natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Markedet er domineret af små lokale virksomheder, typisk mindre forhandlere eller mellemmænd, som skatteforvaltningen har fundet det vanskeligt af kontrollere.
Taxable persons under insolvency procedures or restructuring procedures are often prevented from paying VAT invoiced on their supplies of goods and services by financial difficulties.
Den mest udbredte form for momsunddragelse består i, at der faktureres for leverancer, hvorefter den pågældende virksomhed forsvinder uden at have indbetalt moms, men efter at have givet kunden en gyldig faktura, som muliggør momsfradrag.
Lithuania also faces problems in the timber market, because of the nature of the market and the businesses involved.
Ifølge Litauen er denne situation, som har berettiget anvendelsen af den særlige foranstaltning, uændret.
The market is dominated by small local companies, often resellers and intermediaries, which the tax authorities have found difficult to control.
De undersøgelser og analyser af anvendelsen af den særlige foranstaltning, som de litauiske skattemyndigheder har foretaget, har påvist foranstaltningens effektivitet med hensyn til at forhindre momssvig, som involverer afgiftspligtige personer, der er genstand for insolvens- eller omstruktureringsprocedurer, samt transaktioner med træ.
The most common form of evasion involves the invoicing of supplies followed by the disappearance of the business without paying tax but leaving the customer in receipt of a valid invoice for tax deduction.
Litauen bør derfor gives tilladelse til at anvende den særlige foranstaltning i yderligere en begrænset periode frem til den 31. december 2021.
According to Lithuania, this situation, which has justified the application of the special measure, has not changed.
Fravigelser indrømmes normalt for en begrænset periode, så det kan vurderes, om de specifikke særlige foranstaltninger er hensigtsmæssige og effektive.
The investigations and the analysis of the application of the special measure carried out by the Lithuanian tax authorities have revealed its effectiveness in preventing VAT fraud in respect of taxable persons under insolvency or restructuring procedures as well as of timber transactions.
Fravigelser giver medlemsstaterne tid til at indføre andre konventionelle foranstaltninger til håndtering af det pågældende problem, indtil de specifikke særlige foranstaltninger udløber, således at en forlængelse af fravigelsen er overflødig.
Lithuania should therefore be authorised to apply the special measure for a further limited period until 31 December 2021.
En fravigelse, som giver mulighed for at anvende ordningen med omvendt betalingspligt, indrømmes kun ekstraordinært for specifikke områder, hvor svig forekommer, og betragtes som en sidste udvej.
Derogations are in general authorised for a limited period of time to allow an assessment of whether specific special measures are appropriate and effective.
Litauen bør derfor frem mod den særlige foranstaltnings udløbsdato iværksætte andre konventionelle foranstaltninger til at forhindre den yderligere udbredelse af momssvig i forbindelse med levering af varer og tjenesteydelser fra afgiftspligtige personer, der er genstand for insolvens- eller omstruktureringsprocedurer og levering af tømmer, så der ikke længere er behov for at fravige artikel 193 i direktiv 2006/112/EF i forbindelse med sådanne leveringer.
Derogations grant Member States time to introduce other conventional measures to tackle the problem in question until the expiry of specific special measures, thus making an extension of a derogation redundant.
Den særlige foranstaltning får ingen negativ virkning på Unionens egne indtægter hidrørende fra moms.
A derogation allowing for use to be made of the reverse charge mechanism is only authorised exceptionally for specific areas where fraud occurs and constitutes a means of last resort.
Gennemførelsesafgørelse 2010/99/EU bør derfor ændres —
Lithuania should therefore implement other conventional measures to fight and prevent the further spread of VAT fraud with regard to supplies of goods and services by taxable persons under insolvency or restructuring procedures and supplies of timber until the expiry of the special measure and consequently should no longer need to derogate from Article 193 of Directive 2006/112/EC with regard to such supplies.
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
The special measure will have no adverse impact on the Union's own resources accruing from VAT.
Artikel 1
Implementing Decision 2010/99/EU should therefore be amended accordingly,
I gennemførelsesafgørelse 2010/99/EU affattes artikel 2, stk. 2, således:
HAS ADOPTED THIS DECISION:
»Den anvendes indtil den 31. december 2021.«
Article 1
Artikel 2
In Article 2 of Implementing Decision 2010/99/EU, the second paragraph is replaced by the following:
Denne afgørelse får virkning på dagen for meddelelsen.
