natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Datoen for ikrafttrædelse af protokollen offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende på foranledning af Generalsekretariatet for Rådet.
Council Decision (EU) 2018/385 of 16 October 2017 on the signing, on behalf of the Union and of the Member States, and provisional application of the Protocol to the Partnership and Cooperation Agreement establishing a partnership between the European Communities and their Member States, of the one part, and the Kyrgyz Republic, of the other part, to take account of the accession of the Republic of Croatia to the European Union (OJ L 69, 13.3.2018, p. 1).
Udfærdiget i Bruxelles, den 12. februar 2019.
The text of the Protocol has been published in OJ L 69 of 13.3.2018 together with the decision on signature.
Teodorovici Formand
The date of entry into force of the Protocol will be published in the Official Journal of the European Union by the General Secretariat of the Council.
Rådets afgørelse (EU) 2019/304
Council Decision (EU) 2019/304
om meddelelse fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om, at det ikke længere ønsker at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne som fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 377/2004 om oprettelse af et netværk af indvandringsforbindelsesofficerer
concerning the notification by the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland of its wish no longer to take part in some of the provisions of the Schengen acquis which are contained in Council Regulation (EC) No 377/2004 on the creation of an immigration liaison officers network
under henvisning til protokol nr. 19 om Schengenreglerne som integreret i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 5, stk. 3,
Having regard to Protocol No 19 on the Schengen acquis integrated into the framework of the European Union, annexed to the Treaty on European Union and to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular to Article 5(3) thereof,
under henvisning til meddelelse i henhold til artikel 5, stk. 2, i protokol nr. 19 om Schengenreglerne som integreret i Den Europæiske Union i form af skrivelse fra regeringen for Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland af 1. oktober 2018 til formanden for Rådet om, at Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland ikke ønsker at deltage i forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af et europæisk netværk af indvandringsforbindelsesofficerer, og
Having regard to the notification, under Article 5(2) of Protocol No 19 on the Schengen acquis integrated into the framework of the European Union, by the Government of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland, by its letter to the President of the Council of 1 October 2018, of its wish not to take part in the proposal for a Regulation of the European Parliament and of the Council on the creation of a European network of immigration liaison officers,
Det Forenede Kongerige har deltaget i Rådets forordning (EF) nr. 377/2004 som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 493/2011 af 5. april 2011.
The United Kingdom has taken part in Council Regulation (EC) No 377/2004, as amended by Regulation (EU) No 493/2011 of the European Parliament and of the Council of 5 April 2011.
Den 1. oktober 2018 meddelte Det Forenede Kongerige inden for den påkrævede frist på tre måneder formanden for Rådet, at det ikke ønsker at deltage i vedtagelsen af det forslag til omarbejdet forordning (EF) nr. 377/2004, som Kommissionen fremsatte den 16. maj 2018, og som Rådet modtog i alle de nødvendige sprogudgaver den 2. juli 2018.
On 1 October 2018, within the required 3-month deadline, the United Kingdom notified the President of the Council of its wish not to take part in the adoption of the recast of Regulation (EC) No 377/2004 proposed by the Commission on 16 May 2018 and received by the Council in all the required languages on 2 July 2018.
Forordning (EF) nr. 377/2004 har til formål at forbedre samarbejdet mellem indvandringsforbindelsesofficerer, der er udsendt til tredjelande, navnlig gennem en forpligtelse til at oprette lokale eller regionale netværk mellem indvandringsforbindelsesofficerer, gennem bestemmelser, som skal fremme anvendelsen af et særligt e-værktøj til regelmæssig udveksling af oplysninger inden for de lokale netværk, og gennem etablering af et system til rapportering om aktiviteter inden for netværk af indvandringsforbindelsesofficerer i form af halvårlige rapporter til formandskabet, uden at der kræves anvendelse af operationelle systemer eller direkte samspil med bestemmelser i andre retlige instrumenter, som indgår i Schengenreglerne.
Regulation (EC) No 377/2004 aims to enhance cooperation between immigration liaison officers posted in third countries, notably by setting out an obligation to establish local or regional networks among immigration liaison officers, as well as by promoting the use of a dedicated e-tool for regular exchanges of information within the local networks and establishing a reporting system on the activities of immigration liaison officers' networks through bi-annual Presidency reports, without requiring the use of any operational systems or directly interacting with any legal provisions contained in other legal instruments that are part of the Schengen acquis.
