natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Denne kategorisering er udelukkende ment som en vejledning, og en risikoanalytiker bør om nødvendigt ændre kategorien, idet det relevante angives i risikovurderingen.
Where the product displays several hazards, injury and thus risk scenarios should be developed for each of them.
Omfatter risikovurderingen flere skadesscenarier, klassificeres alvorligheden af hver enkelt personskade særskilt og gøres til en del af hele risikovurderingsproceduren.
Nevertheless, a plausibility check as to whether an injury scenario might lead to a risk requiring action can limit the number of injury scenarios.
Eksempel: En forbruger bruger en hammer til at slå et søm i en væg.
From all the scenarios generated, the scenario providing the highest risk (= ‘the risk’ of the product) will normally be decisive for the risk reduction measures to be taken, because action on the highest risk reduces the risk most effectively.
Hammerens hoved er for skrøbeligt (pga. forkert materialevalg) og går i stykker, og et af disse stykker rammer forbrugeren i øjet med tilstrækkelig kraft til at medføre blindhed.
An exception to the rule might be a specific, less-than-highest risk stemming from a different hazard, which could be managed by specific measures and should, of course, also cover the highest risk.
Skaden kategoriseres således som »øjenskader, fremmedlegeme i øje: permanent synstab (på ét øje)«, som er en niveau 3-skade i skema 3.
As a rule of thumb, injury scenarios can lead to the highest risk level when:
»Sandsynligheden for skaden« er sandsynligheden for, at et skadesscenarie faktisk vil give sig udslag i en konkret personskade i et produkts forventede levetid.
the injury(ies) considered are in the highest severity levels (levels 4 or 3),
Det er ikke let at beregne denne sandsynlighed, men hvis et scenarie beskrives som en række trin, kan hvert af disse trin tildeles en sandsynlighed, hvorefter den samlede sandsynlighed for det pågældende scenarie kan beregnes ved at gange disse delsandsynligheder med hinanden.
the overall probability of an injury scenario is quite high (at least > 1/100).
Denne trinvise fremgangsmåde burde gøre det lettere at beregne den samlede sandsynlighed.
Table 4 provides further guidance in this respect.
Hvis der udvikles mere end ét scenarie, må den samlede sandsynlighed naturligvis beregnes for hver enkelt af disse scenarier.
This might help to limit the number of scenarios.
Beskrives et skadesscenarie imidlertid som ét enkelt trin, kan sandsynligheden for scenariet også kun bestemmes i ét samlet trin.
Of course, the number of injury scenarios remains the responsibility of the risk assessor, and it depends on the number of factors that need to be taken into account when determining ‘the risk’ of the product.
Der vil i dette tilfælde dog kun være tale om et løseligt skøn, som vil kunne blive udsat for alvorlig kritik og afstedkomme, at der sættes spørgsmålstegn ved risikovurderingen som helhed.
It is therefore impossible to give a specific number of injury scenarios that may be necessary in a specific case.
En mere gennemskuelig tildeling af sandsynligheder i et flertrinsscenarie er derfor at foretrække, især fordi de enkelte delsandsynligheder kan baseres på ubestridelig dokumentation.
To help develop a suitable number of scenarios, these guidelines provide a table with typical injury scenarios (Table 2).
Der opereres i disse retningslinjer med otte sandsynlighedsniveauer til klassificering af den samlede sandsynlighed: fra < 1/1000000 til > 50 % (jf. skema 4, venstre side).
These should be adapted to the specific product, consumer type and other circumstances.
Følgende eksempel med et hammerhoved, der går i stykker, da brugeren slår et søm i en væg, skal illustrere, hvordan hvert trin tildeles en sandsynlighed, og hvordan den samlede sandsynlighed klassificeres:
The injury that a hazard can cause to the consumer can have different degrees of severity.
Trin 1 Hammerens hoved går i stykker, da brugeren forsøger at slå et søm i en væg, fordi det materiale, hammerhovedet er fremstillet i, ikke er stærkt nok.
The severity of the injury thus reflects the effect the hazard has on the consumer under the conditions described in the injury scenario.
Den lave brudstyrke er konstateret med en afprøvning, og med den oplyste svaghed sættes sandsynligheden for, at hammerhovedet går i stykker inden for hammerens i øvrigt forventede levetid, til 1/10.
The severity of the injury can depend on:
Trin 2 Et stykke af hammeren rammer brugeren, da hammeren går i stykker.
the type of hazard (see list of hazards above and in Table 2).
Sandsynligheden for, at dette sker, sættes til 1/10, idet den del af overkroppen, der er udsat for de løsrevne stykker af hammeren, formodes at dække 1/10 af den halvkreds, der kan tegnes ud fra væggen.
