natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det er i den sammenhæng vigtigt at sikre en passende deltagelse i hjælpeforanstaltningerne gennem passende prissætning og vilkår og eventuelt gøre deltagelse obligatorisk, hvis det skønnes nødvendigt.
An important issue to be addressed in this context is ensuring an adequate participation in the asset-relief measures by setting appropriate pricing and conditions and through mandatory participation if deemed necessary.
Men ved udformningen og gennemførelsen af hjælpeforanstaltningerne er det ikke blot disse umiddelbare mål, man må have for øje.
However, the focus in designing and implementing asset-relief measures should not be limited to these immediate objectives.
Det er meget vigtigt, at også mere langsigtede hensyn tilgodeses.
It is essential that longer-term considerations are also taken into account.
Hvis hjælpeforanstaltningerne ikke gennemføres på en sådan måde, at der er fuld sikkerhed for, at man i overensstemmelse med Tilsynsmyndighedens retningslinjer for statsstøtte undgår alvorlige konkurrencefordrejninger bankerne imellem (både i de enkelte EFTA-stater og på tværs af grænserne), herunder også i de tilfælde, hvor det bliver nødvendigt at omstrukturere deltagende banker, vil resultatet blive en strukturelt svagere banksektor i EØS, med de deraf følgende negative virkninger for produktionspotentialet i økonomien som helhed.
If asset-relief measures are not carried out in such a way as to ring-fence the danger of serious distortions of competition among banks (both within EFTA States and on a cross-border basis) in compliance with the EFTA Surveillance Authority’s State Aid Guidelines, including where necessary the restructuring of beneficiaries, the outcome will be a structurally weaker EEA banking sector with negative implications for productive potential in the broader economy.
Desuden kunne det føre til et tilbagevendende behov for statslig intervention i sektoren, hvilket vil lægge stadigt større byrder på de offentlige finanser.
Furthermore, it could lead to a recurrent need for government intervention in the sector, implying a progressively heavier burden on public finances.
Der er tale om en alvorlig risiko, i betragtning af den størrelse, statens engagement formentlig vil få.
Such risks are serious given the likely scale of state exposure.
For at mindske risikoen for sådanne mere langsigtede skader bør statens indgreb i banksektoren være målrettet og følges op med adfærdsrestriktioner, der kan sikre, at bankernes incitamenter tilpasses de overordnede samfundsmæssige mål.
In order to limit the risk of such longer-term damage, government intervention in the banking sector should be appropriately targeted and accompanied by behavioural safeguards that align the incentives of banks with those of public policy.
Disse foranstaltninger bør indgå som led i en samlet indsats for at genskabe rentabiliteten i banksektoren på grundlag af de nødvendige omstruktureringer.
These measures should form part of an overall effort to restore the viability of the banking sector, based on necessary restructuring.
Behovet for omstruktureringer i banksektoren som modydelse for den statslige støtte drøftes mere indgående senere i afsnit 5 og 6, i forbindelse med statsstøttereglerne.
The need for restructuring in the banking sector as a counterpart of government support is discussed in more detail in the context of State aid rules later in Sections 5 and 6.
Ved udformningen og gennemførelsen af sådanne hjælpeforanstaltninger er det også vigtigt, at EFTA-staterne tager hensyn til den finanspolitiske kontekst.
In considering the design and implementation of asset-relief measures, it is also essential that EFTA States take account of the budgetary context.
Estimaterne af de forventede samlede nedskrivninger på aktiver tyder på, at udgifterne for statsbudgettet — de faktiske, de potentielle eller begge dele — kan blive betragtelige, både absolut og målt i forhold til bruttonationalproduktet (BNP) i EFTA-staterne.
Estimates of total expected asset write-downs suggest that the budgetary costs — actual, contingent or both — of asset relief could be substantial — both in absolute terms and relative to GDP in EFTA States.
Den støtte, staten yder via sådanne hjælpeforanstaltninger (og andre foranstaltninger), bør ikke have en sådan målestok, at det kan rejse problemer i relation til de offentlige finansers bæredygtighed, f.eks. i form af en for stor gæld eller finansieringsproblemer.
Government support through asset relief (and other measures) should not be on such a scale that it raises concern about the sustainability of public finances such as over-indebtedness or financing problems.
