natgillin/translations-raw huggingface dataset:
De norske myndigheder har anført, at den forhøjede kompensation skete inden for rammerne af Hurtigruten-aftalen (der havde været genstand for en udbudsprocedure i 2004), og at Altmark-kriterierne var blevet opfyldt.
The Norwegian authorities have argued that the increase in compensation was made within the scope of the Hurtigruten Agreement (which had been the subject of a tender process in 2004), and that the Altmark criteria have been satisfied.
De har i lyset heraf hævdet, at de tre foranstaltninger ikke gav Hurtigruten en fordel.
In light of this they hold that the three measures did not confer an advantage on Hurtigruten.
Hurtigruten-aftalen (der blev indgået den 17. december 2004) blev ikke anmeldt til Tilsynsmyndigheden og har derfor ikke været genstand for en vurdering af eksistensen af statsstøtte med henblik på at undersøge, om den opfyldte Altmark-kriterierne.
The Hurtigruten Agreement (which was concluded on 17 December 2004) was not notified to the Authority and accordingly has not been subject to a state aid assessment to verify whether it complied with the Altmark criteria.
Tilsynsmyndigheden vil i det følgende vurdere, om de tre foranstaltninger, der er indeholdt i tillægsaftalen, opfylder Altmark-kriterierne.
In the following, the Authority will assess whether the three measures contained in the Supplementary Agreement comply with the Altmark criteria.
Det fjerde og andet Altmark-kriterium
The fourth and second Altmark criteria
Ifølge det fjerde Altmark-kriterium skal den begunstigede udvælges efter en offentlig udbudsprocedure.
According to the fourth Altmark criterion, the beneficiary must be chosen in a public tender.
Subsidiært kan kompensationen ikke overstige omkostningerne for en veldrevet virksomhed, der er tilstrækkeligt udstyret med midler til at levere public service-ydelser [36].Dette kriterium bør sammenholdes med det andet kriterium, ifølge hvilket parametrene for beregning af kompensationsbetalingerne skal være fastlagt på forhånd på en objektiv og gennemsigtig måde [37].Hurtigruten blev udvalgt som public service-udbyder efter en offentlig udbudsprocedure i 2004, der førte til indgåelsen af Hurtigruten-aftalen.
Alternatively, the compensation cannot exceed the costs of a well-run undertaking that is adequately equipped with the means to provide the public service [36].This criterion should be read in light of the second criterion which requires that the parameters for calculating the compensation payments must be established in advance in an objective and transparent manner [37].Hurtigruten was chosen as a public service provider following a public procurement procedure carried out in 2004, resulting in the conclusion of the Hurtigruten Agreement.
Den tilpasning af kompensationen, som der blev opnået enighed om den 27. oktober 2008, fandt sted på grundlag af artikel 8 i Hurtigruten-aftalen.
The adjustment of the compensation agreed upon on 27 October 2008 was made on the basis of Article 8 of the Hurtigruten Agreement.
Tilsynsmyndigheden minder om, at artikel 8 er en revisionsklausul, der gør det muligt for begge parter at kræve genforhandling af kontrakten om ekstraordinære tilpasninger af statens godtgørelse, og har følgende ordlyd: »Offentlige pålæg, som medfører betydelige ændringer i omkostningerne samt radikale ændringer i priserne på inputfaktorer, som parterne ikke med rimelighed kunne forudse, giver hver af de kontraherende parter ret til at kræve en genforhandling om ekstraordinære reguleringer af statens godtgørelse, ændringer i den leverede ydelse eller tiltag.
The Authority recalls that Article 8 is a revision clause which allows both parties to require the renegotiation of the contract regarding extraordinary adjustments to the state’s remuneration, and reads as follows (the Authority’s translation):
Modparten har i sådanne forhandlinger krav på al nødvendig dokumentation« [38].
‘Official acts that entail considerable changes of cost as well as radical changes of prices of input factors that the parties could not reasonably foresee, are grounds for either of the contracting parties to demand a renegotiation about extraordinary adjustments of the state's remuneration, changes in the service delivered or other measures. In such negotiations, the other party shall be entitled to access all necessary documentation.’ [38]
Selv om revisionsklausulen var en del af den offentlige udbudsprocedure, skal det efter Tilsynsmyndighedens opfattelse vurderes, om udøvelsen af denne bestemmelse senere i kontraktperioden er omfattet af den oprindelige udbudsprocedure i henhold til det fjerde Altmark-kriterium.