‘It shall apply until 31 December 2021.’.
Den anvendes fra den 1. januar 2019.
Article 2
Denne afgørelse er rettet til Republikken Litauen.
It shall apply from 1 January 2019.
Udfærdiget i Bruxelles, den 4. december 2018.
Article 3
På Rådets vegne
This Decision is addressed to the Republic of Lithuania.
Rådets beslutning 2006/388/EF af 15. maj 2006 om bemyndigelse af Republikken Litauen til at anvende en foranstaltning, der fraviger artikel 21 i sjette direktiv 77/388/EØF om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter (EUT L 150 af 3.6.2006, s. 13).
The President
Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1).
OJ L 347, 11.12.2006, p. 1.
Rådets gennemførelsesafgørelse 2010/99/EU af 16. februar 2010 om bemyndigelse af Republikken Litauen til at udvide anvendelsen af en foranstaltning, der fraviger artikel 193 i direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 45 af 20.2.2010, s. 10).
Council Decision 2006/388/EC of 15 May 2006 authorising the Republic of Lithuania to apply a measure derogating from Article 21 of the Sixth Directive 77/388/EEC on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes (OJ L 150, 3.6.2006, p. 13).
Rådets gennemførelsesafgørelse 2012/704/EU af 13. november 2012 om ændring af gennemførelsesafgørelse 2010/99/EU om bemyndigelse af Republikken Litauen til at udvide anvendelsen af en foranstaltning, der fraviger artikel 193 i direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 319 af 16.11.2012, s. 7).
Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment (OJ L 145, 13.6.1977, p. 1).
Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/2395 af 10. december 2015 om ændring af gennemførelsesafgørelse 2010/99/EU om bemyndigelse af Republikken Litauen til at udvide anvendelsen af en foranstaltning, der fraviger artikel 193 i direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 332 af 18.12.2015, s. 140).
Council Implementing Decision 2010/99/EU of 16 February 2010 authorising the Republic of Lithuania to extend the application of a measure derogating from Article 193 of Directive 2006/112/EC on the common system of value added tax (OJ L 45, 20.2.2010, p. 10).
I overensstemmelse med momsdirektivets artikel 395, stk. 2, andet afsnit, i direktiv 2006/112/EF underrettede Kommissionen ved brev af 16. august 2018 de øvrige medlemsstater om Litauens anmodning, med undtagelse af Spanien og Cypern, som blev underrettet ved brev af 17. august 2018.
Council Implementing Decision 2012/704/EU of 13 November 2012 amending Implementing Decision 2010/99/EU authorising the Republic of Lithuania to extend the application of a measure derogating from Article 193 of Directive 2006/112/EC on the common system of value added tax (OJ L 319, 16.11.2012, p. 7).
Ved brev af 20. august 2018 meddelte Kommissionen Litauen, at den rådede over alle de oplysninger, den fandt nødvendige for at kunne vurdere anmodningen.
Council Implementing Decision (EU) 2015/2395 of 10 December 2015 amending Implementing Decision 2010/99/EU authorising the Republic of Lithuania to extend the application of a measure derogating from Article 193 of Directive 2006/112/EC on the common system of value added tax (OJ L 332, 18.12.2015, p. 140).
Formand
In accordance with the second subparagraph of Article 395(2) of Directive 2006/112/EC, the Commission informed the other Member States of the request made by Lithuania by letters dated 16 August 2018, with the exception of Spain and Cyprus, which were informed by letters dated 17 August 2018.
Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2018/1921
Council Implementing Decision (EU) 2018/1921
om ændring af gennemførelsesafgørelse 2013/191/EU om tilladelse til Letland til at indføre en særlig foranstaltning, der fraviger artikel 26, stk. 1, litra a), og artikel 168 og 168a i Rådets direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem
amending Implementing Decision 2013/191/EU authorising Latvia to introduce a special measure derogating from point (a) of Article 26(1) and Articles 168 and 168a of Directive 2006/112/EC on the common system of value added tax
Letland fik ved Rådets gennemførelsesafgørelse 2013/191/EU tilladelse til at indføre en særlig foranstaltning, der fraviger artikel 26, stk. 1, litra a), og artikel 168 og 168a i Rådets direktiv 2006/112/EF (»den særlige foranstaltning«).
Council Implementing Decision 2013/191/EU authorised Latvia to introduce a special measure derogating from point (a) of Article 26(1) and Articles 168 and 168a of Directive 2006/112/EC (‘the special measure’).