Det er især vigtigt at tage hensyn hertil i den aktuelle kontekst, der er præget af øgede offentlige underskud, stigende offentlig gæld og problemer i forbindelse med optagelse af statslån.
Such considerations are particularly important in the current context of widening budget deficits, rising public debt levels and challenges facing sovereign bond issuance.
Konkret betyder det, at EFTA-staternes budgetsituation vil udgøre et vigtigt hensyn ved valget af, hvordan de aktiver, bankerne skal frigøres for, skal administreres — om det skal ske via opkøb af aktiverne, garantier, swaps eller en blanding af sådanne ordninger [4].
More specifically, the budgetary situation of EFTA States will be an important consideration in the choice of management arrangement for assets subject to relief, namely asset purchases, asset insurance, asset swap or a hybrid of such arrangements [4].
Der er muligvis ingen større forskel på, hvilke virkninger de forskellige former for frigørelse vil få for den budgetmæssige troværdighed, da de finansielle markeder sandsynligvis vil afskrive potentielle tab på et tilsvarende grundlag [5].
The implications for budgetary credibility may not differ significantly between the various approaches to asset relief, as financial markets are likely to discount potential losses on a similar basis [5].
Men hvis man vælger et direkte opkøb af de værdiforringede aktiver, vil det få mere øjeblikkelige virkninger for gældskvoten og statens finansieringsbehov.
However, an approach requiring the outright purchase of impaired assets would have a more immediate impact on budgetary ratios and government financing.
Det er op til den enkelte EFTA-stat at afgøre, hvordan man vil behandle de værdiforringede aktiver, men man kunne overveje en blandet tilgang, hvor de nødlidende aktiver udskilles fra bankernes balancer og overføres til en særskilt enhed (enten i eller uden for bankerne) med en eller anden form for statsgaranti.
While the choice of management arrangement of impaired assets is the responsibility of each EFTA State, hybrid approaches whereby bad assets are segregated from the balance sheet of banks in a separate entity (either within or outside the banks) which benefits in some way from a government guarantee could be considered.
En sådan tilgang kan være en god løsning, fordi den giver mange af de fordele, et opkøb af aktiverne giver i relation til genoprettelse af tilliden til banksystemet, samtidig med at den begrænser de øjeblikkelige virkninger for statsbudgettet.
Such an approach is attractive as it provides many of the benefits of the asset purchase approach from the perspective of restoring confidence in the banking system, while limiting the immediate budgetary impact.
I en situation med knappe budgetressourcer kan det være en god idé at koncentrere sig om et begrænset antal banker af systemisk betydning.
In a context of scarce budgetary resources, it may be appropriate to focus asset-relief measures on a limited number of banks of systemic importance.
For nogle EFTA-stater er muligheden for hjælpeforanstaltninger måske stærkt begrænset på grund af deres budgetmæssige begrænsninger og/eller størrelsen af deres bankers balancer i forhold til BNP.
For some EFTA States, asset relief for banks may be severely constrained, due to their existing budgetary constraints and/or the size of their banks’ balance sheet relative to GDP.
Behovet for en fælles, koordineret tilgang for EØS
Need for a common and coordinated approach within the EEA
Når det overvejes at træffe hjælpeforanstaltninger, er der behov for at tilgodese såvel de umiddelbare mål om finansiel stabilitet og bankernes genoptagelse af deres udlånsvirksomhed som nødvendigheden af at undgå skader på længere sigt på EØS’s banksektor, EØS-markedet og økonomien som helhed.
In considering some form of asset-relief measures, there is a need to reconcile the immediate objectives of financial stability and bank lending with the need to avoid longer-term damage to the banking sector within the EEA, to the EEA market and to the broader economy.
Det kan mest effektivt gøres gennem en fælles og koordineret tilgang for EØS, der tager sigte på nedennævnte generelle mål:
This can be achieved most effectively by a common and coordinated approach within the EEA, with the following broad objectives:
Genoprettelse af tilliden på markedet ved at vise evne til at sætte effektivt ind mod finanskrisen på EØS-plan og bane vej for positive afsmitningsvirkninger mellem EFTA-staterne og på de mere omfattende finansmarkeder.