Although the revision clause was part of the public tender procedure, in the Authority’s view it needs to be assessed whether the exercise of this provision later in the contract period is covered by the original tender procedure within the meaning of the fourth Altmark criterion.
De norske myndigheder har gjort gældende, at artikel 8 er en traditionel og fælles genforhandlings-/revisionsbestemmelse, og at de tre foranstaltninger ikke indebar nogen væsentlig ændring af Hurtigruten-aftalen, da den ekstra kompensation vedrører dokumenterede omkostningsstigninger på public service-siden.
The Norwegian authorities have stated that Article 8 is a traditional and common renegotiation/revision provision and have argued that the three measures did not imply any substantial amendment to the Hurtigruten Agreement as the extra compensation is related to documented cost increases on the public service side.
Derfor er der ifølge den argumentation, som de norske myndigheder har fremlagt, ikke tale om nogen overkompensation, men snarere om en genopretning af balancen i aftalen på en måde, som svarer til den, der ville være resultatet af anvendelsen af artikel 36 i den norske aftalelov og andre tilsvarende bestemmelser i norsk lovgivning.
Therefore, according to the reasoning put forward by the Norwegian authorities, there is no over-compensation, but rather a restoration of the balance in the contract in a manner similar to what would be the result of the application of Article 36 of the Norwegian Contract Act and other similar provisions in Norwegian law.
Tilsynsmyndigheden bemærker først og fremmest, at væsentlige tilpasninger af aftaler normalt kræver en ny udbudsprocedure ifølge de generelle principper for indgåelse af aftaler [39].
The Authority firstly notes that general procurement principles dictate that substantial adjustments to contracts normally require a new tender procedure [39].
Da anvendelsen af artikel 8 — ifølge hvilken »betydelige ændringer i omkostningerne« og »radikale ændringer i priserne på inputfaktorer« åbner mulighed for genforhandling — i dette tilfælde har bevirket, at statens godtgørelse til Hurtigruten er blevet forhøjet væsentligt [40] i kraft af de tre foranstaltninger, der er indeholdt i tillægsaftalen, finder Tilsynsmyndigheden, at en sådan forhøjelse af kompensationen i princippet kunne have udløst et krav om en ny udbudsprocedure.Tilsynsmyndigheden er af den opfattelse, at den forhøjede statslige godtgørelse i form af de tre foranstaltninger, der er indeholdt i tillægsaftalen, ikke kan anses for at være omfattet af det oprindelige udbud.
Given that the application of Article 8 in this case – under which ‘considerable changes of costs’ and ‘radical changes of prices of input factors’ permit renegotiation – has had the effect that the State’s remuneration in favour of Hurtigruten has been substantially increased [40] by virtue of the three measures contained in the Supplementary Agreement, the Authority is of the view that such an increase in the compensation could in principle have triggered a call for a new tender procedure.The Authority is of the view that the increased state remuneration under the three measures contained in the Supplementary Agreement cannot be held to be covered by the original tender.
Tilsynsmyndigheden hævder ikke nødvendigvis, at enhver ekstra kompensation, der er indrømmet i henhold til en genforhandlingsklausul i en aftale, som har været genstand for en udbudsprocedure, ikke vil kunne opfylde det fjerde Altmark-kriterium og dermed indebære statsstøtte.
The Authority does not necessarily hold that any extraordinary compensation granted under a renegotiation clause of a contract that has been put out to tender will fail to clear the fourth Altmark criterion and hence involve state aid.
Som der redegøres for i det følgende, indeholder artikel 8 dog ikke objektive og gennemsigtige parametre, på grundlag af hvilke kompensationen i form af de tre foranstaltninger blev beregnet i overensstemmelse med kravet i det andet Altmark-kriterium.
However, Article 8 does not, as explained in the following, provide objective and transparent parameters on the basis of which the compensation in the form of the three measures was calculated in line with the requirement of the second Altmark criterion.
Tilsynsmyndigheden bemærker, at artikel 8 ikke giver Hurtigruten en ret til forhøjet kompensation på grundlag af forud fastsatte parametre.
The Authority observes that Article 8 does not give Hurtigruten a right to an increased compensation on the basis of predetermined parameters.
Denne klausul giver kun selskabet en ret til at indlede nye forhandlinger enten i) i tilfælde af offentlige pålæg, der medfører betydelige ændringer i omkostningerne, som ikke med rimelighed kunne forudses, eller ii) når priserne på inputfaktorer ændrer sig radikalt.