Forslaget af 16. maj 2018 til omarbejdet forordning (EF) nr. 377/2004 har til formål at øge koordinationen og optimere anvendelsen af indvandringsforbindelsesofficerer, herunder de nye europæiske forbindelsesofficerer, der er indsat i tredjelande, for at kunne reagere mere effektivt på Unionens prioriteter på migrationsområdet; samtidig er det, får så vidt angår dets specifikke samspil med andre dele af Schengenreglerne, som sådan ikke forskelligt fra den nuværende forordning (EF) nr. 377/2004.
The 16 May 2018 proposal for the recast of Regulation (EC) No 377/2004, while aiming to increase coordination and optimise utilisation of immigration liaison officers, including the new European liaison officers deployed to third countries, in order to respond more effectively to EU priorities in the field of migration, does not depart from the nature of the current Regulation (EC) No 377/2004, inasmuch as its specific interaction with the other parts of the Schengen acquis is concerned.
Forslaget til omarbejdet forordning (EF) nr. 377/2004 kan derfor lige som den nuværende forordning (EF) nr. 377/2004 anses for en selvstændig foranstaltning inden for Schengenreglerne uden nogen form for operationelt samspil med andre retlige instrumenter, som indgår i disse regler.
The proposal for the recast of Regulation (EC) No 377/2004, just as the current Regulation (EC) No 377/2004, can therefore be considered as a self-standing measure within the Schengen acquis, which does not interact operationally with other legal instruments that are part of the Schengen acquis.
I denne særlige situation og i lyset af den selvstændige status, som den nuværende forordning (EF) nr. 377/2004 har inden for Schengenreglerne, kan der anlægges den betragtning, at det vil sikre Det Forenede Kongeriges videst mulige deltagelse i Schengenreglerne, uden at det alvorligt berører den praktiske gennemførelse af de andre dele af disse regler, og samtidig med at sammenhængen mellem reglernes forskellige dele respekteres, hvis Det Forenede Kongerige ikke længere deltager i den nuværende forordning eller senere ændringer hertil, men fortsat deltager i den øvrige del af de Schengenregler, hvori det på nuværende tidspunkt deltager i henhold til Rådets afgørelse 2000/365/EF.
In this exceptional case, and in the light of the self-standing nature within the Schengen acquis of the current Regulation (EC) No 377/2004, it may be considered that, if the United Kingdom no longer participates in the current Regulation, or in any further amendments thereto, but continues to participate in the remaining Schengen acquis in which it currently participates pursuant to Council Decision 2000/365/EC, this would ensure the widest possible participation of the United Kingdom, without seriously affecting the practical operability of the other parts of the Schengen acquis and while respecting their coherence.
I overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i protokol nr. 19 bør artikel 8, stk. 2, i afgørelse 2000/365/EF derfor ophøre med at finde anvendelse på Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland for så vidt angår den nuværende forordning (EF) nr. 377/2004 og senere ændringer hertil, herunder forslaget til en omarbejdning af forordning (EF) nr. 377/2004 med virkning fra den dato, hvor den foreslåede omarbejdning af forordning (EF) nr. 377/2004 træder i kraft.
Article 8(2) of Decision 2000/365/EC should therefore, in accordance with Article 5(3) of the Protocol No 19, cease to apply to the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland as regards the current Regulation (EC) No 377/2004 and any further amendments thereto, including the proposal for the recast of Regulation (EC) No 377/2004, as from the entry into force of the proposed recast of Regulation (EC) No 377/2004.
I overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i protokol nr. 19 bør nr. 6) i bilag I til Rådets afgørelse 2004/926/EF følgelig også ophøre med at finde anvendelse for så vidt angår forordning (EF) nr. 377/2004 fra den dato, hvor den foreslåede omarbejdning træder i kraft —
As a consequence, point 6 of Annex I to Council Decision 2004/926/EC as regards Regulation (EC) No 377/2004, in accordance with Article 5(3) of Protocol 19, should equally cease to apply as from the entry into force of the proposed recast,
Afgørelse 2000/365/EF og nr. 6) i bilag I til afgørelse 2004/926/EF ophører med at finde anvendelse på Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland for så vidt angår Rådets forordning (EF) nr. 377/2004 og senere ændringer hertil fra den dato, hvor den foreslåede omarbejdning af Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af et europæisk netværk af indvandringsforbindelsesofficerer træder i kraft.