A mechanical hazard, such as sharp edges, can cause cuts to the fingers; these are immediately noticed, and the consumer will take action to heal his injuries.
Det er klart, at hvis brugeren stod meget tæt på væggen, ville den pågældendes krop dække en større del af halvkredsen, hvormed sandsynligheden ville være højere.
On the other hand, a chemical hazard may cause cancer.
Trin 3 Stykket rammer brugeren i hovedet.
This normally passes unnoticed, and the illness may appear only after many years, and is considered to be very severe since cancer is very difficult to cure, if at all,
Hovedet vurderes at udgøre 1/3 af overkroppen, og sandsynligheden er derfor 1/3.
how powerful the hazard is.
Trin 4 Stykket rammer brugeren i øjet.
For example, a surface heated to 50 °C may cause slight burns, whereas a surface at 180 °C will cause severe burns,
Øjnene vurderes at dække ca. 1/20 af hovedets areal, og sandsynligheden er derfor 1/20.
how long the hazard impinges on the consumer.
Ved at gange sandsynlighederne for ovennævnte trin med hinanden får man en samlet sandsynlighed for scenariet på 1/10 × 1/10 × 1/3 × 1/20 = 1/6000.
A short contact time with an abrasion hazard may scratch the consumer's skin only superficially, whereas a longer time may take off large parts of the skin,
Dette svarer til > 1/10000 (jf. skema 4, venstre side).
what body part is injured.
Når den samlede sandsynlighed er beregnet for et skadesscenarie, kontrolleres det, at tallene er realistiske.
For example, penetration by a sharp point into the skin of the arm is painful, but penetration into an eye is a more serious and perhaps a life-affecting injury,
Dette kræver ganske stor erfaring, hvilket betyder, at det vil være hensigtsmæssigt at søge bistand hos personer med risikovurderingserfaring (jf. punktet »Lad andre efterprøve din risikovurdering« ovenfor).
what impact the hazard has on one or several body parts.
Efterhånden som der opbygges erfaring med anvendelsen af disse retningslinjer, skulle det blive nemmere at beregne sandsynlighed, ligesom opgaven vil blive lettere i takt med det stadig større antal eksempler.
An electrical hazard may cause an electric shock with unconsciousness and, subsequently, a fire which may damage the lungs when the unconscious person inhales the smoke,
Tildelingen af sandsynligheder til forskellige skadesscenarier for det samme produkt vil kunne indebære følgende:
the type and behaviour of the consumer.
Når produktet anvendes af mere sårbare forbrugere i et scenarie, vil det kunne være nødvendigt at opjustere den samlede sandsynlighed, fordi mere sårbare forbrugere lettere kommer til skade.
A product labelled with a warning message can be used, without harm, by an adult consumer, because the consumer adjusts to using the product.
Dette gælder først og fremmest børn, fordi de normalt ikke besidder den erfaring, der er nødvendig for at kunne træffe forebyggende foranstaltninger — tværtimod (jf. også punktet »Sårbare forbrugere« under afsnit 3.3).
On the other hand, a child or other vulnerable consumer (see Table 1) who cannot read or understand the warning label may be very seriously injured.
Når risikoen er åbenbar, f.eks. i kraft af advarselsmærkning, vil det kunne være nødvendigt at sætte sandsynligheden lavere, fordi brugeren vil anvende produktet med større forsigtighed for så vidt muligt at undgå at komme til skade.
To quantify the severity of injury(ies), Table 3 in these guidelines shows how to classify injuries into four categories, depending on the reversibility of an injury, i.e. whether recovery from an injury is possible and to what extent.
Dette vil ikke nødvendigvis være tilfældet for et skadesscenarie med et (lille) barn eller en anden sårbar bruger (jf. skema 1), der ikke kan læse.
This categorisation is for guidance only, and a risk assessor should change the category if necessary, and report it in the risk assessment.
I forbindelse med indberetning af ulykker, der passer ind i skadesscenariet, kan sandsynligheden for det pågældende scenarie øges.
Where several injury scenarios are considered in the risk assessment, the severity of each injury should be classified separately, and considered throughout the entire risk assessment process.
I tilfælde, hvor der kun er indberettet få ulykker, eller hvor man slet ikke har kendskab til ulykker, vil det kunne være nyttigt at spørge producenten af produktet, om den pågældende har kendskab til ulykker eller skadelige virkninger forårsaget af produktet.
An example: A consumer uses a hammer to knock a nail into a wall.
Skal et forholdsvis stort antal betingelser være opfyldt, for at personskaden indtræffer, vil den samlede sandsynlighed for scenariet normalt være lavere.
