natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Wacker mente, at metoden om den fysiske vej ikke er egnet til fastsættelse af individuelle netafgifter, da netafgiften er afhængig af, om båndlastbrugeren er placeret i nærheden af grundlastkraftværket eller ej.
Demand-response designates changes in electric usage by final consumers from their normal consumption patterns in response to changes in the price of electricity over time (reduce their consumption when prices are high and increase consumption when prices are low).
På dette grundlag mente Koehler Kehl GmbH, at der ikke var tale om nogen selektiv fordel, hvis båndlastbrugere blev behandlet anderledes end andre slutbrugere.
On security of supply, see Article 194(1)(b) of the Treaty and Article 3(11) of Directive 2009/72/EC and judgment of 22 October 2013, Staat der Nederlanden v Essent and Others, joined cases C-105/12 to C-107/12, ECLI:EU:C:2013:677, paragraph 59; on the promotion of renewable energy, see Article 194(1)(c) of the Treaty and Directive 2009/28/EC of the European Parliament and of the Council of 23 April 2009 on the promotion of the use of energy from renewable sources (OJ L 140, 5.6.2009, p. 16), Paragraph 48 of the EAG and recital 231 of Commission Decision of 23 July 2014 on State aid SA.38632 – Germany – EEG 2014 – Reform of the Renewable Energy Law (OJ C 325 of 2 October 2015, p. 4).
Virksomheden udtrykte imidlertid tvivl med hensyn til rigtigheden af det argument, der fremføres i evalueringsrapporten, om, at et mere stabilt båndlastkøb bliver mindre relevant for netstabiliteten.
I p. 2998.
Tyskland understregede desuden, at det for netafgifter fritagne båndlastkøb er en forudsætning for den mindsteproduktion, der er nødvendig til sikring af netstabiliteten, og henviste i den sammenhæng til undersøgelsen fra 2012.
Commission Decision of 19 December 2017 on SA.46526 (2017/N) – Germany – Reduced surcharge for self-generation under EEG 2017.
I perioden 2011-2013 er energimikset i Tyskland stadigvæk præget af konventionelle kraftværker og har endnu ikke været fleksibelt.
Germany has indicated that most baseload consumers were energy-intensive undertakings.
Desuden blev undersøgelsen udarbejdet efter vedtagelsen af Bundesnetzagenturs afgørelse af 14. december 2011.
See recital 60 of the Commission decision in case SA.46526.
Følgelig kan markedsøkonomiprincippet ikke anvendes i det foreliggende tilfælde.
See recital 61 of the Commission decision in case SA.46526.
I henhold til de af Tyskland indsendte oplysninger opnår de virksomheder, der er fuldstændig fritaget for netafgifterne, i alt en spidslast på 3,5 GW, hvilket svarer til ca. 4,2 % af spidslasten i Tyskland i 2013.
See judgment of 12 July 1973, Commission v Germany, C-70/72, ECLI:EU:C:1973:87, paragraph 13.
Følgelig ville fritagelsen — selv om det antages, at den ville kunne udgøre en afgift for deltagelse i femtrinsplanen — stadig give en selektiv fordel, idet den kun blev indrømmet båndlastbrugere og ikke kom i betragtning i forhold til alle andre brugere, der deltog i femtrinsplanen for belastningsreduktion.
See judgment of 14 September 1994, Spain v Commission, joined cases C-278/92, C-279/92 and C-280/92, ECLI:EU:C:1994:325, paragraph 75.
Ikke desto mindre har Tyskland dokumenteret, at denne generelle metode ganske vist muliggør en pålidelig bestemmelse af de netomkostninger, som flertallet af slutbrugerne forårsager, men at de omkostninger, som båndlastbrugerne forårsager i perioden 2011-2013, imidlertid de facto ville blive overvurderet, hvis samtidighedsfunktionen blev anvendt ens på alle netbrugere.
See judgment of 17 June 1999, Belgium v Commission, C-75/97, ECLI:EU:C:1999:311, paragraphs 64 and 65.
Dette forklares med, at de samlede netomkostninger ved den beregningsmetode, der er baseret på samtidighedsfunktionen, fordeles på alle brugere, selv om disse også indeholder omkostninger, som i perioden 2011-2013 ikke eller i væsentligt mindre omfang blev forårsaget af båndlastbrugerne.
Council Regulation (EU) 2015/1589 of 13 July 2015 laying down detailed rules for the application of Article 108 of the Treaty on the Functioning of the European Union (OJ L 248, 24.9.2015, p. 9).
Disse tab kunne de bogføre som omkostninger på deres udligningskonti, der var etableret på grundlag af ARegV 2011.