Decision 2000/365/EC and point 6 of Annex I to Decision 2004/926/EC shall cease to apply to the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland as regards Council Regulation (EC) No 377/2004 and any further amendments thereto as from the day of entry into force of the proposed recast of the Regulation of the European Parliament and of the Council on the creation of a European network of immigration liaison officers.
Rådets forordning (EF) nr. 377/2004 af 19. februar 2004 om oprettelse af et netværk af indvandringsforbindelsesofficerer (EUT L 64 af 2.3.2004, s. 1).
Council Regulation (EC) No 377/2004 of 19 February 2004 on the creation of an immigration liaison officers network (OJ L 64, 2.3.2004, p. 1).
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 493/2011 af 5. april 2011 om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 377/2004 om oprettelse af et netværk af indvandringsforbindelsesofficerer (EUT L 141 af 27.5.2011, s. 13).
Regulation (EU) No 493/2011 of the European Parliament and of the Council of 5 April 2011, amending Council Regulation (EC) No 377/2004 on the creation of an immigration liaison officers network (OJ L 141, 27.5.2011, p. 13).
Rådets afgørelse 2004/926/EF af 22. december 2004 om iværksættelse af nogle af Schengen-reglerne i Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (EUT L 395 af 31.12.2004, s. 70).
Council Decision 2004/926/EC of 22 December 2004 on the putting into effect of parts of the Schengen acquis by the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland (OJ L 395, 31.12.2004, p. 70).
Rådets afgørelse (EU) 2019/305
Council Decision (EU) 2019/305
om bemyndigelse af Østrig, Cypern, Kroatien, Luxembourg, Portugal, Rumænien og Det Forenede Kongerige til i Den Europæiske Unions interesse at acceptere Den Dominikanske Republiks tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige virkninger af internationale børnebortførelser
authorising Austria, Cyprus, Croatia, Luxembourg, Portugal, Romania and the United Kingdom to accept, in the interest of the European Union, the accession of the Dominican Republic to the 1980 Hague Convention on the Civil Aspects of International Child Abduction
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 81, stk. 3, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra b),
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 81(3) in conjunction with point (b) of Article 218(6) thereof,
Den Europæiske Union har sat sig som et af sine mål at fremme beskyttelse af børns rettigheder, jf. artikel 3 i traktaten om Den Europæiske Union.
The European Union has set as one of its aims the promotion of the protection of the rights of the child, as stated in Article 3 of the Treaty on European Union.
Rådet har vedtaget forordning (EF) nr. 2201/2003 (»Bruxelles IIa-forordningen«), der har til formål at beskytte børn mod skadelige virkninger af ulovlig bortførelse eller tilbageholdelse og indføre procedurer, der skal sikre, at disse børn hurtigt vender tilbage til deres sædvanlige opholdssted, og at samværsretten og forældremyndigheden beskyttes.
The Council adopted Regulation (EC) No 2201/2003 (‘Brussels IIa Regulation’), which aims to protect children from the harmful effects of wrongful removal or retention and to establish procedures to ensure their prompt return to the state of their habitual residence, as well as to secure the protection of rights of access and rights of custody.
Bruxelles IIa-forordningen supplerer og styrker Haagerkonventionen af 25. oktober 1980 om de civilretlige virkninger af internationale børnebortførelser (»Haagerkonventionen af 1980«), som på internationalt niveau indfører et system af forpligtelser og en samarbejdsordning mellem de kontraherende lande og mellem centrale myndigheder og sigter mod at sikre hurtig tilbagegivelse af ulovligt bortførte eller tilbageholdte børn.
The Brussels IIa Regulation complements and reinforces the Hague Convention of 25 October 1980 on the Civil Aspects of International Child Abduction (‘the 1980 Hague Convention’) which establishes, at international level, a system of obligations and cooperation among contracting states and between central authorities and aims at ensuring the prompt return of wrongfully removed or retained children.
Alle Unionens medlemsstater er parter i Haagerkonventionen af 1980.
All Member States of the Union are party to the 1980 Hague Convention.