The hammer head is too weak (due to incorrect material) and it breaks, one of the pieces flying into the eye of the consumer so hard that it causes blindness.
Sandsynligheden kan øges, hvis betingelserne for, at skaden indtræffer, hurtigt vil være opfyldt.
The injury is thus an ‘eye injury, foreign body in eye: permanent loss of sight (one eye)’, which is a level 3 injury in Table 3.
Hvis resultaterne af afprøvningen af et produkt langt fra lever op til de relevante grænseværdier (fastsat i den relevante standard eller i lovgivningen), kan sandsynligheden for, at (scenariet med) personskaden indtræffer, være højere, end hvis produktet testes til at ligge tæt på grænseværdierne.
The ‘probability of injury’ is the probability that injury scenario may indeed materialise during the expected lifetime of the product.
»Sandsynligheden for skaden« er i dette tilfælde sandsynligheden for, at skadesscenariet faktisk bliver til virkelighed.
This probability is not easy to estimate; but when a scenario is described in distinct steps, each step can be given a certain probability, and multiplying these partial probabilities together gives the overall probability of the scenario.
Sandsynligheden er således ikke udtryk for befolkningens eksponering for et produkt generelt, beregnet ved f.eks. at konstatere, at der sælges så og så mange millioner enheder af produktet på markedet, og derefter tage i betragtning, at nogle få af disse produkter måske vil svigte.
This stepwise approach should make it easier to estimate the overall probability.
Overvejelser af denne art spiller imidlertid en rolle, når der skal træffes beslutning om de relevante risikoreducerende foranstaltninger (jf. afsnit 4).
Of course, where several scenarios are developed, each scenario requires its own overall probability.
Ulykkesstatistikker, selv produktspecifikke statistikker, skal ligeledes anvendes med forsigtighed, når de bruges til at beregne sandsynlighed.
Where an injury scenario is nevertheless described in a single step, the probability of the scenario can also only be determined in a single overall step.
Ulykkesstatistikker kan dog under alle omstændigheder kaste lys over skadesscenarier og sandsynligheden for dem.
This would only be a ‘guesstimate’, however, which could be severely criticised and thus call the entire risk assessment into question.
Når alvorligheden af og sandsynligheden for personskaden er fastlagt, om muligt med flere forskellige skadesscenarier, aflæses risikoniveauet i skema 4.
A more transparent assignment of probabilities to a several-steps-scenario is therefore preferable, especially as the partial probabilities can be built on undisputable evidence.
Skema 4 kombinerer alvorligheden af og sandsynligheden for skaden, og den højeste risiko er »den faktiske risiko« ved produktet.
These guidelines distinguish between 8 levels of probability to classify overall probability: from < 1/1000000 to > 50 % (see left-hand side of Table 4).
Risici, der nødvendiggør særlige risikohåndteringsforanstaltninger, bør også indberettes med henblik på at sikre, at samtlige risici begrænses til et minimum.
The following example of a hammer head that breaks when the user knocks a nail into a wall should illustrate how to assign a probability to each step, and how to classify overall probability.
Der opereres i disse retningslinjer med fire risikoniveauer: alvorlig, høj, middel og lav.
Step 1 The hammer head breaks when the user tries to knock a nail into a wall because the material of the hammer head is too weak.
Forskellen i risiko fra ét personskadealvorligheds- eller sandsynlighedsniveau til det næste er normalt ét niveau.
The weakness was determined in a test, and with the reported weakness the probability of the hammer head breaking during the otherwise expected lifetime of the hammer is put at 1/10.
Dette er i tråd med erfaringen i øvrigt, som siger, at risikoen ikke automatisk øges gradvist i takt med gradvise ændringer i inputfaktorerne.
Step 2 One of the pieces of the hammer hits the user when it breaks.
Når skadens alvorlighed stiger fra niveau 1 til niveau 2 (skema 4, højre side), går visse risikoniveauer dog to niveauer op, nemlig fra middel til alvorlig og fra lav til høj.
The probability of this happening is put at 1/10, since the area of upper body exposed to the pieces flying off is considered to be 1/10 of the half-sphere in front of the wall.
Dette skyldes, at der i disse retningslinjer opereres med fire alvorlighedsgrader for personskader, mens den oprindelige metode (jf. indledningen) omfattede fem grader.
Of course, if the user were standing very close to the wall, his body would take a larger share of the half-sphere, and the probability would be higher.
