natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For at opfylde formålet med tilbagesøgningen er det afgørende, at tilbagebetalingen af støtten sker omgående.
For recovery to reach its objective, it is indeed essential that the repayment of the aid takes place without delay.
Forpligtelsen til at tilbagesøge ulovlig og uforenelig statsstøtte og undtagelserne hertil
The obligation to recover unlawful and incompatible state aid and its exceptions
Artikel 14, stk. 4, i del II i protokol 3 fastlægger, at »i negative beslutninger om ulovlig støtte bestemmer Kommissionen, at den pågældende medlemsstat skal træffe alle nødvendige foranstaltninger til at kræve støtten tilbagebetalt fra støttemodtageren«.
Article 14(1) in Part II of Protocol 3 specifies that ‘[w]here negative decisions are taken in cases of unlawful aid, the EFTA Surveillance Authority shall decide that the EFTA State concerned shall take all necessary measures to recover the aid from the beneficiary’.
Bestemmelserne i protokol 3 lægger to begrænsninger for Tilsynsmyndighedens beføjelser til at kræve tilbagebetaling af ulovlig og uforenelig støtte.
The provisions in Protocol 3 impose two limits on the Authority’s power to order recovery of unlawful and incompatible aid.
Artikel 14, stk. 1, i del II i protokol 3 bestemmer, at Tilsynsmyndigheden ikke skal kræve tilbagebetaling af støtten, hvis dette vil være i modstrid med et generelt retsprincip.
Article 14(1) in Part II of Protocol 3 provides that the Authority shall not require recovery of the aid if this would be contrary to a general principle of law.
De generelle retsprincipper, der oftest gøres gældende i denne sammenhæng, er princippet om beskyttelse af den berettigede forventning [20] og retssikkerhedsprincippet [21].
The general principles of law most often invoked in this context are the principles of the protection of legitimate expectation [20] and of legal certainty [21].
Det er vigtigt at bemærke, at EF-Domstolen, for så vidt angår tilbagesøgning, har fortolket disse principper restriktivt.
It is important to note that the ECJ has given a very restrictive interpretation to these principles in the context of recovery.
Artikel 15 i del II i protokol 3 fastlægger, at Tilsynsmyndighedens beføjelser til at kræve tilbagebetaling af støtte forældes efter ti år (den såkaldte »forældelsesfrist«).
Article 15 in Part II of Protocol 3 states that the powers of the Authority to recover aid shall be subject to a limitation period of 10 years (the so-called ‘prescription period’).
Enhver foranstaltning, der træffes af Tilsynsmyndigheden eller Kommissionen [22] eller af en EFTA-stat efter opfordring fra Tilsynsmyndigheden angående den ulovlige støtte, afbryder denne frist.
Any action taken by the Authority or the Commission [22] or by an EFTA State, acting at the request of the Authority, with regard to the unlawful aid, shall interrupt the limitation period.
Derfor er den EFTA-stat, som en tilbagesøgningsbeslutning er rettet til, forpligtet til at fuldbyrde denne beslutning [23].
The EFTA State to which a recovery decision is addressed is obliged to execute this decision [23].
EF-Domstolen har kun anerkendt én undtagelse fra denne forpligtelse for en medlemsstat til at gennemføre en tilbagesøgningsbeslutning rettet til den, nemlig omstændigheder, der gør det absolut umuligt for medlemsstaten at gennemføre beslutningen korrekt [24].
The ECJ has recognised only one exception to the obligation for a Member State to implement a recovery decision addressed to it, namely the existence of exceptional circumstances that would make it absolutely impossible for the Member State to execute the decision properly [24].
Efter EF-Domstolens retspraksis kan denne absolutte umulighed ikke kun bygge på en formodning.
According to the ECJ, absolute impossibility can however not be merely supposed.
Den berørte medlemsstat skal påvise, at den efter bedste evne har forsøgt at tilbagesøge ulovlig støtte, og den skal samarbejde med Kommissionen i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 10 med henblik på at overvinde vanskelighederne [25].
The Member State concerned must demonstrate that it attempted, in good faith, to recover unlawful aid and it must cooperate with the Commission in accordance with Article 10 of the EC Treaty, with a view to overcoming the difficulties encountered [25].
En gennemgang af retspraksis viser, at EF-Domstolen har fortolket begrebet »absolut umulighed« meget restriktivt.
A review of the jurisprudence shows that the ECJ has interpreted the concept of ‘absolute impossibility’ in a very restrictive manner.