Tilladelsen til at anvende den særlige foranstaltning blev efterfølgende ændret og forlænget indtil 31. december 2018 ved Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/2429.
The authorisation to apply the special measure was subsequently amended and extended until 31 December 2018 by Council Implementing Decision (EU) 2015/2429.
Den særlige foranstaltning begrænser fradragsretten for moms til 50 % ved erhvervelse, leasing, erhvervelse inden for Fællesskabet og import af personbiler med en tilladt totalvægt på højst 3500 kg og med højst otte siddepladser foruden førerens samt ved udgifter til vedligeholdelsen og reparation af samt brændstof til sådanne personbiler.
The special measure limits the right of deduction to 50 % of value added tax (VAT) on the purchase, leasing, intra-Community acquisition and importation of passenger cars with a maximum authorised weight not exceeding 3500 kilograms and having not more than eight seats in addition to the driver's seat, and expenditure related to the maintenance, repair and fuel of such passenger cars.
Ved brev registreret i Kommissionen den 20. juni 2018 anmodede Letland om tilladelse til fortsat at anvende den særlige foranstaltning, med henblik på at begrænse fradragsretten for udgifter til visse personbiler, der ikke udelukkende anvendes til erhvervsmæssige formål.
By letter registered with the Commission on 20 June 2018, Latvia requested authorisation to continue to apply the special measure in order to restrict the right of deduction in relation to expenditure on certain passenger cars not wholly used for business purposes.
Kommissionen videresendte Letlands anmodning til de øvrige medlemsstater ved brev af 7. september 2018.
The Commission transmitted the request made by Latvia to other Member States by letter dated 7 September 2018.
Kommissionen meddelte ved brev af 10. september 2018 Letland, at den rådede over alle de oplysninger, som den fandt nødvendige for at kunne vurdere anmodningen.
By letter dated 10 September 2018, the Commission notified Latvia that it had all the information necessary for the appraisal of the request.
Letland har i overensstemmelse med artikel 6, stk. 2, i gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/2429 indgivet en rapport indeholdende en vurdering af procentsatsen for momsfradraget.
As required by Article 6(2) of Implementing Decision (EU) 2015/2429, Latvia submitted a report including the review of the percentage set for the VAT deduction.
Letland anfører med udgangspunkt i de foreliggende oplysninger, at en begrænsning på 50 % fortsat er berettiget og hensigtsmæssig.
Based on currently available information, Latvia claims that the limit of 50 % is still justifiable and remains appropriate.
Forlængelsen af den særlige foranstaltning bør begrænses i tid, så der kan foretages en vurdering af dens nødvendighed og effektivitet samt af procentsatsens hensigtsmæssighed.
The extension of the special measure should be limited in time to allow for a review of its necessity and effectiveness and of the appropriate percentage.
I betragtning af den særlige foranstaltnings positive virkninger på skatteydernes og skatteforvaltningernes administrative byrde bør Letland gives tillades til fortsat at anvende den særlige foranstaltning i en begrænset periode frem til den 31. december 2021.
Given the positive impact of the special measure on the administrative burden for taxpayers and tax authorities, Latvia should therefore be authorised to continue to apply the special measure for a limited period, until 31 December 2021.
Såfremt Letland mener, at det er nødvendigt at forlænge den særlige foranstaltning ud over 2021, bør Letland senest den 31. marts 2021 sammen med en anmodning om forlængelse indgive en rapport til Kommissionen med en vurdering af den anvendte procentsats.
If Latvia considers that a further extension of the special measure beyond 2021 is necessary, it should submit to the Commission a report that includes a review of the percentage applied, together with a request for an extension, by 31 March 2021.
Den særlige foranstaltning vil kun i ubetydelig grad påvirke de samlede indtægter fra afgifter, der opkræves ved det endelige forbrug, og får ingen negative virkninger på Unionens egne indtægter hidrørende fra moms.
The special measure will have only a negligible effect on the overall amount of tax revenue collected at the stage of final consumption and will have no adverse impact on the Union's own resources accruing from VAT.
Gennemførelsesafgørelse 2013/191/EU bør derfor ændres —
Implementing Decision 2013/191/EU should therefore be amended accordingly,
Artikel 6 i gennemførelsesafgørelse 2013/191/EU affattes således:
Article 6 of Implementing Decision 2013/191/EU is replaced by the following:
Denne afgørelse anvendes fra den 1. januar 2016 og udløber den 31. december 2021.
