not a compensation for an SGEI on the ground that notified measure resembled more a private-public-partnership than an entrustment and implementation of an SGEI.
Se også beslutning N 890/06 — Frankrig, Støtte fra Sicoval til et højhastighedsnet.
See also Decision N 890/06 — France, Aide du Sicoval pour un réseau de très haut débit.
I denne sag understregede Kommissionen, at den anmeldte foranstaltning kun vedrørte støtte til levering af bredbåndsforbindelser til erhvervsparker og offentligretlige organisationer i en del af Toulouse og udelukkede husstandene.
In that case, the Commission pointed out that the notified measure concerned support for the provision of broadband connectivity only for business parks and public sector organisations in a part of Toulouse, excluding the residential sector.
Endvidere omfattede projektet kun en del af regionen.
Moreover, the project was covering only a part of the region.
Kommissionen fandt derfor, at dette ikke var en SGEI, fordi den anmeldte foranstaltning ikke havde til formål at varetage borgernes, men kun erhvervslivets interesser.
Accordingly, the Commission found that this was not an SGEI on the grounds that the notified measure did not aim to serve the citizens′ interests, but those of the business sector.
Se sag T-289/03, BUPA m.fl. mod Kommissionen, Sml. 2008 II, s. 741, præmis 165, og sag Case T-106/95, FFSA m.fl. mod Kommissionen, Sml. II, s. 229, præmis 99.
See Case T-289/03 BUPA and Others v Commission [2008] ECR II-741, paragraph 165, and Case T-106/95 FFSA and Others v Commission [1997] ECR II-229, paragraph 99.
Se også punkt 14 i Kommissionens meddelelse om forsyningspligtydelser i Europa (EFT C 17 af 19.1.2001, s. 4).
See also paragraph 14 of the Commission Communication on services of general interest in Europe (OJ C 17, 19.1.2001, p. 4).
Se sag T-442/03, SIC mod Kommissionen, Sml. 2008 II, s. 1161, præmis 195, sag T-289/03, BUPA m.fl. mod Kommissionen, op.cit., præmis 166, og sag T-17/02, Fred Olsen mod Kommissionen, op.cit., præmis 216.
See Case T-442/03 SIC v Commission [2008] ECR II-1161, paragraph 195; Case T-289/03 BUPA and Others v Commission, op.cit., paragraph 166, and Case T-17/02 Fred Olsen v Commission, op.cit., paragraph 216.
Dette indebærer, at det mål af almen interesse, der forfølges af de offentlige myndigheder, ikke blot kan bestå i udvikling af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner, som fastsat i artikel 61, stk. 3, litra c).
This implies that the general interest objective pursued by the public authorities cannot simply be that of development of certain economic activities or economic areas as foreseen in Article 61(3)(c).
Se Kommissionens beslutning N 381/04 — Frankrig, Højhastighedstelenet i Pyrénées-Atlantiques, nr. 53, og Kommissionens beslutning N 382/04 — Frankrig, Etablering af en højhastighedsinfrastruktur i regionen Limousin (DORSAL).
See Commission Decision N 381/04 — France, Projet de réseau de télécommunications haut débit des Pyrénées-Atlantiques, paragraph 53, and Commission Decision N 382/04 — France, Mise en place d'une infrastructure haut débit sur le territoire de la région Limousin (DORSAL).
I denne forbindelse bør de net, der skal tages i betragtning ved vurderingen af behovet for en SGEI, altid have en tilsvarende arkitektur, dvs. enten basale bredbåndsnet eller NGA-net.
In this respect, the networks to be taken into consideration for assessing the need for an SGEI should be always of comparable architecture, namely either basic broadband or NGA networks.
I denne forbindelse bør private investorers planlagte investeringer være i stand til at sikre, at der i det mindste vil ske betydelige fremskridt med hensyn til bredbåndsdækning i treårsperioden, med afslutning af den planlagte investering inden for en rimelig tidsfrist derefter (afhængigt af de enkelte projekters og områders særlige karakteristika).
In this regard, investment efforts planned by private investors should be such as to guarantee that at least significant progress in terms of coverage will be made within the 3-year time period, with completion of the planned investment foreseen within a reasonable time frame thereafter (depending on the specificities of each area and of each project).
Hvis ikke der anføres sådanne årsager, vil det ikke engang være muligt for Tilsynsmyndigheden at kontrollere på grundlag af det første Altmark-kriterium og EØS-aftalens artikel 59, stk. 2, om EFTA-staten har begået en åbenbar fejl i forbindelse med sin skønsbeføjelse, sag T-289/03, BUPA m.fl. mod Kommissionen, op.cit., præmis 172.
In the absence of such reasons, even a marginal review by the Authority on the basis of both the first Altmark condition and Article 59(2) of the EEA Agreement with respect to the existence of a manifest error by the EFTA State in the context of its discretion would not be possible, Case T-289/03 BUPA and Others v Commission, op.cit., paragraph 172.
Et net bør være teknologineutralt og dermed gøre det muligt for de adgangsinteresserede at benytte en hvilken som helst af de tilgængelige teknologier til at levere tjenester til slutbrugerne.
A network should be technologically neutral and thus enable access seekers to use any of the available technologies to provide services to end users.
Selv om et sådant krav kan få begrænset anvendelse i forbindelse med etablering af en ADSL-netinfrastruktur, er dette måske ikke tilfældet ved et fiberbaseret NGA-net, hvor operatørerne kan anvende forskellige fiberteknologier til at levere tjenester til slutbrugerne (dvs. punkt-til-punkt eller G-PON).
Although such a requirement may be of limited application in relation to the deployment of an ADSL network infrastructure, this may not be the case in relation to a NGA fibre-based network where operators may use different fibre technologies to provide services to end-users (i.e. point-to-point or G-PON).
F.eks. bør et ADSL-net give bitstrømsadgang og fuldstændig ubundtet adgang, mens et fiberbaseret NGA-net i hvert fald bør give adgang til mørk fiber, bitstrøm og, hvis der etableres et FTTC-net, ubundtet adgang til abonnentledningsafsnit.
For example, an ADSL network should provide bitstream and full unbundling, whereas a NGA fibre-based network should provide at least access to dark fibre, bitstream, and if a FTTC network is being deployed, access to sub-loop unbundling.
Denne begrænsning er berettiget af, at markedskræfterne normalt er tilstrækkelige til at levere kommunikationstjenester til alle brugere til en konkurrencedygtig pris, så snart der er etableret et bredbåndsnet, som giver mulighed for generel tilslutning.
This limitation is justified by the fact that, once a broadband network providing universal connectivity has been deployed, the market forces are normally sufficient to provide communication services to all users at a competitive price.
Sådanne sikkerhedsforanstaltninger kan især omfatte en forpligtelse til regnskabsadskillelse og eventuelt også oprettelse af et selskab, der strukturelt og retligt set er adskilt fra den vertikalt integrerede operatør.
Such safeguards may include, in particular, an obligation of accounting separation, and may also include the setting up of a structurally and legally separate entity from the vertically integrated operator.
Et sådant selskab bør være eneansvarligt for at udføre den SGEI-opgave, det har fået pålagt.
Such entity should have sole responsibility for complying with and delivering the SGEI mission assigned to it.
Det er EFTA-staterne, der i betragtning af de forhold, der kendetegner de enkelte sager, skal udarbejde den mest velegnede metode til at sikre, at kompensation kun dækker omkostningerne ved udførelsen af SGEI-opgaven i de urentable områder.
It is for EFTA States to devise given the particularities of each case the most appropriate methodology to ensure that the compensation granted will only cover the costs of serving the SGEI mission in the non-profitable areas.