Retsinstanserne har ved flere lejligheder bekræftet, at en medlemsstat ikke kan påberåbe sig nationale retsbestemmelser, så som nationale forældelsesregler [26] eller fraværet af tilbagesøgningsakter i national lovgivning [27], som begrundelse for ikke at efterkomme tilbagesøgningsbeslutningen [28].
The Court has confirmed on several occasions that a Member State may not plead requirements of its national law, such as national prescription rules [26] or the absence of a recovery title under national law [27], in order to justify its failure to comply with a recovery decision [28].
EF-Domstolen har på samme måde fundet, at tilbagesøgningspligten ikke påvirkes af omstændigheder i forbindelse med modtagerens økonomiske forhold.
In the same way, the ECJ held that the obligation to recover is not affected by circumstances linked to the economic situation of the beneficiary.
Den har klarlagt, at en virksomhed i økonomiske vanskeligheder ikke i sig selv er bevis for, at tilbagesøgning var umulig [29].
It clarified that a company in financial difficulties does not constitute proof that recovery was impossible [29].
Under sådanne omstændigheder har Domstolen understreget, at det kun er med fraværet af ubehæftede aktiver, at medlemsstaten kan påvise den absolutte umulighed i at tilbagesøge støtten [30].
In such circumstances, the Court pointed out that the absence of any recoverable assets is the only way for a Member State to show the absolute impossibility of recovering the aid [30].
Medlemsstaterne har i en række sager gjort gældende, at de ikke har været i stand til at fuldbyrde tilbagesøgningsbeslutningen på grund af de dertil knyttede administrative eller tekniske vanskeligheder (f.eks. et stort antal involverede støttemodtagere).
In a number of cases, the Member State argued that they had not been able to execute the recovery decision because of the administrative or technical difficulties involved (e.g. the very high number of beneficiaries involved).
Domstolen har konstant afvist at acceptere, at sådanne vanskeligheder kan gøre det ud for en absolut umulighed for tilbagesøgning [31].
The Court consistently refused to accept that such difficulties constitute an absolute impossibility to recover [31].
Endelig kan frygten for endog uoverstigelige interne vanskeligheder ikke berettige en medlemsstats manglende overholdelse af sine forpligtelser i henhold til fællesskabsretten [32].
Finally, the apprehension of even insurmountable internal difficulties cannot justify a failure by a Member State to fulfil its obligations under Community law [32].
Anvendelsen af nationale procedurer og behovet for omgående og effektiv iværksættelse
The use of national procedures and the necessity of an immediate and effective execution
Det fastslås i artikel 14, stk. 3, i del II i protokol 3, at »tilbagebetalingen skal ske omgående og i overensstemmelse med gældende procedurer i den pågældende EFTA-stats nationale ret, forudsat at disse giver mulighed for omgående og effektiv gennemførelse af EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning«.
Article 14(3) in Part II of Protocol 3 specifies that ‘recovery shall be effected without delay and in accordance with the procedures under the national law of the EFTA State concerned, provided that they allow the immediate and effective execution of the EFTA Surveillance Authority’s decision’.
Selv om det står EFTA-staterne frit at vælge, hvordan de i henhold til national lovgivning vil iværksætte tilbagesøgningsbeslutninger, bør de foranstaltninger, de træffer, give tilbagesøgningsbeslutningen fyldestgørende retsvirkning.
If EFTA States are free to choose, according to their national law, the means by which they implement recovery decisions, the measures chosen should give full effect to the recovery decision.
Det er derfor nødvendigt, at de nationale foranstaltninger, som EFTA-staterne træffer, fører til en effektiv og omgående iværksættelse af Tilsynsmyndighedens beslutning.
It is therefore necessary that the national measures taken by EFTA States lead to an effective and immediate execution of the Authority’s decision.
I dommen afsagt i Olympic Airways-sagen [33] understregede EF-Domstolen, at den foranstaltning, som medlemsstaten træffer, skal være effektiv og frembringe et konkret tilbagesøgningsresultat.
In its Olympic Airways judgment [33], the ECJ underlined that the implementation measures taken by the Member State must be effective and produce a concrete outcome in terms of recovery.
Medlemsstatens foranstaltninger skal føre til faktisk tilbagebetaling af de skyldige beløb fra støttemodtageren.
The actions undertaken by the State must result in the actual recovery of the sums owed by the beneficiary.
I Scott-dommen [34] bekræftede EF-Domstolen denne linje og understregede, at nationale fremgangsmåder, der ikke opfylder betingelserne i procedureforordningens artikel 14, stk. 3, (som svarer til artikel 14, stk. 3, i del II i protokol 3) ikke bør finde anvendelse.