Fire alvorlighedsgrader anses imidlertid for normalt, når der er tale om forbrugerprodukter, idet de sikrer en tilstrækkeligt holdbar alvorlighedsberegning; beregninger med fem niveauer ville blive overdrevent forfinede, eftersom det ikke er muligt at bestemme hverken skadens alvorlighed eller dens sandsynlighed helt nøjagtigt.
Step 3 The piece hits the user on the head.
Ved afslutningen af risikovurderingen — hvad enten denne vedrører et enkelt skadesscenarie eller den samlede risiko ved produktet — ses der på, om risikoniveauet forekommer realistisk, ligesom de relevante usikkerhedselementer i beregningerne tages i betragtning.
The head is estimated to be about 1/3 of the upper body, and the probability is therefore 1/3.
Dette kan omfatte efterprøvelse af, at risikoanalytikeren har lagt de bedst mulige tilgængelige oplysninger til grund for sine beregninger og antagelser.
Step 4 The piece hits the user in the eye.
Også feedback fra kolleger og andre eksperter kan være nyttig.
The eyes are considered to be about 1/20 of the area of the head, and therefore the probability is 1/20.
Derudover kan en følsomhedsanalyse være meget værdifuld (jf. eksemplet i afsnit 6.3).
Multiplying the probabilities of the above steps together gives an overall probability for the scenario of 1/10 × 1/10 × 1/3 × 1/20 = 1/6000.
Hvor meget ændrer risikoniveauet sig, når en personskades alvorlighed eller sandsynlighed går et niveau op eller ned?
This translates into > 1/10000 (see left-hand side of Table 4).
Ændrer risikoniveauet sig slet ikke, er det ret sandsynligt, at det er beregnet korrekt.
Once the overall probability has been calculated for an injury scenario, it should be checked for plausibility.
Ændrer det sig derimod, grænser risikoniveauet muligvis til det urealistiske.
This requires rather a lot of experience, thus suggesting that the assistance of persons experienced in risk assessment should be sought (see above in section ‘Let others check your risk assessment’).
I så fald er det nødvendigt at revurdere skadesscenarierne og den tildelte alvorlighedsgrad og sandsynlighed for den eller de pågældende personskader.
As experience is gained with these guidelines estimating probability should become easier, and an increasing number of examples will become available to facilitate this task.
Ved afslutningen af følsomhedsanalysen bør risikoanalytikeren føle sig forvisset om, at risikoniveauet er tilstrækkelig realistisk, og at han kan dokumentere dette og videreformidle de relevante oplysninger.
Assigning probabilities to different injury scenarios for the same product may lead to the following.
Når risikovurderingen er tilendebragt, vil den normalt blive brugt som grundlag for at beslutte, hvorvidt der er behov for foranstaltninger til at begrænse risikoen og derigennem forhindre skadelige virkninger på en forbrugers sundhed.
This applies in particular to children, since children do not normally have the experience to take preventive action, on the contrary (see also ‘Vulnerable consumers’ in Section 3.3).
Selv om gennemførelse af foranstaltninger er et selvstændigt skridt i forhold til risikovurderingen, gennemgås nedenfor visse aspekter for at vise, hvordan der kunne følges op på identificerede risici.
When the risk is readily recognisable, including through warning labels, the probability may have to be lowered because the user will use the product more carefully in order to avoid injury as far as possible.
Foranstaltninger som led i markedsovervågningen vil ofte omfatte kontakt mellem den kompetente myndighed og producenten, importøren eller distributøren.
This may not apply to an injury scenario with a (young) child or other vulnerable user (see Table 1) who cannot read.
Dette kan gøre det lettere for myndigheden at afgøre, hvordan den pågældende risiko kan håndteres mest effektivt.
When accidents have been reported that fit into the injury scenario, the probability for that scenario could increase.
Er der tale om en alvorlig risiko ved et forbrugerprodukt, vil de risikoreducerende foranstaltninger kunne omfatte tilbagetrækning fra markedet eller tilbagekaldelse fra forbrugerne.
In cases where accidents have only rarely been reported, or are not known at all, it may be useful to ask the manufacturer of the product whether he is aware of any accident or adverse effect caused by the product.
Lavere risikoniveauer indebærer normalt mindre vidtgående foranstaltninger.
When a fairly large number of conditions are needed for the injury to occur, the overall probability of the scenario would normally be lower.
Det vil i sådanne tilfælde kunne være tilstrækkeligt at mærke produktet med advarsler eller forbedre produktanvisningerne for at gøre produktet sikkert.
When the conditions needed for the injury to occur are easily met, this may increase the probability.
Uanset risikoniveauet bør myndigheden således overveje, om der skal træffes foranstaltninger, og i givet fald hvilke.
When the test results of the product fail by a large margin to come within the limit values required (by the relevant standard or legislation), the probability of the injury (scenario) occurring may be higher than if the product performed close to the limit values.
