natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det bør ske ved at opstille krav for støttens forenelighed, der skaber de bedst mulige betingelser for overgangen til den nye ordning for redning og omstrukturering af banker efter EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra c).
It must be addressed by setting the requirements for the compatibility of such assistance in a way that best prepares for the new regime for the rescue and restructuring of banks based on Article 61(3)(c) of the EEA Agreement.
Fremskridt i exit-processen
The advancement of the exit process
At der fortsat er adgang til støtteforanstaltninger med hjemmel i EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra b), i forbindelse med usædvanlige markedsbetingelser, bør ikke være en hæmsko for at udtræde af midlertidige, ekstraordinære støtteforanstaltninger for banker.
The continued availability of aid measures pursuant to Article 61(3)(b) of the EEA Agreement in the face of exceptional market conditions should not obstruct the process of disengagement from temporary extraordinary support measures for banks.
På mødet i Rådet den 2. december 2009 konkluderede EU's økonomi- og finansministre, at det var nødvendigt at opstille en strategi for udfasningen af støtteforanstaltninger, som skulle være gennemskuelig og behørigt koordineret blandt EU's medlemsstater for at undgå negative afsmitningsvirkninger, men samtidig tage hensyn til de forskellige specifikke omstændigheder i EU-medlemsstaterne [7].
At its meeting on 2 December 2009 the Economic and Financial Affairs Council concluded on the necessity to design a strategy for the phasing out of support measures which should be transparent and duly coordinated among EU Member States to avoid negative spill-over effects but take into account the different specific circumstances across EU Member States [7].
Af konklusionerne fremgår det endvidere, at udfasningen af de forskellige former for støtte til banker i princippet bør starte med, at statslige garantiordninger afvikles, at sunde banker tilskyndes til exit, og at andre banker bestræber sig på at få løst deres problemer.
The conclusions further set out that, in principle, the phasing-out process concerning the various forms of assistance to banks should start with the unwinding of government guarantee schemes, encouraging the exit of sound banks and inducing other banks to address their weaknesses.
I det følgende opstiller Tilsynsmyndigheden retningslinjer for en gradvis udfasning af rekapitaliseringsforanstaltninger og foranstaltninger til støtte for nødlidende aktiver.
In the following paragraphs, the Authority will set out the steps of a gradual phasing out with regard to recapitalisation and impaired asset measures.
Skærpede betingelser for statsgarantier efter EØS-aftalens artikel 61, stk.3, litra b)
Tighter conditions for the compatibility of government guarantees under Article 61(3)(b) of the EEA Agreement
Fra og med 1. januar 2011 vil Tilsynsmyndigheden anvende strammere betingelser for statslige garantiers forenelighed i henhold til EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra b), ved at indføre et højere garantigebyr og krav om en rentabilitetsplan for støttemodtagere, som benytter nye garantier og overskrider en bestemt tærskel for de samlede udestående garantiforpligtelser både i absolutte tal og i forhold til de samlede forpligtelser [8].
From 1 January 2011 the Authority will apply tighter conditions for the compatibility of government guarantees under Article 61(3)(b) of the EEA Agreement by introducing an increased guarantee fee and the requirement of a viability plan for beneficiaries that have recourse to new guarantees and exceed a certain threshold of total outstanding guaranteed liabilities both in absolute terms and in relation to total liabilities [8].
I lyset af den aktuelle situation på markedet forekommer disse betingelser at være nødvendige.
Considering the current market these conditions appear necessary at present.
Prissætning
Pricing conditions
Adgangen til statsgarantier har været betinget af betaling af et gebyr, der fastlægges på grundlag af ECB's anbefalinger.
Access to the government guarantees has been subject to a fee, which is determined following the ECB recommendations.
For obligationer med løbetid på over et år består gebyret af et standardgebyr på 50 basispoint med tillæg af medianen af de femårige CDS-spread (»credit default swap«) for bankens seniorgæld, der er observeret i perioden fra 1. januar 2007 til 31. august 2008 [9].
In the case of a bond with maturity over one year, the fee comprises a flat charge of 50 basis points augmented by each bank’s median five-year senior debt credit default swap (‘CDS’) spread observed in the period 1 January 2007 to 31 August 2008 [9].
Det er hidtil blevet anset for at være nødvendigt for at lette bankernes adgang til ekstern finansiering og dermed sikre den finansielle stabilitet.