This clause merely gives the company a right to initiate renegotiations either (i) in case official acts entail considerable changes of cost that were not reasonably foreseeable, or (ii) when prices of input factors change radically.
Endvidere udstikker artikel 8 ikke specifikke retningslinjer for, hvordan den ekstra kompensation skal beregnes.
Furthermore, Article 8 does not provide specific guidance on how the extra compensation should be calculated.
Ifølge teksten til bestemmelsen er der ingen parametre, der fastlægger, hvilke inputfaktorer der er omfattet af genforhandlingsklausulen, eller hvordan der skal kompenseres for sådanne omkostninger.
According to the text of the provision there are no parameters defining which input factors are covered by the renegotiation clause or how such costs should be compensated.
Der er endvidere ingen begrænsninger for, hvor megen ekstra kompensation der kan ydes.
Moreover, there are no limitations on how much extra compensation can be granted.
Hvis man udelukkende tager udgangspunkt i teksten til genforhandlingsklausulen, synes den konkrete anvendelse af bestemmelsen i vidt omfang at afhænge af de norske myndigheders skøn samt de berørte parters forhandlingsevner.
Judging solely by the text of the renegotiation clause, the concrete application of the provision appears to largely depend on the discretion of the Norwegian authorities as well as the negotiation skills of the concerned parties.
På den anden side har de norske myndigheder gjort gældende, at teksten til artikel 8 skal fortolkes ud fra dens sammenhæng, formål og mål om at finde en passende ligevægt mellem parternes rettigheder og pligter [41].
On the other hand, the Norwegian authorities have argued that the text of Article 8 must be interpreted on the basis of its context, purpose and objective of striking a fair balance between the parties’ rights and obligations [41].
Selv når disse faktorer tages i betragtning, viser den konkrete anvendelse af klausulen i det foreliggende tilfælde, som forklaret i det følgende, at den ikke opfylder kravene til gennemsigtighed og objektivitet i det andet Altmark-kriterium.
However, even when those factors are taken into account, the concrete application of the clause in the case at hand, as explained in the following, demonstrates that it does not meet the requirements of transparency and objectivity of the second Altmark criterion.
Navnlig med hensyn til NOx-afgiften har de norske myndigheder forklaret, at refusionsniveauet på 90 % var resultatet af forhandlingerne med Hurtigruten [42], og at de norske myndigheder ikke ønskede at fjerne et incitament for Hurtigruten til at reducere NOx-emissionerne ved at refundere alle NOx-afgiftsrelaterede omkostninger fuldt ud.
With regard to the NOx tax specifically, the Norwegian authorities have explained that the outcome of the negotiations with Hurtigruten set the level for reimbursements at 90 % [42] and that the Norwegian authorities did not wish to take away any incentive on Hurtigruten’s side to reduce NOx emissions by fully reimbursing all NOx tax-related expenses.
De norske myndigheder har dog ikke givet Tilsynsmyndigheden en forklaring på, hvilke parametre der er benyttet ved beregningen.
However, the Norwegian authorities have not provided the Authority with an explanation of the parameters for the calculation.
De norske myndigheder har tværtimod vist, at anvendelsen af artikel 8 i høj grad beror på et skøn, da de har forklaret, at andre public service-aftaler som dem, der vedrører regional bilfærgefart, indeholder tilsvarende klausuler [43], og at de regionale bilfærgeoperatører i henhold til disse tilsvarende klausuler har fået refunderet deres NOx-afgifter og bidrag til NOx-fonden 100 % [44].Endvidere har de norske myndigheder ikke forelagt Tilsynsmyndigheden parametre for beregningen af i) den generelle kompensation (på 66 mio. NOK) og ii) reduktionen af kravet til antallet af skibe, der drives i henhold til public service-aftalen (vurderet til 3,6 mio. NOK for perioden 16. november 2008 – 31. december 2008 og til 7,7 mio. NOK for perioden 1. januar 2009 – 31. marts 2009.
On the contrary, the Norwegian authorities have showed that the application of Article 8 is highly discretionary, as they explain that other public service contracts such as those pertaining to regional car ferry services include similar clauses [43], and that under these similar clauses, the regional car ferry operators have been reimbursed at 100 % for NOx taxes paid and contributions to the NOx Fund [44].Furthermore, the Norwegian authorities have not presented the Authority with the parameters for the calculation of (i) the general compensation (of NOK 66 million) and, (ii) the reduction of the requirement relating to the number of ships operated under the public service contract (evaluated at NOK 3,6 million for the period from 16 November 2008 to 31 December 2008 and NOK 7,7 million for the period from 1 January 2009 to 31 March 2009).