This Decision shall apply as from 1 January 2016 and shall expire on 31 December 2021.
En eventuel anmodning om forlængelse af tilladelsen fastsat i denne afgørelse skal indgives til Kommissionen senest den 31. marts 2021 og skal ledsages af en rapport, som indeholder en vurdering af den procentsats, der er fastsat i artikel 1.«
Any request for the extension of the authorisation provided for in this Decision shall be submitted to the Commission by 31 March 2021 and shall be accompanied by a report which includes a review of the percentage set out in Article 1.’
Den anvendes fra den 1. januar 2019.
It shall apply as from 1 January 2019.
Udfærdiget i Bruxelles, den 4. december 2018
Done at Brussels, 4 December 2018.
Rådets gennemførelsesafgørelse 2013/191/EU af 22. april 2013 om tilladelse til Letland til at indføre en særlig foranstaltning, der fraviger artikel 26, stk. 1, litra a), og artikel 168 og 168a i Rådets direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 113 af 25.4.2013, s. 11).
Council Implementing Decision 2013/191/EU of 22 April 2013 authorising Latvia to introduce a special measure derogating from point (a) of Article 26(1) and Articles 168 and 168a of Directive 2006/112/EC on the common system of value added tax (OJ L 113, 25.4.2013, p. 11).
Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/2429 af 10. december 2015 om tilladelse til Letland til at indføre en særlig foranstaltning, der fraviger artikel 26, stk. 1, litra a), og artikel 168 og 168a i Rådets direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 334 af 22.12.2015, s. 15).
Council Implementing Decision (EU) 2015/2429 of 10 December 2015 authorising Latvia to introduce a special measure derogating from point (a) of Article 26(1) and Articles 168 and 168a of Directive 2006/112/EC on the common system of value added tax (OJ L 334, 22.12.2015, p. 15).
Rådets afgørelse (EU) 2018/1925
Council Decision (EU) 2018/1925
om den holdning, som Den Europæiske Union skal indtage i det associeringsråd, der er oprettet ved Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Tunesiske Republik på den anden side, for så vidt angår vedtagelsen af de strategiske prioriteter EU-Tunesien for perioden 2018-2020
on the position to be taken on behalf of the European Union position within the Association Council set up by the Euro-Mediterranean Agreement establishing an association between the European Community and its Member States, of the one part, and the Republic of Tunisia, of the other part, with regard to the adoption of the EU-Tunisia strategic priorities for the period 2018-2020
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 217 sammenholdt med artikel 218, stk. 9,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 217, in conjunction with Article 218(9) thereof,
Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Tunesiske Republik på den anden side (i det følgende benævnt »Euro-Middelhavs-aftalen«) blev undertegnet den 17. juli 1995 og trådte i kraft den 1. marts 1998.
The Euro-Mediterranean Agreement establishing an association between the European Communities and their Member States, of the one part, and the Republic of Tunisia, of the other part (hereinafter referred to as the ‘Euro-Mediterranean Agreement’) was signed on 17 July 1995 and entered into force on 1 March 1998.
Euro-Middelhavs-aftalens artikel 80 giver det associeringsråd, der er oprettet ved Euro-Middelhavs-aftalen, beføjelse til at træffe passende afgørelser med henblik på virkeliggørelse af aftalens mål.
Article 80 of the Euro-Mediterranean Agreement gives the Association Council, established under the Euro-Mediterranean Agreement, the power to take decisions it considers appropriate for the purpose of attaining the objectives of the Agreement.
I overensstemmelse med Euro-Middelhavs-aftalens artikel 90 træffer parterne alle fornødne almindelige eller særlige foranstaltninger for at opfylde deres forpligtelser i henhold til aftalen, og de drager omsorg for, at aftalens mål virkeliggøres.
In accordance with Article 90 of the Euro-Mediterranean Agreement, the parties are to take any general or specific measures required to fulfil their obligations under the Euro-Mediterranean Agreement and are to see to it that the objectives set out therein are attained.
Samtidig med at Unionen og Republikken Tunesien tager fat på de mest presserende udfordringer, bør de fortsat forfølge hovedmålene med deres langsigtede partnerskab og navnlig arbejde på at skabe fremtidsudsigter for de unge, fremskynde socioøkonomiske reformer og videreføre og styrke den demokratiske overgangsproces.
