natgillin/translations-raw huggingface dataset:
På mødet mellem de norske myndigheder og Tilsynsmyndigheden den 19. maj 2005 udtalte de norske myndigheder, at der på det tidspunkt, hvor Entra blev etableret, i henhold til de gældende cirkulærer sandsynligvis skulle betales stempelafgift ved en reorganisering, hvor en bygning blev overdraget fra en kommune til et kommunalt ejet aktieselskab.
At the meeting between the Norwegian Authorities and the Authority on 19 May 2005, the Norwegian Authorities indicated that it was most likely that under the circulars applicable at the time of the establishment of Entra, stamp duty would have incurred in connection to a reorganisation in which the ownership of a building was transferred from a municipality to a limited liability company owned by that municipality.
Derimod havde man i nogen tid fulgt den praksis, at der ikke skulle betales stempelafgift ved skødeoverdragelser i forbindelse med reorganiseringer gennemført i henhold til den norske lov af 29. januar 1999 om interkommunale selskaber [26].
In contrast, it had for some time been the practice that no stamp duty would incur in relation to transfer of titles in connection with reorganisations pursuant to the Norwegian act of 29 January 1999 on inter-municipal companies [26].
Praksis efter 1. juli 2005
The practice after 1 July 2005
Eftersom registreringen af navneændringen i ejendomsregisteret fandt sted i forbindelse med Entras etablering, er det de ovenfor beskrevne regler, der er det relevante sammenligningsgrundlag i forhold til paragraf 3 i den anfægtede lov.
As the registration of the name change in the Real Estate Registry took place in connection with the establishment of Entra, the rules described above form the relevant comparison with provision in paragraph 3 of the contested Act.
Det bør dog nævnes, at justitsministeriet den 21. juni 2005 vedtog et nyt cirkulære (G-6/05) om den tinglysningsmæssige fremgangsmåde ved overførsel af fast ejendom i forbindelse med fusion, fission og omdannelse af selskaber [27].
It should, however, be mentioned that on 21 June 2005, The Ministry of Justice adopted a new Circular (G-6/05) on the procedure of transfer of real estate in connection with mergers, de mergers and transformation of companies [27].
Det nye cirkulære indførte med virkning fra 1. juli 2005 en ny praksis i de situationer, hvor ejerens navn kan ændres, uden at der anses at foreligge en skødeoverdragelse.
The new circular introduced, with effect from 1 July 2005, a new practice with regard to situations where the designation of the title holder can be changed without it being considered a transfer of title.
Ifølge det nye cirkulære vil en opløsning af en fusion rent tinglysningsmæssigt nu blive behandlet på samme måde som fusioner, hvad stempelafgiftspligten angår, hvilket betyder, at der ikke længere skal betales stempelafgift.
According to the new Circular, registration in connection with de mergers based on the continuity principle will now be treated in the same way as mergers in relation to the rules on excise duties and thus no longer be subject to stamp duty.
Det samme gælder for omdannelser gennemført efter reglerne i aktieselskabslovens og almenaktieselskabslovens paragraf 13, 14 og 15.
The same applies to conversions carried out on the basis of the rules in Chapters 13, 14 and 15 of the Limited Liability Company Act and the Public Limited Liability Company Act.
Ifølge det nye cirkulære skal der derimod stadigvæk betales stempelafgift ved overførsler af fast ejendom efter et regelsæt, der ikke bygger på kontinuitetsbetragtninger (f.eks. ved fusioner af ansvarlige selskaber).
In contrast, according to the new Circular, excise duty will still be payable when real estate is transferred according to a set of rules not based on continuity (for example a merger of general partnerships (‘ansvarlige selskaper’)).
Også ved overførsler fra en selskabsform til en anden, f.eks. fra et ansvarligt selskab til et aktieselskab, skal der fortsat betales stempelafgift.
A transfer from one form of company to another, for example from a general partnership to a limited liability company, will also continue to be liable to excise duty.
Andre reorganiseringer af offentlige virksomheder
Other reorganisations of public undertakings
Som nævnt i de norske myndigheders brev af 4. juni 2003, har ordninger svarende til ordningen i den anfægtede lov været gældende ved andre reorganiseringer (Posten AS, NSB AS, Mesta AS, Avinor AS, Telenor AS og virksomheder i sundhedssektoren) [28].
As stated in the letter dated 4 June 2003 from the Norwegian authorities, other reorganisations have contained provisions similar to the contested Act (Posten AS, NSB AS, Mesta AS, Avinor AS, Telenor AS and health enterprises) [28].