In its Scott judgment [34], the ECJ confirmed that line and emphasised that national procedures which do not fulfil the conditions laid down in Article 14(3) of the Procedural Regulation (which corresponds to Article 14(3) in Part II of Protocol 3) should be left unapplied.
Domstolen gendrev navnlig medlemsstatens argument om at have truffet alle de foranstaltninger, som er til rådighed i dens retssystem, og insisterede på, at sådanne foranstaltninger også bør frembringe et konkret tilbagesøgningsresultat, og det inden for den frist, Kommissionen fastsætter i tilbagesøgningsbeslutningen
It refuted, in particular, the Member State’s argument that it had taken all steps available in its national system and insisted that these steps should also lead to a concrete outcome in terms of recovery, and this within the deadline set by the Commission.
I henhold til artikel 14, stk. 3, i del II i protokol 3 skal tilbagesøgningsbeslutninger gennemføres såvel effektivt som omgående.
Article 14(3) in Part II of Protocol 3 requires that recovery decisions are implemented in a way that is both effective and immediate.
I Scott-sagen understregede EF-Domstolen betydningen af tidsdimensionen i tilbagesøgningsforløbet.
In the Scott case, the ECJ stressed the importance of the time-dimension in the recovery process.
Domstolen præciserede, at anvendelsen af de nationale procedurer ikke - ved at hindre en omgående og effektiv gennemførelse af Kommissionens beslutning - må være til hinder for en genskabelse af normale konkurrencevilkår.
The Court specified that the application of national procedures should not impede the restoration of effective competition by preventing the immediate and effective execution of the Commission’s decision.
Nationale procedurer, der hindrer den omgående genoprettelse af situationen før støtten og forlænger den ubegrundede konkurrencemæssige fordel, der er opnået som følge af den ulovlige støtte, opfylder således ikke betingelserne i artikel 14, stk. 3, i del II i protokol 3.
National procedures, which prevent the immediate restoration of the previously existing situation and prolong the unfair competitive advantage resulting from unlawful and incompatible aid, do not fulfil the conditions laid down in Article 14(3) in Part II of Protocol 3.
I denne henseende er det vigtigt at erindre, at et annullationssøgsmål over for en tilbagesøgningsbeslutning efter artikel 36 i aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol (herefter kaldet aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen) ikke har opsættende virkning.
In this context it is important to recall that an action for annulment of a recovery decision brought under Article 36 of the Agreement between the EFTA States on the Establishment of a Surveillance Authority and a Court of Justice (hereinafter referred to as the Surveillance and Court Agreement) does not have a suspensive effect.
Ved sådanne søgsmål kan støttemodtageren dog i medfør af artikel 40 i aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen anmode om udsættelse af gennemførelsen af tilbagebetalingen.
In the context of such an action, the beneficiary of the aid may however apply for the suspension of the execution of the recovery decision pursuant to Article 40 of the Surveillance and Court Agreement.
Anmodninger om udsættelse skal angive de omstændigheder, der ligger til grund for den presserende karakter, og indeholde anbringender begrundet i såvel sagens omstændigheder som i retsbestemmelser, der kan begrunde en oplagt sag for de foreløbige foranstaltninger, der anmodes om [35].
Applications for suspension must state the circumstances giving rise to urgency and must contain the pleas of fact and law establishing a prima facie case for the interim measures being applied for [35].
EFTA-Domstolen kan dog, hvis den skønner, at forholdene kræver det, udsætte gennemførelsen af den anfægtede beslutning.
The EFTA Court may then, if it considers that the circumstances so require, order that application of the contested decision be suspended.
Princippet om loyalt samarbejde
The principle of loyal cooperation
EØS-aftalens artikel 3 forpligter EFTA-staterne til at lette gennemførelsen af EØS’ opgaver og pålægger EØS-institutionerne og EFTA-staterne en gensidig forpligtelse til samarbejde med henblik på at virkeliggøre EØS-aftalens målsætninger.
Article 3 EEA obliges EFTA States to facilitate the achievement of the EEA tasks and imposes mutual duties of cooperation on the EEA institutions and the EFTA States, with a view to attaining the objectives of the EEA Agreement.
For så vidt angår gennemførelsen af tilbagesøgningsbeslutninger skal Tilsynsmyndigheden og myndighederne i EFTA-staterne derfor samarbejde for at virkeliggøre målet om at genoprette konkurrencevilkårene i det indre marked.
In the context of the implementation of recovery decisions, the Authority and the EFTA States’ authorities must therefore cooperate to attain the objective of the restoration of competitive conditions in the internal market.