I stedet henviste de norske myndigheder oprindeligt til Hurtigrutens svage finansielle situation [45] og baggrundsdokumenterne til PWC-rapporten, der dannede grundlag for de omfattende forhandlinger, der fik dem til at indvillige i at foretage de ekstra betalinger for at sikre fortsættelsen af public service-ydelsen baseret på påståede kommercielle overvejelser og de ekstra omkostninger ved at levere public service-ydelsen.
Instead, the Norwegian authorities initially made reference to the weak financial position of Hurtigruten [45] and the documents underlying the PWC Report which lay the basis for the extensive negotiations that led them to agree to make the additional payments to ensure the continuation of the public service based on allegedly commercial considerations and the extra cost of performing the public service.
Derefter har de norske myndigheder blot forelagt Tilsynsmyndigheden to rapporter, som var bestilt hos DBO Noraudit, med henblik på efterfølgende at begrunde, at de tre foranstaltninger ikke indebærer overkompensation.
Thereafter, the Norwegian authorities have simply provided the Authority with two commissioned reports prepared by BDO Noraudit in order to justify ex post that the three measures do not involve over-compensation.
I modsætning til de norske myndigheders opfattelse viser de tre rapporter efter Tilsynsmyndighedens opfattelse imidlertid, at de tre foranstaltninger reelt indebærer overkompensation — idet kompensationen ikke er begrænset til de øgede omkostninger ved at levere public service-ydelsen — og ikke skaber klarhed over de parametre, der er anvendt ved beregningen af disse omkostninger [46].
However, contrary to the opinion of the Norwegian authorities, in the view of the Authority the three reports indicate that the three measures actually involve over-compensation - in the sense that the compensation is not limited to the increased cost of providing the public service – and do not provide clarification regarding the parameters used to determine these costs [46].
Derudover synes den anden rapport fra BDO Noraudit at bygge på den grundsætning, at alle øgede omkostninger ved leveringen af public service-ydelsen kan dækkes ind gennem ekstra kompensation, som ydes i henhold til artikel 8, uanset om de udgør radikale ændringer, der med rimelighed kunne have været forudset (eller på anden måde opfylder kriteriet i artikel 8).
Additionally, the second BDO Noraudit Report appears to be based on the tenet that all increased costs of providing the public service can be covered by extra compensation granted under Article 8, regardless of whether they represent radical changes that could have been reasonably foreseen (or otherwise fulfil the criteria of Article 8).
Med hensyn til stigningen i omkostningerne til bunkerfuel indeholdt Hurtigruten-aftalen allerede en pristilpasningsmekanisme (artikel 6-2).
With regard to the increase of fuel costs, the Hurtigruten Agreement already had a price adjustment mechanism (Article 6-2).
Tilsynsmyndigheden anfører, at potentielle deltagere i udbudsproceduren med rimelighed ville kunne forvente, at denne bestemmelse regulerer spørgsmålet om øgede udgifter til bunkerfuel.
The Authority holds that potential tender participants would reasonably expect this provision to deal with the issue of increased fuel costs.
Da prisen på bunkerfuel er et vigtigt omkostningselement for aktører inden for krydstogter/færgefart, antager Tilsynsmyndigheden, at aktører i denne sektor sædvanligvis tager skridt til at sikre, at prissvingningerne ikke udsætter dem for en uforholdsmæssigt stor finansiel risiko.
As the price of fuel is an important cost element for cruise/ferry operators, the Authority assumes that operators within the sector usually take steps to ensure that price fluctuations do not expose them to undue financial risk.
I praksis afdækkede Hurtigruten faktisk nogle af sine omkostninger til bunkerfuel.
In practice, Hurtigruten did in fact hedge some of its fuel costs.
Til trods for dette valgte de norske myndigheder at yde ekstra betalinger inden for rammerne af revisionsklausulen i artikel 8.
Regardless of this, the Norwegian authorities opted to make additional payments in the framework of the revision clause of Article 8.
På baggrund af ovenstående hævder Tilsynsmyndigheden, at disse resultater af den konkrete anvendelse af artikel 8 viser dens manglende gennemsigtighed og objektivitet, og finder det højst usandsynligt, at det kunne forventes af en markedsaktør at forudse, at artikel 8 ville være blevet anvendt på denne måde.