Tilsynsmyndigheden bemærker, at der også har været gennemført reorganiseringer uden nogen ordning svarende til den, der er indeholdt i den anfægtede lov.
The Authority notes that other reorganisations have also taken place where a provision similar to the one contained in the contested Act was not adopted.
Blandt de reorganiseringer, som Tilsynsmyndigheden er bekendt med, og hvor der ikke har været en sådan ordning, kan nævnes etableringen af BaneTele AS, Secora AS og Statkraft AS.
The reorganisations that the Authority has become aware of, where such a provision has not been adopted include the establishment of BaneTele AS, Secora AS and Statkraft AS.
BaneTele AS er udbyder af et landsdækkende bredbåndsnet.
BaneTele AS is a provider of a nationwide fibre broadband network.
Dette aktieselskab blev stiftet den 1. juli 2001.
The limited liability company was established on 1 July 2001.
Før da indgik disse aktiviteter i Jernbaneverket.
Before this date, the activities carried out were a part of the National Rail Administration (‘Jernbaneverket’).
BaneTele er et aktieselskab, der ejes 100 % af den norske stat, repræsenteret ved handels- og industriministeriet.
BaneTele is a limited liability company 100 % owned by the Norwegian State, represented by the Ministry of Trade and Industry.
Jernbaneverket har ansvaret for driften af det norske jernbanenet og sorterer under transport- og kommunikationsministeriet.
The National Rail Administration is responsible for the management of the national railway network, on behalf of the Ministry of Transport and Communication.
Forslaget om etablering af aktieselskabet BaneTele blev fremsat i Stortinget som St.prp. nr. 80 (2000-2001), Omdanning av BaneTele til aksjeselskap [29], og i odelstinget som Ot.prp. nr. 93 (2000-2001), Om lov om omdanning av Jernbaneverkets kommersielle televirksomhet til aksjeselskap [30].
The proposal to establish the limited liability company BaneTele was presented to the Parliament in St.prp. nr. 80 (2000-2001) Omdanning av BaneTele til aksjeselskap [29] and Ot.prp. nr. 93 (2000-2001) Om lov om omdanning av Jernbaneverkets kommersielle televirksomhet til aksjeselskap [30].
Ot.prp. nr. 93 (2000-2001) og den efterfølgende lov (lov af 15. juni 2001) indeholder ingen bestemmelser svarende til paragraf 3 i den anfægtede lov.
Ot.prp. nr. 93 (2000-2001) and the subsequent law (Law of 15 June 2001) do not contain any provision similar to paragraph 3 in the contested Act.
Secora AS er et produktionsselskab, der beskæftiger sig med anlæg af sikre og effektive havne og kystområder.
Secora AS is a specialised contractor in the development of safe and efficient harbours and coastal waterways.
Dette aktieselskab blev etableret den 1. januar 2005.
The limited liability company was established on 1 January 2005.
Dets aktiviteter havde hidtil hørt ind under Kystverket.
The activities were previously carried out by the production unit of the Norwegian Coastal Administration (‘Kystverket’).
Secora AS ejes 100 % af den norske stat, repræsenteret ved fiskeri- og kystministeriet.
Secora AS is 100 % owned by the Norwegian State represented by the Ministry of Fisheries and Coastal Affairs.
Kystverket er Det Statslige Norske Etat for kystforvaltning samt sikkerhed og samfærdsel til søs.
The Norwegian Coastal Administration is the Norwegian national agency for coastal management, marine safety and communication.
Forslaget om etablering af Secora AS blev fremsat i Stortinget som St.prp. nr. 1 (2004-2005), Om omdanning av Kystverkets produksjonsvirksomhet til statlig aksjeselskap m.m. [31], og i Odelstinget som Ot.prp. nr. 20 (2004-2005), Om lov om omdanning av Kystverkets produksjonsvirksomhet til statsaksjeselskap [32].
The proposal to establish Secora AS was presented in St.prp. nr. 1 (2004-2005) Om omdanning av Kystverkets produksjonsvirksomhet til statlig aksjeselskap m.m [31]. and in Ot.prp. nr. 20 (2004-2005) Om lov om omdanning av Kystverkets produksjonsvirksomhet til statsaksjeselskap [32].
Ot.prp. nr. 20 (2004-2005) og den efterfølgende lov (lov af 17. december 2004) indeholder ingen bestemmelser svarende til paragraf 3 i den anfægtede lov.
Ot.prp. nr. 20 (2004-2005) and the subsequent law (Law of 17 December 2004) do not contain any provision similar to paragraph 3 in the contested Act.
Statkraft AS er Norges største elproducent.