Unionen opfordrer tredjelande til at tiltræde Haagerkonventionen af 1980 og støtter den korrekte gennemførelse af Haagerkonventionen af 1980 ved blandt andet sammen med medlemsstaterne at deltage i de særlige kommissioner, som regelmæssigt nedsættes under Haagerkonferencen om International Privatret.
The Union encourages third states to accede to the 1980 Hague Convention and supports the correct implementation of the 1980 Hague Convention by participating, along with the Member States, inter alia, in the special commissions organised on a regular basis by the Hague Conference on private international law.
En fælles retlig ramme gældende for Unionens medlemsstater og tredjelande kunne være den bedste løsning på følsomme sager om international bortførelse af børn.
A common legal framework applicable between Member States of the Union and third states could be the best solution for sensitive cases of international child abduction.
Haagerkonventionen af 1980 fastsætter, at den finder anvendelse mellem et land, der tiltræder konventionen, og de kontraherende lande, der har erklæret, at de accepterer tiltrædelsen.
The 1980 Hague Convention stipulates that it applies between the acceding state and contracting states that have declared their acceptance of the accession.
Haagerkonventionen af 1980 tillader ikke, at regionale organisationer for økonomisk integration såsom Unionen bliver part i den.
The 1980 Hague Convention does not allow regional economic integration organisations, such as the Union, to become party to it.
Unionen kan derfor ikke tiltræde nævnte konvention og kan heller ikke deponere en erklæring om accept af et land, der tiltræder konventionen.
Therefore, the Union cannot accede to that Convention, nor can it deposit a declaration of acceptance of an acceding state.
I henhold til Den Europæiske Unions Domstols udtalelse 1/13 falder erklæringer om accept i henhold til Haagerkonventionen af 1980 under Unionens eksterne enekompetence.
Pursuant to Opinion 1/13 of the Court of Justice of the European Union, declarations of acceptance under the 1980 Hague Convention fall within the exclusive external competence of the Union.
Det Forenede Kongerige og Irland er bundet af Bruxelles IIa-forordningen og deltager i vedtagelsen og anvendelsen af denne afgørelse.
All Member States, with the exception of Austria, Cyprus, Croatia, Denmark, Luxembourg, Portugal, Romania and the United Kingdom, have already accepted the accession of the Dominican Republic to the 1980 Hague Convention.
I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark —
An assessment of the situation in the Dominican Republic has led to the conclusion that Austria, Cyprus, Croatia, Luxembourg, Portugal, Romania and the United Kingdom are in a position to accept, in the interest of the Union, the accession of the Dominican Republic under the terms of the 1980 Hague Convention.
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Austria, Cyprus, Croatia, Luxembourg, Portugal, Romania and the United Kingdom should therefore be authorised to deposit their declarations of acceptance of the accession of the Dominican Republic to the 1980 Hague Convention in the interest of the Union in accordance with the terms set out in this Decision.
Artikel 1
The other Member States of the Union which have already accepted the accession of the Dominican Republic to the 1980 Hague Convention should not deposit new declarations of acceptance as the existing declarations remain valid under public international law.
Østrig, Cypern, Kroatien, Luxembourg, Portugal, Rumænien og Det Forenede Kongerige bemyndiges hermed til i Unionens interesse at acceptere Den Dominikanske Republiks tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980.
The United Kingdom and Ireland are bound by the Brussels IIa Regulation and are taking part in the adoption and application of this Decision.
De i stk. 1 anførte medlemsstater skal senest den 19. februar 2020 deponere en erklæring om accept i Unionens interesse af Den Dominikanske Republiks tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980 med følgende ordlyd:
In accordance with Articles 1 and 2 of Protocol No 22 on the position of Denmark, annexed to the Treaty on European Union and to the Treaty on the Functioning of the European Union, Denmark is not taking part in the adoption of this Decision and is not bound by it or subject to its application,
»[Fulde navn på MEDLEMSSTATEN] erklærer at acceptere Den Dominikanske Republiks tiltrædelse af Haagerkonventionen af 25. oktober 1980 om de civilretlige virkninger af internationale børnebortførelser i overensstemmelse med Rådets afgørelse (EU) 2019/305.«
HAS ADOPTED THIS DECISION:
De i stk. 1 anførte medlemsstater underretter Rådet og Kommissionen om deres deponering af deres erklæringer om accept af Den Dominikanske Republiks tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980 og meddeler Kommissionen erklæringernes ordlyd senest to måneder efter deponeringen.