In light of the above, the Authority holds that these results of the concrete application of Article 8 demonstrates its lack of transparency and objectivity and finds it highly unlikely that any market player could have been expected to anticipate that Article 8 would have been applied in this manner.
I mangel af en udbudsprocedure skal størrelsen af den nødvendige kompensation ifølge det fjerde Altmark-kriterium fastlægges på grundlag af en analyse af de omkostninger, som en gennemsnitsvirksomhed, der er veldrevet og tilstrækkeligt udstyret med transportmidler til at kunne opfylde de stillede krav til den offentlige tjeneste, ville have ved at gennemføre forpligtelserne, idet der skal tages hensyn til de hermed forbundne indtægter og til en rimelig fortjeneste ved opfyldelsen af forpligtelserne.
The fourth Altmark criterion provides that in the absence of a tender procedure, the level of required compensation is to be determined on the basis of the costs which a typical undertaking, well run and adequately provided with means of transport so as to be able to meet the necessary public service requirements, would have incurred in discharging those obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit for discharging the obligations.
De norske myndigheder har ikke fremlagt oplysninger, som godtgør, at »effektivitetskriteriet« [47] i det fjerde Altmark-kriterium er opfyldt.
The Norwegian authorities have not provided any information to substantiate that the ‘efficiency’ criterion [47] of the fourth Altmark criterion is fulfilled.
Tværtimod viser de rapporter, der er blevet forelagt Tilsynsmyndigheden, at Hurtigruten har modtaget overkompensation for public service-ydelsen [48].
On the contrary, the reports submitted to the Authority indicate that Hurtigruten has been over-compensated for the provision of the public service [48].
Tilsynsmyndigheden kan derfor ikke acceptere, at de tre foranstaltninger opfylder det fjerde Altmark-kriterium.
Hence, the Authority cannot accept that the three measures satisfy the fourth Altmark criterion.
I lyset af ovenstående konkluderer Tilsynsmyndigheden, at det andet Altmark-kriterium ikke er opfyldt.
Consequently, in light of the above, the Authority concludes that the second Altmark criterion is not met.
Endvidere konkluderer Tilsynsmyndigheden, at den heraf følgende tillægsaftale i lyset af anvendelsen af artikel 8 og resultatet af genforhandlingen i 2008 (dvs. de tre foranstaltninger), ikke kan anses for at være omfattet af udbudsproceduren som omhandlet i det fjerde Altmark-kriterium.
Furthermore, the Authority concludes that in light of the application of Article 8 and the result of the 2008 renegotiation (i.e. the three measures), the resulting Supplementary Agreement cannot be held to be covered by the tender within the meaning of the fourth Altmark criterion.
De norske myndigheder har endvidere ikke godtgjort, at »effektivitetskriteriet« i det fjerde Altmark-kriterium er blevet opfyldt.
In addition, the Norwegian authorities have not shown that the ‘efficiency’ criterion of the fourth Altmark criterion has been satisfied.
Tilsynsmyndigheden konkluderer derfor, at heller ikke det fjerde Altmark-kriterium er opfyldt i det foreliggende tilfælde.
The authority therefore concludes that the fourth Altmark criterion is also not met in the present case.
Det tredje Altmark-kriterium
The third Altmark criterion
Ifølge det tredje kriterium må kompensationen ikke overstige de omkostninger, der er afholdt ved opfyldelsen af forpligtelserne til offentlig tjeneste, minus de hermed forbundne indtægter (kompensationen kan dog omfatte en rimelig fortjeneste ved opfyldelsen af forpligtelserne) [49].Hurtigruten udfører kommercielle aktiviteter uden for public service-opgaven bl.a. ved at befordre krydstogtpassagerer på Hurtigrutens skibe.
The third criterion requires that compensation does not exceed the cost incurred in the discharge of the public service minus the revenues earned with providing the service (the compensation may, however, include a reasonable profit) [49].Hurtigruten carries out commercial activities outside the public service remit by i.a. transporting cruise passengers on the Hurtigruten ships.
Det tredje Altmark-kriterium skal ses i sammenhæng med de generelle principper for omkostningsfordeling, jf. bl.a. Chronopost-dommen [50].
The third Altmark criterion must be read in conjunction with the general principles of cost allocation as i.a. laid down in the Chronopost judgment [50].