boosting market confidence by demonstrating a capacity for an effective EEA level response to the financial crisis and creating the scope for positive spillovers among EEA States and on the wider financial markets,
Begrænsning af de negative afsmitningsvirkninger blandt EØS-staterne, hvor de hjælpeforanstaltninger, der indføres i den første EØS-stat, kan lægge pres på øvrige EØS-stater til at følge trop og risikerer at udløse et støttekapløb mellem EØS-staterne.
limiting negative spillovers among EEA States, where the introduction of asset-relief measures by a first-mover EEA State results in pressure on other EEA States to follow suit and risks launching a subsidy race between EEA States,
Beskyttelse af EØS-markedet inden for finansielle tjenester ved at sikre kohærensen i de hjælpeforanstaltninger, EØS-staterne indfører, og undgå finansiel protektionisme.
protecting the EEA market in financial services by ensuring consistency in asset-relief measures introduced by the EEA States and resisting financial protectionism,
Fuld overholdelse af statsstøttereglerne og alle andre lovmæssige krav ved også at sikre kohærensen i de konkrete foranstaltninger, der iværksættes, og mest muligt begrænse konkurrencefordrejninger og risiko for letsindig adfærd.
ensuring compliance with State aid control requirements and any other legal requirements by further ensuring consistency among asset-relief measures, and by minimising competitive distortions and moral hazard.
Der vil kun være behov for koordination mellem EØS-staterne på det generelle plan, og denne koordination kan opnås, samtidig med at EØS-staterne bevarer et tilstrækkeligt spillerum til at skræddersy de foranstaltninger, de træffer, til den særlige situation, der gør sig gældende for individuelle banker.
Coordination among EEA States would only be necessary at a general level and could be achieved while retaining sufficient flexibility to tailor measures to the specific situations of individual banks.
I mangel af en tilstrækkelig forudgående koordination vil mange af disse mål først kunne opfyldes gennem en yderligere, efterfølgende statsstøttekontrol.
In the absence of sufficient coordination ex ante, many of these objectives will only be met by additional State aid control requirements ex post.
Fælles retningslinjer for det grundlæggende indhold i hjælpeforanstaltninger kan derfor bidrage til at mindske behovet for korrektioner og justeringer, når de derefter skal vurderes efter statsstøttereglerne.
Common guidance on the basic features of relief measures would, therefore, help to minimise the need for corrections and adjustments as a result of assessment under the State aid rules.
Sådanne retningslinjer opstilles i de følgende afsnit.
Such guidance is provided in the following sections.
Retningslinjer for anvendelsen af statsstøttereglerne på hjælpeforanstaltninger
Guidelines on the application of State aid rules to asset-relief measures
Bankerne har en generel forpligtelse til at vurdere risikoen forbundet med de aktiver, de erhverver, og til at sikre sig, at de kan dække ethvert tab i forbindelse med dem [6].
It is the normal duty of banks to assess the risk of the assets they acquire and to make sure they can cover any associated losses [6].
Hjælpeforanstaltninger kan imidlertid anses for at understøtte den finansielle stabilitet.
Asset relief may however be considered to support financial stability.
Statslige hjælpeforanstaltninger udgør statsstøtte i det omfang, hvor de fritager de deltagende banker (eller kompenserer dem) for et faktisk tab eller for nødvendigheden af at afsætte en reserve til dækning af et muligt tab på deres værdiforringede aktiver og/eller frigør egenkapital til andre formål.
Public asset-relief measures are State aid inasmuch as they free the beneficiary bank from (or compensate for) the need to register either a loss or a reserve for a possible loss on its impaired assets and/or free regulatory capital for other uses.
Det vil især være tilfældet, når værdiforringede aktiver opkøbes eller forsikres til en værdi over markedsprisen, eller hvis den pris, der betales for en garanti, ikke kompenserer staten for dennes potentielle maksimale forpligtelse i henhold til garantien [7].
This would notably be the case where impaired assets are purchased or insured at a value above the market price, or if the price of the guarantee does not compensate the State for its possible maximum liability under the guarantee [7].
Enhver støtte, der ydes i forbindelse med hjælpeforanstaltninger, bør dog være forenelig med de generelle principper om nødvendighed, proportionalitet og begrænsning af konkurrencefordrejninger.
Any aid for asset-relief measures should, however, comply with the general principles of necessity, proportionality and minimisation of the competition distortions.
En sådan støtte indebærer alvorlige konkurrencefordrejninger mellem de banker, der modtager støtten, og dem, der ikke gør, og mellem modtagende banker med forskellige grader af behov.