Der er imidlertid ikke nogen automatisk sammenkædning af risikoniveau og foranstaltninger.
The ‘probability of injury’ in this instance is the probability that the injury scenario may actually happen.
Der kan for et produkt, der frembyder flere »mindre end alvorlige« risici og dermed ikke en alvorlig samlet risiko, være behov for hasteforanstaltninger, fordi enhver af de pågældende risici ret hurtigt kan give sig udslag i konkrete hændelser.
Probability does not therefore describe the general exposure of the population to the product, calculated, for example, by considering the millions of product items sold on the market and then considering that a few of them might fail.
Produktets risikomønster kan give formodning om manglende kvalitetskontrol i fremstillingsprocessen.
Considerations of this kind do, however, play a role when determining the appropriate risk reduction measures (see Section 4).
Det er også vigtigt at tage hensyn til, i hvilket omfang befolkningen som helhed er udsat.
Also, accident statistics, even if product-specific, have to be considered with care when used for to estimate probability.
Hvis produktet findes på markedet i stort antal og derfor anvendes af mange forbrugere, kan selv en enkelt »mindre end alvorlig« risiko nødvendiggøre hurtig indgriben for at undgå skadelige virkninger på forbrugernes sundhed.
The circumstances of the accident may not be reported in sufficient detail, the product may have changed over time, or the manufacturer may be different, and so on.
»Mindre end alvorlige« risici kan også nødvendiggøre foranstaltninger, hvis det pågældende produkt vil kunne være årsag til dødsulykker, selv hvis sandsynligheden for sådanne ulykker er ekstremt lav.
In addition, light accidents may not have been reported to those collecting the data for the statistics.
Dette kunne være tilfældet med en lukkeanordning på drikkevareemballage, der kan løsrive sig og blive slugt af et barn, som bliver kvalt.
Nonetheless, accident statistics can shed light on injury scenarios and their probability.
Denne risiko vil kunne fjernes blot ved at ændre på lågets udformning, uden at der nødvendigvis vil være behov for andre foranstaltninger.
Once the severity of the injury and the probability have been determined, if possible for several injury scenarios, the risk level then needs to be looked up in Table 4.
Der vil muligvis endda kunne indrømmes en overgangsperiode, hvor der kan sælges ud af produktet, såfremt risikoen for en dødsulykke virkelig er ekstremt lav.
Table 4 combines both the severity of the injury and the probability, and the highest risk is ‘the risk’ of the product.
Andre potentielt risikorelevante aspekter er befolkningens opfattelse af risiko og mulige konsekvenser heraf, kulturelt og politisk følsomme spørgsmål og fremstillingen af risici i medierne.
Risks requiring specific risk management measures should also be reported, to ensure that all risks are reduced to a minimum.
Disse aspekter kan være særlig relevante, når det drejer sig om sårbare forbrugere, især børn.
These guidelines distinguish between 4 levels of risk: serious, high, medium and low.
Det vil være op til den eller de nationale markedsovervågningsmyndigheder at afgøre, hvilke foranstaltninger der er behov for.
The risk level between neighbouring severities of injury or probability normally changes by 1 level.
Foranstaltninger til imødegåelse af en risiko kan også afhænge af selve produktet og de »minimale risici, der er forenelige med produktets anvendelse, og som under hensyntagen til et højt beskyttelsesniveau anses for acceptable« [35].
This is consistent with the general experience that risk does not increase incrementally when input factors change gradually.
En sådan minimal risiko kan forventes at ville være meget lavere for legetøj, hvor børn er involveret, end for en kædesav, som er kendt for at frembyde så høj en risiko, at det er nødvendigt at bruge beskyttelsesudstyr for at holde risikoen på et håndterbart niveau.
However, where the severity of injury increases from level 1 to level 2 (on the right-hand side of Table 4), some risk levels increase by 2 levels, namely from medium to serious and from low to high.
Endelig kan det være nødvendigt at træffe foranstaltninger, selv om der slet ikke er nogen risiko, blandt andet hvis et produkt ikke overholder gældende forskrifter/lovgivning (f.eks. pga. ufuldstændig mærkning).
This is due to the fact that these guidelines include 4 graduations of severity of injury, whereas the original method (see Introduction) included 5.
Sammenfattende kan det konkluderes, at der ikke er nogen automatik i overgangen fra risiko til foranstaltninger.
Nevertheless, 4 graduations are considered normal for consumer products, since they make for a sufficiently robust estimation of severity; 5 levels would be too sophisticated since neither the severity of the injury nor the probability can be determined with very high precision.