Statkraft AS is the biggest producer of electricity in Norway.
Aktieselskabet blev stiftet den 1. oktober 2004.
The limited liability company was established on 1 October 2004.
Det var tidligere et statsligt selskab (»Statsforetak (SF)«), og statsforetagendet Statkraft SF findes stadig og er den formelle ejer af Statkraft AS.
The company was previously a state undertaking (‘Statsforetak (SF)’), and the state undertaking Statkraft SF still exists as the formal owner of Statkraft AS.
Det første forslag om etablering af aktieselskabet blev fremsat i Stortinget som St.meld. nr. 22 (2001-2002), Et mindre og bedre statlig eierskap [33], og derefter som St.prp. nr. 53 (2003-2004), Statens eierskap i Statkraft SF [34], og i Odelstinget som Ot.prp. nr. 63 (2003-2004), Om lov om omorganisering av Statkraft SF [35].
The first proposal to establish the limited liability company was presented to the Parliament in St.meld. nr. 22 (2001-2002) Et mindre og bedre statlig eierskap [33] and thereafter in St.prp. nr. 53 (2003-2004) Statens eierskap i Statkraft SF [34] and in Ot.prp. nr. 63 (2003-2004) Om lov om omorganisering av Statkraft SF [35].
I St. prp. nr. 53 (2003-2004) anførte regeringen, at reorganiseringen ville indebære, at Statkraft AS skulle betale stempelafgift »i overensstemmelse med de normale regler i loven« om stempelafgift, og at omkostningerne hertil ville reducere virksomhedens overskud og dermed også grundlaget for udbetaling af udbytte.
In St. prp. nr. 53 (2003-2004) the Government stated that the reorganisation would entail that Statkraft AS would have to pay excise duties (unofficial translation by the Authority) ‘in accordance with the normal rules of the act’ on excise duties and that the costs would reduce the surplus for the undertaking and thus also the basis for dividends.
Stempelafgiften blev anslået til 1,5 mia. NOK (ca. 188 mio. EUR) [36].II.
The excise duties were estimated to be NOK 1500 million (approximately EUR 188 million) [36].II.
Eksistensen af statsstøtte
The existence of State aid
EØS-aftalens artikel 61, stk. 1, fastsætter følgende:
Article 61(1) of the EEA Agreement reads as follows:
»Bortset fra de i denne aftale hjemlede undtagelser er støtte, som ydes af EF-medlemsstater, EFTA-stater eller ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med denne aftale i det omfang, den påvirker samhandelen mellem de kontraherende parter.«
‘Save as otherwise provided in this Agreement, any aid granted by EC Member States, EFTA States or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, insofar as it affects trade between Contracting Parties, be incompatible with the functioning of this Agreement.’
For at der kan være tale om statsstøtte efter EØS-aftalens artikel 61, stk. 1, skal alle følgende kriterier være opfyldt:
To be considered as State aid under Article 61(1) of the EEA Agreement, a measure must fulfil all the following four criteria:
Støtten skal være ydet af staten eller med statsmidler
The aid must be granted by the State or through State resources;
Støtten skal give modtageren en fordel, der mindsker de omkostninger, den pågældende normalt skal afholde som led i sin virksomhed
the aid must confer an advantage to the recipients that reduces the costs they normally bear in the course of the business;
Fordelen skal være specifik eller selektiv ved at begunstige bestemte virksomheder eller produktionen af bestemte varer
the advantage must be specific or selective in that it favours certain undertakings or the production of certain goods;
Støtten skal fordreje eller true med at fordreje konkurrencen og påvirke samhandelen mellem kontraherende parter.
the aid must distort or threaten to distort competition and affect trade between the Contracting Parties.
I sin beslutning om indledning af formelle undersøgelser drog Tilsynsmyndigheden den foreløbige konklusion, at alle disse betingelser var opfyldt, mens den norske regering har gjort gældende, at ingen af dem var opfyldt [37].
Whereas the Authority, in its decision to open formal investigations, made the preliminary conclusion that all the said conditions were fulfilled, the Norwegian Government have argued that none of the conditions were fulfilled [37].
Ifølge fast retspraksis [38] er den første af de ovennævnte betingelser opfyldt, når en foranstaltning direkte eller indirekte lægger en vist beslag på offentlige midler.I sin beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure drog Tilsynsmyndigheden den foreløbige konklusion, at bestemmelsen i den anfægtede lovs paragraf 3 indebar, at en afgift, der normalt ellers skulle betales, ikke blev betalt.