En EFTA-stat, der under gennemførelsen af en tilbagesøgningsbeslutning støder på uforudsete og uforudsigelige vanskeligheder eller får kendskab til følger, der ikke er forudset af Tilsynsmyndigheden, skal forelægge Tilsynsmyndigheden disse problemer til vurdering med forslag om passende ændringer af den pågældende beslutning [36].
If an EFTA State encounters unforeseen or unforeseeable difficulties in executing the recovery decision within the required time-limit or perceives consequences overlooked by the Authority, it should submit those problems for consideration to the Authority, together with proposals for suitable amendments [36].
I så tilfælde skal Tilsynsmyndigheden og den berørte EFTA-stat samarbejde efter bedste evne med henblik på at overvinde vanskelighederne, idet EØS-aftalens bestemmelser skal overholdes fuldt ud [37].
In such a case, the Authority and the EFTA State concerned must work together in good faith to overcome the difficulties, whilst fully observing the EEA Agreement [37].
På samme vis kræver princippet om loyalt samarbejde, at EFTA-staterne giver Tilsynsmyndigheden alle de oplysninger, som er nødvendige til efterprøvelse af, at foranstaltningerne er egnede til at gennemføre beslutningen [38].
Likewise the principle of loyal cooperation requires that the EFTA States provide the Authority with all the information enabling it to establish that the means chosen constitute an adapted implementation of the decision [38].
Den omstændighed, at Tilsynsmyndigheden underrettes om de tekniske og retlige problemer, som en gennemførelse af beslutningen indebærer, frigør ikke EFTA-staterne fra forpligtelsen til at træffe alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at tilbagesøge støtten fra den pågældende virksomhed og foreslå Tilsynsmyndigheden egnede foranstaltninger til gennemførelse af beslutningen [39].
Informing the Authority of the technical and legal difficulties involved in implementing a recovery decision does however not relieve EFTA States from the duty to take all necessary steps possible to recover the aid from the undertaking in question and to propose to the Authority any suitable arrangements for implementing the decision [39].
GENNEMFØRELSE AF TILBAGESØGNINGSPOLITIKKEN
IMPLEMENTING RECOVERY POLICY
Såvel Tilsynsmyndigheden som EFTA-staterne spiller en afgørende rolle i gennemførelsen af tilbagesøgningsbeslutningerne og kan bidrage til en effektiv håndhævelse af tilbagesøgningspolitikken.
Both the Authority and the EFTA States have an essential role to play in the implementation of recovery decisions and may contribute to an effective enforcement of recovery policy.
Tilsynsmyndighedens rolle
The role of the Authority
Tilsynsmyndighedens tilbagesøgningsbeslutning pålægger den pågældende EFTA-stat en forpligtelse til tilbagesøgning.
The Authority’s recovery decision imposes a recovery obligation upon the EFTA State concerned.
Den kræver, at den pågældende EFTA-stat tilbagesøger et givet støttebeløb fra en modtager eller en række modtagere inden for en given tidshorisont.
It requires the EFTA State concerned to recover a certain amount of aid from a beneficiary or a number of beneficiaries within a given time frame.
Erfaringerne viser, at tempoet for håndhævelsen af en tilbagesøgningsbeslutning påvirkes af, hvor præcist eller fyldestgørende selve beslutningen er udformet.
Experience shows that the speed with which a recovery decision is executed is affected by the degree of precision or the completeness of that decision.
Tilsynsmyndigheden vil derfor fortsat bestræbe sig på, at tilbagesøgningsbeslutninger indeholder en klar angivelse af det eller de støttebeløb, der skal tilbagesøges, de virksomheder, hos hvem tilbagesøgningen skal ske, og den frist inden for hvilken tilbagesøgningen skal være tilendebragt.
The Authority will therefore continue its efforts to ensure that recovery decisions provide a clear indication of the amount(s) of aid to be recovered, the undertaking(s) liable to recovery and the deadline within which the recovery should be completed.
Angivelse af de virksomheder fra hvem støtten skal tilbagesøges
Identification of the undertakings from whom the aid must be recovered
Ulovlig og uforenelig støtte skal tilbagesøges fra de virksomheder, der faktisk har draget fordel af den [40].
The unlawful and incompatible aid must be recovered from the undertakings that actually benefited from it [40].
Tilsynsmyndigheden vil videreføre sin nuværende praksis med så vidt muligt i tilbagesøgningsbeslutningen at angive den eller de virksomheder, som støtten skal tilbagesøges fra.
The Authority will continue its present practice of identifying in its recovery decisions, where possible, the identity of the undertaking(s) from whom the aid must be recovered.