The Joint Communication from the High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy and from the European Commission of 29 September 2016 on Strengthening EU support to Tunisia was welcomed in the Council Conclusions of 17 October 2016.
Den holdning, som Unionen skal indtage i associeringsrådet for så vidt angår vedtagelsen af de strategiske prioriteter EU-Tunesien for perioden 2018-2020 bør derfor baseres på det udkast til afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse —
The Council reiterates its commitment to supporting Tunisia's transition and underlines the exceptional nature of the situation in Tunisia and the EU's strategic interest in supporting the emergence of a democratic, strong and stable Tunisia in its neighbourhood, as well as the need to support political progress with economic progress on a similar scale.
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
To that end, it calls for the mobilisation of all the instruments available to the EU and the reinforced commitment of the EU and Member States in close collaboration with the Tunisian authorities.
Artikel 1
The Union and the Republic of Tunisia should work together in order to achieve their common objective as defined under the strategic priorities.
Den Europæiske Unions holdning i det associeringsråd, der er oprettet ved Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Tunesiske Republik på den anden side, for så vidt angår vedtagelsen af de strategiske prioriteter EU-Tunesien for perioden 2018-2020 baseres på det udkast til Associeringsrådets afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse.
The development of a prosperous and stable democratic Tunisia is of mutual strategic interest.
Artikel 2
While addressing the most urgent challenges, the Union and the Republic of Tunisia should continue to pursue the main objectives of their long-term partnership, and to work in particular towards creating future prospects for young people, speeding up socio-economic reforms and continuing and strengthening the process of transition to democracy.
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
The position of the Union within the Cooperation Council with regard to the adoption of the EU-Tunisia strategic priorities for the period 2018-2020 should be based on the attached draft Decision,
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. september 2018.
HAS ADOPTED THIS DECISION:
På Rådets vegne
Article 1
Formand
The position to be taken on behalf of the European Union within the Association Council set up by the Euro-Mediterranean Agreement establishing an association between the European Community and its Member States, of the one part, and the Republic of Tunisia, of the other part, with regard to the adoption of the EU-Tunisia strategic priorities for the period 2018-2020 is based on the draft Decision of the Association Council attached to this Decision.
EFT L 97 af 30.3.1998, s. 2.
Article 2
UDKAST TIL
This Decision shall enter into force on the date of its adoption.
AFGØRELSE Nr. 1/2018 TRUFFET AF ASSOCIERINGSRÅDET EU-TUNESIEN
Done at Brussels, 18 September 2018.
om vedtagelse af de strategiske prioriteter EU-Tunesien for perioden 2018-2020
For the Council
ASSOCIERINGSRÅDET EU-TUNESIEN HAR —
The President
under henvisning til Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Tunesiske Republik på den anden, og
OJ L 97, 30.3.1998, p. 2.
Euro-Middelhavs-aftalens artikel 80 giver associeringsrådet beføjelse til at træffe passende afgørelser med henblik på virkeliggørelse af aftalens mål.
DRAFT
I forbindelse med revisionen af den europæiske naboskabspolitik i 2016 blev det foreslået at indlede en ny fase med gensidigt engagement mellem partnerne for at øge ejerskabsfølelsen hos begge parter.
DECISION No 1/2018 OF THE EU-TUNISIA ASSOCIATION COUNCIL
Unionen og Republikken Tunesien har besluttet at konsolidere deres privilegerede partnerskab ved at fastlægge et sæt strategiske prioriteter for perioden 2018-2020 med henblik på at støtte og styrke Republikken Tunesiens modstandsdygtighed og stabilitet.
adopting the EU-Tunisia strategic priorities for the period 2018-2020
Associeringsrådet vedtager de strategiske prioriteter EU-Tunesien for perioden 2018-2020, der findes i dokumentet med titlen »Konsolidering af det privilegerede partnerskab mellem EU og Tunesien: de strategiske prioriteter for perioden 2018-2020«, der findes i bilaget, og henstiller, at parterne gennemfører dem.
THE EU-TUNISIA ASSOCIATION COUNCIL,
Udfærdiget i …
Having regard to the Euro-Mediterranean Agreement establishing an association between the European Communities and their Member States, of the one part, and the Republic of Tunisia, of the other part,
BILAG
The review of the European Neighbourhood Policy in 2016 proposed a new phase of engagement with partners, allowing for a greater sense of ownership by both sides.