With regard to the first condition mentioned above, it is established case law [38] that this condition is fulfilled when a measure directly or indirectly entails some form of financial burden on public funds.In its decision to open the formal investigation procedure, the Authority made the preliminary conclusion that the provision in paragraph 3 in the contested Act entailed that an excise duty otherwise payable was not paid.
Denne fritagelse for afgiftspligten indebar et direkte tab af afgiftsprovenu for den norske stat, hvilket svarer til forbrug af statsmidler.
This exemption from paying excise duty entailed a direct loss of tax revenue for the Norwegian State which was equivalent to the consumption of State resources.
Tilsynsmyndigheden drog derfor den foreløbige konklusion, at den første betingelse var opfyldt.
Therefore, the Authority drew the preliminary conclusion that the first condition was fulfilled.
I sine bemærkninger til åbningsbeslutningen gjorde de norske myndigheder imidlertid gældende [37] Brev af 16. september 2004 fra handels- og industriministeriet.
In their comments to the opening decision, the Norwegian authorities, however, argued [37] Letter dated 16 September 2004 from the Ministry of Trade and Industry.
, at eftersom Entras pligt til at betale stempel- og tinglysningsafgift aldrig blev udløst (fordi »overførslen af ejendomsretten i denne sag skete som en navneændring og ikke ved skødeoverdragelse«), var der ikke noget tab af afgiftsprovenu for staten og dermed intet forbrug af statsmidler.
that as the obligation on Entra to pay the document duty was never released (because ‘the transfer of title in the case at hand was done as a name change and not by transfer of title’), there had been no loss of tax revenue and hence, no consumption of State resources.
Tilsynsmyndigheden kan ikke acceptere dette argument.
The Authority cannot agree with that argument.
En fordel i form af en afgiftsfritagelse omfattet af artikel 61, stk. 1, gives typisk i form af en eksplicit dispensation.
A benefit in the form of a tax exemption covered by Article 61(1) is typically made by way of an express exemption.
Men eftersom hovedvægten i artikel 61, stk. 1, er lagt på virkningen af det nationale retssystem og ikke dets formelle opbygning, finder den også anvendelse i situationer, hvor en afgiftslempelse gives indirekte under henvisning til et bestemt retligt begreb (her »navneændring«), som indebærer, at der ikke skal betales nogen afgift.
However, as Article 61(1) focuses on the effect of, and not the formality behind, the national legal system, it also covers situations where a tax relief is brought about indirectly by reference to a particular legal notion (in casu‘name change’) the result of which is that no tax should be paid.
I begge tilfælde — og også i den her omhandlede sag — er virkningen den, at der kunne foretages registrering i ejendomsregisteret, uden at der blev udløst nogen stempel- og tinglysningsafgiftspligt, på grund af den særlige bestemmelse i lovgivningen.
In both situations, and with reference to the case at hand, the effect is that a registration in the real estate register could take place without triggering excise duties only because of the particular legislative provision.
Der kunne ikke være foregået en sådan afgiftsfri registrering, hvis det ikke havde været for den særlige lovbestemmelse.
No such tax-free registration could have taken place had it not been for the special provision.
I sit forslag til det norske parlament [39] udtalte den norske regering, at det var yderst usikkert, om overførslen af ejendomme fra Statsbygg til Entra ville udløse stempel- og tinglysningsafgift.
In the proposal to the Parliament [39], the Norwegian Government stated that it was highly uncertain if the transfer of the properties from Statsbygg to Entra would trigger the excise duty.
Men som det fremgår af punkt 1.2 nedenfor, har den norske regering endnu ikke godtgjort, at tinglysningen af ejerskiftet fra staten til Entra kunne fritages for afgift uden den særlige bestemmelse i paragraf 3 i lov af 18. februar 2000.
However, as demonstrated below under point 1.2, the Norwegian Government has not convincingly shown that the registration of the transfer of properties from the State to Entra could have been exempted from excise duty in the absence of the particular provision in paragraph 3 of the Act of 18 February 2000.
Der findes ingen anden bestemmelse i norsk lovgivning om, at en sådan transaktion var fritaget fra hovedreglen om, at tinglysning af ejerskifte udløser stempel- og tinglysningsafgift.
No other provision in Norwegian law explicitly prescribed that such a transaction was exempted from the general rule that registration of change of ownership triggers excise duty.
Desuden kan Tilsynsmyndigheden ikke se, hvordan reorganiseringen af Statsbygg uden paragraf 3 i lov af 18. februar 2000 kunne fritages efter tinglysningsloven, således som den dengang blev fortolket.
Moreover, the Authority cannot see how the reorganisation of Statsbygg — in the absence of Paragraph 3 in the Act of 18 February 2000 — could have been exempted under the Registration Act as it was then interpreted.