Up to now, this has been considered necessary to facilitate banks’ access to external funding and thereby safeguard financial stability.
Med dermed tages der ikke højde for udviklingen på finansmarkederne i de sidste to år siden 31. august 2008, hvor bl.a. mange bankers kreditstatus har ændret sig.
However, financial-market developments in the two years since 31 August 2008, including changes in the banks’ credit status, are not taken into account.
Det betyder, at samtidig med at der generelt er blevet bedre adgang til finansiering på markedet, nyder banker med forringet kreditstatus stadig godt af den kreditrating og den kreditværdighedsstatus, de havde før krisen.
Thus, while access to market financing has generally improved, banks which have been downgraded are still benefiting from their pre-crisis credit rating and perceived creditworthiness.
Det skaber øget sandsynlighed for konkurrencefordrejninger.
This increases the likelihood of competition distortions.
Det har vist sig, at banker med lav rating opnår garantier i uforholdsmæssigt større omfang end banker med højere rating, fordi de normalt ville skulle betale en højere markedspris på grund af deres lave rating.
Evidence shows that banks with low rating benefit disproportionately more from guarantees than banks with higher rating because they would normally pay a higher market price due to their low rating.
For at rette op på disse misforhold bør statsstøtten prissættes mere konformt med de aktuelle markedsforhold og bedre afspejle de individuelle bankers aktuelle kreditværdighed.
In order to address these distortions, the pricing of government support should be brought closer to current market conditions, better reflecting individual banks’ current creditworthiness.
Det vil reelt betyde, at de modtagende banker nødvendigvis vil skulle betale et højere garantigebyr.
De facto, this requires that the guarantee fee payable by beneficiary institutions would be increased.
En differentiering baseret på kreditværdighed styrker prissignalerne for de svage banker, åbner mulighed for en bedre afpasning af prisen på garantier efter modtagerbankens risikoprofil og mindsker dermed konkurrencefordrejningerne mellem bankerne og bidrager til at sikre ens spilleregler for alle banker på det indre marked.
The differentiation based on creditworthiness strengthens the price signal for weaker banks, allows to better align the price of guarantees with the risk profile of the beneficiary institution thus lowering distortions of competition between institutions and contributing to the protection of a level playing field across banks in the single market.
Hvis en forlængelse af en garantiordning [10] til efter 1. januar 2011 skal kunne godkendes, må det derfor kræves, at gebyret for en statsgaranti [11] skal være højere end i den prismodel, ECB anbefalede i oktober 2008, og
The approval of the extension of a guarantee scheme [10] beyond 1 January 2011 would therefore require the fee for a government guarantee [11] to be higher than under the pricing formula recommended by the ECB in October 2008 at least:
mindst 20 basispoint højere for banker med A+- eller A-rating [12]
by 20 basis points for banks with a rating of A+ or A [12],
mindst 30 basispoint højere for banker med rating A- [13] og
by 30 basis points for banks rated A- [13], and
mindst 40 basispoint højere for banker med en rating under A-.
by 40 basis points for banks rated below A-.
Banker uden rating vil blive anset for at høre til i kategorien af banker med BBB-rating [14].
Banks without rating will be considered to belong to the category of banks with a BBB rating [14].
EFTA-staterne har mulighed for at gå videre end disse minimumskrav og fastsætte større forhøjelser af garantigebyret.
EFTA States would have the possibility to go beyond these minimum requirements in defining the top-ups for the guarantee fee.
Som et yderligere fleksibelt element, der sætter EFTA-staterne i stand til at tilpasse betingelserne til særlige forhold i deres finanssektor, vil Tilsynsmyndigheden kunne acceptere en anden model for beregning af gebyrforhøjelsen, forudsat at det klart kan dokumenteres, at denne formel mindst resulterer i den ovenfor angivne minimumsforhøjelse for de pågældende banker [15].
As a further element of flexibility allowing EFTA States to adjust the conditions to the specific circumstances prevailing in their financial sectors, the Authority would accept a different model for the calculation of a fee increase provided that it can be unequivocally demonstrated that this formula leads at least to the minimum rise set out above for the banks concerned [15].