Such assistance implies serious distortions of competition between beneficiaries and non-beneficiary banks and among beneficiary banks with different degrees of need.
Fundamentalt sunde banker, der ikke modtager sådan støtte, kan se sig nødsaget til alligevel at søge hjælp fra staten for at sikre deres position i konkurrencen på markedet.
Non-beneficiary banks that are fundamentally sound may feel obliged to consider seeking government intervention to preserve their competitive position in the market.
Tilsvarende konkurrencefordrejninger kan opstå mellem EØS-staterne, med risiko for et støttekapløb mellem EØS-stater (der søger at redde deres banker uden hensyn til de virkninger, det har for banker i andre EØS-stater) og en udvikling i retning af finansiel protektionisme og fragmentering af det indre marked.
Similar distortions in competition may arise among EEA States, with the risk of a subsidy race between EEA States (trying to save their banks without regard to the effects on banks in other EEA States) and a drift towards financial protectionism and fragmentation of the internal market.
Deltagelse i sådanne ordninger bør derfor ske på grundlag af klart definerede, objektive kriterier, så det undgås, at individuelle banker opnår uberettigede fordele.
Participation in the asset-relief scheme should therefore be conditioned upon clearly defined and objective criteria, in order to avoid that individual banks take unwarranted advantage.
EFTA-Tilsynsmyndigheden (i det følgende benævnt »Tilsynsmyndigheden«) fastlagde principperne for statsstøttereglernes, særlig EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra b), anvendelse på alle former for støtteforanstaltninger for bankerne under den globale finanskrise i sine retningslinjer om pengeinstitutter [8].
The EFTA Surveillance Authority (hereinafter the ‘Authority’) established the principles governing the application of the State aid rules and, in particular, Article 61(3)(b) of the EEA Agreement to any support measure for banks in the context of the global financial crisis in its Guidelines on financial institutions [8].
Tilsynsmyndigheden opstillede derefter mere detaljerede retningslinjer for disse princippers anvendelse i praksis på rekapitaliseringer i et nyt kapitel i retningslinjerne for statsstøtte [9].
The Authority subsequently provided more detailed guidance on the practical implementation of these principles to recapitalisation in a new Chapter to the State Aid Guidelines [9].
På linje hermed fastlægger de følgende retningslinjer, der er baseret på de samme principper, de vigtigste betingelser for hjælpeforanstaltninger eller hjælpeordninger, som er afgørende for deres effektivitet såvel som for deres konkurrencevirkninger.
In the same vein, the following guidelines, based on the same principles, identify the key features of asset-relief measures or schemes, which determine their effectiveness as well as their impact on competition.
Disse retningslinjer finder ligeledes anvendelse på alle banker, der omfattes af hjælpeforanstaltninger, uanset deres individuelle situation, men deres implikationer i praksis kan variere, alt efter bankernes risikoprofil og levedygtighed.
These guidelines apply equally to all banks that are granted asset relief irrespective of their individual situation but the practical implications of their application may vary depending on the risk profile and viability of a beneficiary.
Principperne i disse retningslinjer finder tilsvarende anvendelse, når to eller flere EØS-stater koordinerer deres foranstaltninger i relation til grænseoverskridende banker.
The principles of these guidelines apply mutatis mutandis where two or more EEA States coordinate measures to provide asset relief to cross-border banks.
Disse retningslinjer tager sigte på at fastlægge koordinerede principper og betingelser, der så vidt muligt skal sikre foranstaltningernes effektive virkning på EØS-markedet, under hensyn til det langsigtede mål om en tilbagevenden til normale markedsvilkår, samtidig med at de er smidige nok til at tage højde for særlige forhold eller behov for yderligere foranstaltninger eller procedurer på nationalt plan af hensyn til den finansielle stabilitet.
The present guidance aims at setting coordinated principles and conditions to ensure the effectiveness of asset-relief measures in the EEA market as far as possible, taking account of the long term objective of a return to normal market conditions, while remaining flexible enough so as to cater for specific features or provide additional measures or procedures at individual or national levels for reasons of financial stability.
For at være effektive må disse støtteforanstaltninger resultere i, at långivningen til realøkonomien opretholdes.
Effective asset relief measures should have as a consequence the maintenance of lending to the real economy.