Article 1
Artikel 2
Austria, Cyprus, Croatia, Luxembourg, Portugal, Romania and the United Kingdom are hereby authorised to accept the accession of the Dominican Republic to the 1980 Hague Convention in the interest of the Union.
Denne afgørelse får virkning på dagen for meddelelsen.
Member States referred to in paragraph 1 shall, no later than 19 February 2020, deposit a declaration of acceptance of the accession of the Dominican Republic to the 1980 Hague Convention in the interest of the Union, to be worded as follows:
Artikel 3
‘[Full name of MEMBER STATE] declares that it accepts the accession of the Dominican Republic to the Hague Convention of 25 October 1980 on the Civil Aspects of International Child Abduction, in accordance with Council Decision (EU) 2019/305’.
Denne afgørelse er rettet til Østrig, Cypern, Kroatien, Luxembourg, Portugal, Rumænien og Det Forenede Kongerige.
Member States referred to in paragraph 1 shall inform the Council and the Commission of the deposit of their declarations of acceptance of the accession of the Dominican Republic to the 1980 Hague Convention and shall communicate the text of those declarations within two months of their deposit to the Commission.
N. Bădălău
Article 3
Udtalelse af 31.1.2019 (endnu ikke offentliggjort i EUT).
This Decision is addressed to Austria, Cyprus, Croatia, Luxembourg, Portugal, Romania and the United Kingdom.
Rådets forordning (EF) nr. 2201/2003 af 27. november 2003 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1347/2000 (EUT L 338 af 23.12.2003, s. 1).
Done at Brussels, 18 February 2019.
Den Dominikanske Republik deponerede sit instrument til tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980 den 11. august 2004.
For the Council
Haagerkonventionen af 1980 trådte i kraft for Den Dominikanske Republik den 1. november 2004.
The President
Alle medlemsstater med undtagelse af Østrig, Cypern, Kroatien, Danmark, Luxembourg, Portugal, Rumænien og Det Forenede Kongerige har allerede accepteret Den Dominikanske Republiks tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980.
Opinion of 31 January 2019 (not yet published in the Official Journal).
På baggrund af en vurdering af situationen i Den Dominikanske Republik konkluderes det, at Østrig, Cypern, Kroatien, Luxembourg, Portugal, Rumænien og Det Forenede Kongerige er villige til i Unionens interesse at acceptere Den Dominikanske Republiks tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980.
Council Regulation (EC) No 2201/2003 of 27 November 2003 concerning jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in matrimonial matters and the matters of parental responsibility, repealing Regulation (EC) No 1347/2000 (OJ L 338, 23.12.2003, p. 1).
Formand
The Dominican Republic deposited its instrument of accession to the 1980 Hague Convention on 11 August 2004.
Rådets afgørelse (EU) 2019/306
Council Decision (EU) 2019/306
om bemyndigelse af Østrig til i Den Europæiske Unions interesse at acceptere Ecuadors og Ukraines tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige virkninger af internationale børnebortførelser
authorising Austria to accept, in the interest of the European Union, the accession of Ecuador and Ukraine to the 1980 Hague Convention on the Civil Aspects of International Child Abduction
I henhold til Den Europæiske Unions Domstols udtalelse 1/13 falder erklæringer om accept i henhold til Haagerkonventionen af 1980 under Unionens eksterne enekompetence.
Pursuant to Opinion 1/13 of the Court of Justice of the European Union, declarations of acceptance under the 1980 Hague Convention fall within the exclusive external competence of the Union.
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
An assessment of the situation in Ecuador has led to the conclusion that Austria is in a position to accept, in the interest of the Union, the accession of Ecuador under the terms of the 1980 Hague Convention.
Artikel 1
Ukraine deposited its instrument of accession to the 1980 Hague Convention on 2 June 2006.
Østrig bemyndiges hermed til i Unionens interesse at acceptere Ecuadors og Ukraines tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980.
The 1980 Hague Convention entered into force for Ukraine on 1 September 2006.
Østrig skal senest den 19. februar 2020 deponere en erklæring om accept i Unionens interesse af Ecuadors og Ukraines tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980 med følgende ordlyd:
All Member States, with the exception of Austria and Denmark, have already accepted the accession of Ukraine to the 1980 Hague Convention.