Rentabilitetsundersøgelse af banker, der fortsat er afhængige af statsgarantier
Viability review of banks still dependent on government debt guarantees
En begrænset brug af garantier vil kunne accepteres, uden at det nødvendiggør yderligere granskning, men en større brug af dem, både absolut set og set i forhold til bankens samlede passiver, bør føre til krav om en rentabilitetsundersøgelse som forudsætning for, at en yderligere forlængelse af garantiordninger kan være forenelig med EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra b).
While limited usage could be allowed without prompting further scrutiny, a larger usage both in absolute terms and in relation to the bank's total amount of liabilities should trigger the requirement of a viability review as a prerequisite for the conformity of the further extension of guarantee schemes with Article 61(3)(b) EEA.
Har en bank vedvarende ikke været i stand til at få dækket en betydelig del af sit finansieringsbehov uden statsgarantier, kan det tyde på manglende tillid til bankens forretningsmodel.
A persistent failure to obtain a considerable proportion of the funding needed without government guarantees may indicate a lack of confidence in the viability of a bank's business model.
Det bør undgås, at en bank forbliver stærkt afhængig af garantiordninger, som blev indført for at imødegå ekstraordinære vanskeligheder ved at få adgang til finansiering, selv efter at disse ekstraordinære omstændigheder er ophørt med at bestå, hvilket kunne betyde, at banken udskød nødvendige strukturtilpasninger.
It should be avoided that a bank retains a heavy reliance on guarantee schemes, which were designed to tackle unprecedented difficulties in access to financing, even when these exceptional circumstances have subsided, thereby possibly allowing that bank to postpone necessary structural adjustments.
Tilsynsmyndigheden finder derfor, at der i garantiordninger, som forlænges til efter 1. januar 2011, bør være fastsat en tærskel for forholdet mellem en banks garanterede passiver og de samlede passiver samt for de garanterede passivers samlede beløb, og en bestemmelse om, at hvis disse tærskler overskrides, skal der foretages en rentabilitetsundersøgelse.
Therefore, the Authority considers it appropriate that guarantee schemes to be prolonged beyond 1 January 2011 should include a threshold concerning the ratio of total guaranteed liabilities outstanding over total liabilities of a bank and the absolute amount of guaranteed liabilities which, if exceeded, triggers the requirement of a viability review.
For enhver bank, der anmoder om statsgarantier under en garantiordning for ny eller fornyet gæld optaget efter 1. januar 2011, der bevirker, at de samlede garanterede passiver kommer op over denne tærskel med hensyn til begge elementer (både den absolutte og den relative størrelse af disse passiver) [16], skal den pågældende EFTA-stat senest tre måneder efter garantiens ydelse indsende en rentabilitetsundersøgelse til Tilsynsmyndigheden, der dokumenterer bankens langsigtede rentabilitet.
For any bank that requests government guarantees under a scheme covering new or renewed debt to be issued as from 1 January 2011 which takes or keeps the total amount of outstanding guaranteed liabilities beyond this threshold in relation to both of its elements (absolute and relative size) [16] the EFTA State concerned would be required to submit a review demonstrating the bank's long-term viability to the Authority within three months of the granting of guarantees.
Denne ordning gælder ikke for banker, der allerede er under omstrukturering, har fået pålagt at fremlægge en omstruktureringsplan eller allerede er genstand for en rentabilitetsundersøgelse på det relevante tidspunkt.
This mechanism does not apply to banks that are already in restructuring or are obliged to present a restructuring plan or that are already subject to a pending viability review at the material time.
I disse situationer skal der inden for rammerne af den igangværende omstrukturering eller rentabilitetsundersøgelse tages hensyn til den yderligere statsstøtte [17]
In those scenarios the award of additional State aid will have to be taken into account within the framework of the ongoing restructuring/viability review process [17].
For den lille, men ikke ubetydelige gruppe af banker, der overskrider disse tærskler, bør det nøje overvejes, om ikke deres stærke afhængighed af garantier er tegn på mere strukturelle svagheder i deres forretningsmodeller.
For the small but not negligible group of banks exceeding this limit, it is warranted to scrutinise whether the considerable reliance on guarantees for funding indicates a more structural weakness of their business models.
At en overskridelse af disse tærskler udløser en rentabilitetsundersøgelse, vil give sunde banker et incitament til at stræbe efter hurtigt at nå tilbage til en situation, hvor de fortrinsvis eller udelukkende dækker deres finansieringsbehov på ufordrejede markedsvilkår.