Tilsynsmyndigheden fastholder følgelig, at den første af betingelserne er opfyldt.
The Authority therefore maintains that the first condition is fulfilled.
Foranstaltningen skal være specifik eller selektiv ved at fremme »visse virksomheder eller produktion af visse varer«
The measure must be specific or selective in that it favours ‘certain undertakings or the production of certain goods’
I sin beslutning om at indlede formel undersøgelse drog Tilsynsmyndigheden den foreløbige konklusion, at vedtagelsen af en særlov om fritagelse af én bestemt virksomhed (Entra) for stempelafgift måtte betragtes som en selektiv foranstaltning.
In its decision to open formal investigations, the Authority made the preliminary conclusion that the adoption of a special law exempting it from paying excise duty, (for one company only (Entra)), should be classified as a selective measure.
Under henvisning til de ovenfor beskrevne argumenter angående kontinuitetsbetragtningen har de norske myndigheder imidlertid gjort gældende, at denne praksis med navneændring som en måde, hvorpå man kunne overføre ejendomsrettigheder, ikke udgjorde nogen de facto-undtagelse fra det almindelige afgiftssystem.
In contrast, with reference to its above presented arguments concerning the continuity principle, the Norwegian authorities have argued that the practice with name changes as a procedure for transferring property title did not constitute a de facto derogation from the common tax system.
Det var derfor en generel foranstaltning.
It was, therefore, a general measure.
Tilsynsmyndigheden skal henvise til kapitel 17B.3.1 i Tilsynsmyndighedens retningslinjer for statsstøtte, der drejer sig om afgiftsforanstaltningers specifikke eller selektive karakter, og hvor det hedder:
The Authority makes reference to Chapter 17B.3.1 of the Authority’s State Aid Guidelines on direct business taxation concerning the specificity or selectivity of tax measures, which reads:
»Skatteforanstaltninger, som gælder alle erhvervsdrivende på en medlemsstats område, udgør i princippet almindelige foranstaltninger.
‘Tax measures, which are open to all economic agents operating within the EFTA State, are in principle general measures.
De skal rent faktisk være åbne for samtlige virksomheder, som skal have lige adgang til foranstaltningen, ligesom rækkevidden af foranstaltningen ikke de facto kan reduceres gennem f.eks. skønsmæssig tildeling fra statens side eller andre elementer, der begrænser virkningen i praksis.«
They must be effectively open to all firms on an equal access basis, and they may not de facto be reduced in scope through, for example, the discretional power of the State to grant them or through other factors that restrict their practical effect.’
Den anfægtede lov finder kun anvendelse på en bestemt transaktion mellem Statsbygg og Entra.
The contested Act applies only to a particular transaction between Statsbygg and Entra.
Det er rigtigt, at tilsvarende love er blevet vedtaget, når andre statsejede aktieselskaber er blevet etableret (se del I ovenfor).
It is true that similar acts have been adopted when other state owned limited liability companies have been established (see Part I above).
Men at der er indført tilsvarende regler for en række andre privatiseringer, gør ikke den her omhandlede lex specialis til en ikke-selektiv foranstaltning.
However, the fact that similar rules have been introduced in relation to a range of other state privatisations does not entail that the lex specialis at hand becomes non-selective.
For det første må man ikke glemme, at der ved andre statslige reorganiseringer ikke blev vedtaget bestemmelser svarende til den anfægtede lov.
Firstly, it should not be overlooked, that in other state reorganisations, similar provisions to the contested Act were not adopted.
Da f.eks. BaneTele AS [40] blev etableret, blev det nye aktieselskab ikke fritaget for at betale stempel- og tinglysningsafgift.
For example, when BaneTele AS [40] was established, the new limited liability company was not exempted from paying excise duties.
Det samme gjaldt, da Secora AS [41] blev etableret.
The same applies when Secora AS [41] was established.
Hvad angår reorganiseringen af Statkraft, udtalte den norske regering, at selskabet skulle betale afgift i overensstemmelse med de normale regler [42].For det andet gælder under alle omstændigheder, at afgiftslovgivning, der behandler reorganiseringer af statsselskaber mere gunstigt end reorganiseringer af private virksomheder, vil være selektive som omhandlet i artikel 61, stk. 1.
In the case of the reorganisation of Statkraft, the Norwegian Government stated that the company should pay excise duties in accordance with the normal rules [42].Secondly, it would in any event be the case that tax legislation that treats reorganisations of state undertakings more favourably than those concerning restructurings of private undertakings would be selective within the meaning of Article 61(1).