Hvis det i gennemførelsesforløbet fremkommer, at støtten er blevet overført til andre enheder, må EFTA-staten eventuelt udvide tilbagesøgningen til at omfatte alle faktiske modtagere for at sikre, at tilbagesøgningsforpligtelsen ikke omgås.
If, at the stage of the implementation, it appears that the aid was transferred to other entities, the EFTA State may have to extend recovery to encompass all effective beneficiaries to ensure that the recovery obligation is not circumvented.
EF-Domstolen har udstukket retningslinjer for de omstændigheder, der gør, at tilbagesøgningsforpligtelsen bør udvides til andre virksomheder end den oprindelige modtager af den ulovlige og uforenelige støtte.
The ECJ has given some guidance on the conditions under which the recovery obligation must be extended to companies other than the original beneficiary of the unlawful and incompatible aid.
I henhold til EF-Domstolen kan der forekomme overførsel af en uberettiget fordel, hvis den oprindelige støttemodtagers aktiver overføres til tredjemand til en pris, der er lavere end markedsværdien, undertiden til en efterfølger stiftet netop for at omgå tilbagesøgningspåbuddet [41].
According to the ECJ, a transfer of the undue advantage may occur when the assets of the original aid beneficiary are transferred to a third party at a price that is lower than their market value, sometimes to a successor company set up in order to circumvent the recovery order [41].
Ifølge den retspraksis skal Tilsynsmyndigheden bevise, at aktiver er solgt til en pris, der er lavere end markedsværdien, navnlig til en efterfølger, der er oprettet for at omgå tilbagesøgningspåbuddet, således at tilbagesøgningspåbuddet kan udvides til at omfatte denne tredjepart også.
In line with that case law, it will be for the Authority to prove that assets have been sold at a price that is lower than their market value, especially to a successor company set up to circumvent the recovery order, in which case the recovery order can be extended to that third party.
I typiske omgåelsessager afspejler overførslen ikke anden økonomisk logik end det forhold, at tilbagesøgningspåbuddet søges ugyldiggjort [42].
Typical cases of circumvention are cases where the transfer does not reflect any economic logic other than the invalidation of the recovery order [42].
For så vidt angår overførsel af aktier i et selskab, der skal tilbagebetale ulovlig og uforenelig støtte (aktieaftaler), har EF-Domstolen fundet [43], at salg af aktier i sådant et selskab til tredjemand ikke berører modtagerens forpligtelse til at tilbagebetale sådan støtte [44].
As regards transfer of shares of a company that has to reimburse an illegal and incompatible aid (share deals), the ECJ held [43] that the sale of shares in such a company to a third party does not affect the obligation of the beneficiary to reimburse such aid [44].
Når det kan fastslås, at køberen af aktierne betalte den gældende markedspris for aktierne i selskabet, kan han ikke anses for at have haft nogen fordel, der kunne udgøre statsstøtte [45].
When it can be established that the buyer of the shares paid the prevailing market price for the shares of that company, it cannot be regarded as having benefited from an advantage that could constitute a state aid [45].
Når Tilsynsmyndigheden vedtager tilbagesøgningsbeslutninger for støtteordninger, er den sædvanligvis ikke i stand til i selve beslutningen at angive samtlige virksomheder, der har modtaget ulovlig og uforenelig støtte.
When it adopts a recovery decision regarding aid schemes, the Authority is normally not in a position to identify, in the decision itself, all the undertakings that have received unlawful and incompatible aid.
Dette skal afklares i begyndelsen af gennemførelsesforløbet af den pågældende EFTA-stat, som dernæst må efterprøve hver berørt virksomheds individuelle situation [46].
This will have to be done at the start of the implementation process by the EFTA State concerned, which will have to look at the individual situation of each undertaking concerned [46].
Fastsættelse af det beløb, der skal tilbagesøges
Determination of the amount to be recovered
Formålet med tilbagesøgningen er opnået, »når den pågældende støtte, eventuelt med tillæg af morarenter, er blevet tilbagebetalt af støttemodtageren eller, med andre ord, af de virksomheder, som virkelig har modtaget den.
The purpose of recovery is achieved ‘once the aid in question, together where appropriate with default interest, has been repaid by the recipient or, in other words, by the undertakings which actually benefited from it.
Ved denne tilbagebetaling mister støttemodtageren jo den fordel, der var opnået på markedet i forhold til konkurrenterne, og situationen fra tiden før ydelsen af støtte er genoprettet« [47].
By repaying the aid, the recipient forfeits the advantage which it had enjoyed over its competitors on the market, and the situation prior to payment of the aid is restored’ [47].