The trigger function provides an incentive for sound banks to initiate a swift process of return to funding predominantly or exclusively on undistorted market terms.
For alle banker, der er genstand for en rentabilitetsundersøgelse, gælder, at enten vil deres langsigtede rentabilitet blive bekræftet, eller også vil tvivl herom indikere et behov for en mere vidtgående omstrukturering.
For all banks undergoing a thorough viability review either their long-term viability will be confirmed or doubts in that respect will indicate the need to confront the necessity of a farther-reaching restructuring.
Med hensyn til, hvad en rentabilitetsundersøgelse skal omfatte, kan der henvises til omstruktureringsretningslinjerne, ifølge hvilke principperne for analyser af en banks situation med henblik på genoprettelse af dens langsigtede rentabilitet i en omstruktureringsplan også finder anvendelse i tilfælde, hvor støttemodtageren ikke har fået pålagt en formel forpligtelse til at fremlægge en omstruktureringsplan, men ikke desto mindre skal fremlægge dokumentation for sin langsigtede rentabilitet.
In relation to the content to be provided in a viability review exercise, reference can be made to the Restructuring Guidelines which set out that the principles concerning the analysis of a bank's situation with a view to the restoration of long-term viability in a restructuring plan apply by analogy to cases where the aid beneficiary is not under a formal obligation to present a restructuring plan but is nonetheless required to demonstrate long-term viability.
Banken vil i særdeleshed skulle dokumentere en solid finansieringsevne og i givet fald undergå en likviditetsstresstest [18].
In particular the bank will have to demonstrate the solidity of its funding capacity and, where necessary, to undergo a liquidity stress test [18].
I en rentabilitetsundersøgelse bør der også tages hensyn til alle særlige faktorer, der gør sig gældende for modtagerbankerne [19] eller den pågældende EFTA-stat [20], og til de forhold på finansmarkederne, der har indvirkning på rentabilitetsvurderingen og på den indikative værdi af de garanterede passivers andel af de samlede passiver.
A viability review should also take account of any factors specific to the beneficiary financial institutions [19] or to the EFTA State concerned [20] and the situation of its financial markets that have an impact on the viability assessment and on the indicative value of the ratio of guaranteed liabilities over total liabilities.
Som hovedregel gælder, at jo større afhængigheden af statsgarantier er, og jo mere disse garantier kombineres med andre former for statsstøtte og/eller lav kreditværdighed [21], desto større indikation er der for, at der er behov for ændringer af forretningsmodellen for at sikre den langsigtede rentabilitet.
As a general rule, the more significant the reliance on government guarantees is and the more it is combined with the use of other forms of State assistance and/or a low creditworthiness [21] the stronger the indication of a need to undergo changes in the business model in order to ensure long-term viability.
Denne mekanisme med udløsning af krav om rentabilitetsundersøgelse sender det signal, at bankerne skal forberede sig på en tilbagevenden til normale markedsvilkår uden statsstøtte, efterhånden som finanssektoren kommer ud af krisen, og giver de enkelte banker et incitament til at gøre sig mindre afhængige af statsgarantier eller helt afstå fra at bruge dem.
The mechanism triggering the requirement of a viability review conveys the signal that banks have to prepare for a return to normal market mechanisms without state support as the financial sector gradually emerges from crisis conditions and represents an incentive for individual institutions to scale down the reliance on government guarantees or to refrain from their use altogether.
Samtidig giver den et tilstrækkeligt spillerum til at tage hensyn til de forskellige omstændigheder, der eventuelt gør sig gældende for forskellige banker eller nationale finansmarkeder, og tager desuden højde for en generel forværring i relation til finansiel stabilitet, som på indeværende stadium ikke kan udelukkes, da opsvinget på de finansielle markeder fortsat er skrøbeligt.
At the same time, it affords sufficient flexibility to duly take account of potentially diverse circumstances affecting the situation of different banks or national financial markets and also caters for the possibility of an overall deterioration in relation to financial stability which cannot be excluded at this stage given the residual fragility in the recovery of financial markets.