Identifikation af problemet og løsningsmulighederne: fuld gennemsigtighed og åbenhed om værdiforringelserne og vurdering af den modtagende bank, før beslutningen om støtte træffes
Appropriate identification of the problem and options for solution: full ex-ante transparency and disclosure of impairments and an upfront assessment of eligible banks
For at lette den nødvendige omstruktureringsproces, undgå at skabe ulige incitamenter for alle aktører og forhindre et spild af statsressourcer, der ikke bidrager til en genoprettelse af normale kreditstrømme til realøkonomien, må enhver hjælpeforanstaltning være baseret på en klar identifikation af omfanget af bankens problemer med værdiforringede aktiver, dens reelle solvensgrad før støtten og udsigterne for en genoprettelse af dens rentabilitet, under behørig hensyntagen til alle mulige alternativer.
Any asset relief measure must be based on a clear identification of the magnitude of the bank’s asset-related problems, its intrinsic solvency prior to the support and its prospects for return to viability, taking into due consideration all possible alternatives, in order to facilitate the necessary restructuring process, prevent distortion in the incentives of all players and avoid waste of state resources without contributing to resumption in the normal flow of credit to the real economy.
For at mindske risikoen for et tilbagevendende behov for statslige indgreb til fordel for de samme banker bør følgende kriterier derfor være opfyldt som en forudsætning for at kunne omfattes af hjælpeforanstaltninger:
Therefore, in order to minimise the risk of a recurrent need for state interventions in favour of the same beneficiaries, the following criteria should be satisfied as a prerequisite for benefitting from asset relief:
Fuld åbenhed og gennemsigtighed om de værdiforringede aktiver er en forudsætning, og banker, der ansøger om støtte, bør derfor forinden give udtømmende oplysninger om de aktiver, der skal være omfattet af hjælpeforanstaltningerne, på grundlag af en fyldestgørende værdiansættelse, der er attesteret af anerkendte uafhængige eksperter og valideret af den relevante tilsynsmyndighed, i overensstemmelse med de værdiansættelsesprincipper, der opstilles i afsnit 5.5 [10].
Applications for aid should be subject to full ex ante transparency and disclosure of impairments by eligible banks on the assets which will be covered by the relief measures, based on adequate valuation, certified by recognised independent experts and validated by the relevant supervisory authority, in line with the principles of valuation developed in section 5.5 [10].
Denne fulde indsigt i værdiforringelserne bør gives, før det statslige indgreb gennemføres.
Such disclosure of impairments should take place prior to government intervention.
Det bør danne grundlag for at identificere støttebeløbet og de tab, overførslen af aktiverne påfører banken [11]. En individuel bank, der anmoder om støtte, bør underkastes en fuldstændig granskning af dens aktiviteter og balance med det formål at vurdere bankens kapitalgrundlag og udsigterne til fremtidig rentabilitet (rentabilitetsundersøgelse).
This should lead to the identification of the aid amount and of the incurred losses for the bank from the asset transfer [11].An application for aid by an individual bank should be followed by a full review of that bank’s activities and balance sheet, with a view to assessing the bank’s capital adequacy and its prospects for future viability (viability review).
Denne granskning skal foretages sideløbende med attesteringen af de værdiforringede aktiver, hjælpeordningen skal omfatte, men vil i betragtning af det arbejde, det indebærer, kunne afsluttes, efter at banken er kommet med i hjælpeordningen.
This review must occur in parallel with the certification of the impaired assets covered by the asset relief programme but, given its scale, could be finalised after the bank enters into the asset relief programme.
Tilsynsmyndigheden skal underrettes om resultaterne af denne rentabilitetsundersøgelse, som der vil blive taget hensyn til ved vurderingen af nødvendige opfølgningsforanstaltninger (se afsnit 6).
The results of the viability review shall be notified to the Authority and will be taken into account in the assessment of necessary follow-up measures (see section 6).
Byrdefordeling mellem staten, aktionærerne og kreditorerne i forbindelse med omkostningerne ved værdiforringede aktiver
Burden-sharing of the costs related to impaired assets between the State, shareholders and creditors
Det overordnede princip er, at tabene på værdiforringede aktiver i videst mulige udstrækning bør bæres af bankerne.
As a general principle, banks ought to bear the losses associated with impaired assets to the maximum extent.