Ophævelse af sondringen mellem sunde og nødlidende banker i relation til krav om fremlæggelse af omstruktureringsplaner
Removal of the distinction between sound and distressed banks for the purposes of submitting a restructuring plan
I begyndelsen af krisen indførte Tilsynsmyndigheden en sondring mellem usunde/nødlidende banker og fundamentalt sunde banker, dvs. banker, der er ramt af endogene, strukturelle problemer, som har forbindelse med for eksempel deres særlige forretningsmodel eller investeringsstrategi, og banker, hvis problemer i det store og hele alene har at gøre med den ekstreme situation som følge af finanskrisen og ikke med deres forretningsmodel, med manglende effektivitet eller med overdreven risikotagning.
At the beginning of the crisis, the Authority established a distinction between unsound/distressed financial institutions and fundamentally sound financial institutions, that is to say, financial institutions suffering from endogenous, structural problems linked, for instance, to their particular business model or investment strategy and financial institutions whose problems merely and largely had to do with the extreme situation in the financial crisis rather than with the soundness of their business model, inefficiency or excessive risk taking.
Sondringen er defineret især på grundlag af en række indikatorer, der er anført i rekapitaliseringsretningslinjerne: kapitalgrundlag, aktuelle CDS-spreads, bankens aktuelle og forventede fremtidige rating samt blandt andet rekapitaliseringens relative størrelse.
The distinction is defined in particular on the basis of a number of indicators set out in the Recapitalisation Guidelines: capital adequacy, current CDS spreads, current rating of the bank and its outlook as well as, inter alia, the relative size of the recapitalisation.
For sidstnævntes vedkommende finder Tilsynsmyndigheden, at har en bank modtaget støtte i form af rekapitalisering og foranstaltninger til redning af aktiver svarende til mere end 2 % af dens risikovægtede aktiver, er det en indikator, der kan benyttes til at sondre mellem fundamentalt sunde og nødlidende banker.
Regarding the latter, the Authority deems aid received under the form of recapitalisation and asset relief measures of more than 2 % of the bank's risk weighted assets to be an indicator to distinguish between fundamentally sound and distressed banks.
Ved rekapitalisering af en nødlidende bank er der krav om, at Tilsynsmyndigheden skal have forelagt en omstruktureringsplan, mens der ved rekapitalisering af en sund bank er krav om, at der skal fremlægges en rentabilitetsplan.
The recapitalisation of a distressed bank triggers the requirement to submit a restructuring plan to the Authority, while the recapitalisation of a sound bank triggers the requirement to submit a viability plan.
Den oprindelige begrundelse for at foretage denne sondring og for at opstille en række indikatorer, herunder en grænse på 2 % af bankens risikovægtede aktiver, var frygten for, at kapitalbehov, som skyldtes værdiforringelser, højere markedsforventninger med hensyn til bankers kapitalniveauer og midlertidige vanskeligheder med at rejse kapital på markederne, ellers ville føre til, at sunde banker mindskede deres långivning til realøkonomien for at undgå at skulle fremlægge en omstruktureringsplan, når de bad staten om at træde til.
The original rationale for establishing that distinction and for setting a range of indicators, including a threshold of 2 % of the bank's risk weighted assets, was the fear that capital needs resulting from impairments, higher expectations of the markets as to the capital levels of banks and temporary difficulties in raising capital on markets would otherwise lead to sound banks diminishing their lending to the real economy in order to avoid having to submit a restructuring plan when having recourse to State resources.
For øjeblikket har banksektoren dog generelt set færre vanskeligheder med at rejse kapital på markederne eller f.eks. via tilbageholdt overskud [22] og kan derfor få opfyldt deres kapitalbehov, uden at skulle søge om til statsstøtte [23].
At present, however, the banking sector overall faces fewer difficulties in raising capital on the markets or, inter alia, through retained earnings [22] and can therefore meet their capital needs without recourse to State aid [23].
Størrelsen af den kapital, som bankerne rejser på markedet, er øget betydeligt i løbet af 2009 og 2010, hvilket viser, at de igen kan få adgang til kapitalmarkederne, og at der sker en foregribelse af nye reguleringskrav [24].
The amount of capital raised by financial institutions on the market has significantly increased over the course of 2009 and 2010, demonstrating renewed access for financial institutions to capital markets as well as anticipation of new regulatory requirements [24].
Denne sondring mellem sunde og nødlidende banker forekommer derfor ikke længere at være relevant for at afgøre, hvilke banker der skal indlede en drøftelse om deres omstrukturering med Tilsynsmyndigheden.
The distinction between sound and distressed banks therefore no longer seems relevant in order to determine which banks should enter into a discussion about their restructuring with the Authority.