See judgment of 22 June 2006, Forum 187 v Commission, joined cases C-182/03 and C-217/03, ECLI:EU:C:2006:416, paragraph 147.
Som det er nævnt i betragtning 47, kunne indtægtstabene i 2011 imidlertid ikke udlignes ved hjælp af en tilpasning af de i 2011 opkrævede netafgifter, da netafgifterne skal fastlægges på forhånd og ikke kan tilpasses i løbet af året.
See judgment of 24 January 1978, Van Tiggele, C-82/77, ECLI:EU:C:1978:10.
AbLaV, der er baseret på § 13, stk. 4a, i EnWG 2011, trådte i kraft i 2013 (dvs. i det sidste år af den fuldstændige fritagelse).
See judgment of 17 July 2008, Essent Netwerk Noord, C-206/06, ECLI:EU:C:2008:413, paragraph 74.
Formålet med AbLaV er at gøre afbrydelig belastning tilgængelig for netoperatører, med hvilken de kan reagere på en for høj efterspørgsel i forhold til den producerede elmængde.
Commission Regulation (EU) No 1407/2013 of 18 December 2013 on the application of Articles 107 and 108 of the Treaty on the Functioning of the European Union to de minimis aid (OJ L 352, 24.12.2013, p. 1).
I starten kunne de kun anvendes af båndlastbrugere med mindst 7500 forbrugstimer.
Council Regulation (EC) No 994/98 of 7 May 1998 on the application of Articles 92 and 93 of the Treaty establishing the European Community to certain categories of horizontal State aid (OJ L 142, 14.5.1998, p. 1).
KWKG blev revideret den 21. december 2015 ved Gesetz zur Neuregelung des Kraft-Wärme-Kopplungsgesetzes (lov om ændring af lov om kraftvarmeproduktion) (BGBl.
Commission Regulation (EC) No 794/2004 of 21 April 2004 implementing Council Regulation (EU) 2015/1589 laying down detailed rules for the application of Article 108 of the Treaty on the Functioning of the European Union (OJ L 140, 30.4.2004, p. 1).
KWKG blev efterfølgende ændret ved Gesetz zur Änderung der Bestimmungen zur Stromerzeugung aus Kraft-Wärme-Kopplung und zur Eigenerzeugung af 22. december 2016 (lov om ændring af bestemmelserne om elproduktion fra kombineret kraftvarmeproduktion og egenproduktion) (BGBl.
The latest information was submitted on 11 December 2017.
I, s. 3106).
The simultaneity function referred to above under recital 13 is described in Paragraph 16(2) StromNEV and Annex 4 of StromNEV 2011.
I henhold til § 21 i EnWG 2011 skal de netafgifter, som netoperatørerne fakturerer slutbrugerne være rimelige, ikkediskriminerende og gennemsigtige og beregnes på grundlag af omkostningerne til en effektiv netdrift. § 24 i EnWG 2011 giver forbundsregeringen bemyndigelse til ved udstedelse af bekendtgørelser at fastlægge detaljerede bestemmelser om metoden til fastsættelse af netafgifter.
This function attributes to each network user a ‘simultaneity factor’ between 0 and 1.
I § 3, stk. 2, i elnetsbekendtgørelsen præciseres det, at med betalingen af netafgiften udlignes anvendelsen af netniveauet for den pågældende operatør af det elforsyningsnet, som netbrugeren er tilsluttet, og alle primære netniveauer. § 16, stk. 1, i elnetsbekendtgørelsen indeholder det ledende princip, der fastsætter, at netafgifterne skal afspejle de omkostninger, som netbrugerne faktisk forårsager.
Paragraph 19 of the StromNEV addresses the network charges to be paid in line with the principle of cost-causality by so-called atypical network users, i.e. users with a consumption or load pattern that differs significantly from the consumption or load profile of the other users as provided for in point 3 of the first sentence of Paragraph 24 of the EnWG 2011.
Den metode, der er beskrevet ovenfor i betragtning 11-15, anvendes til at fastsætte netafgifterne for flertallet af netbrugerne i henhold til princippet om omkostningsafspejling. § 19 i elnetsbekendtgørelsen regulerer, hvilke netafgifter såkaldte atypiske netbrugere, hvis købs- og lastprofil adskiller sig markant fra de andre brugeres, skal betale i henhold til princippet om omkostningsafspejling (§ 24, første punktum, nummer 3, i EnWG 2011). § 19 i elnetsbekendtgørelsen har overskriften »Særlige former for netanvendelse«.
Pursuant to the third sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011, the exemption provided for in the second sentence of the same paragraph was to be granted only once the competent regulatory authority (either the BNetzA or one of the regional regulators, ‘Landesregulierungsbehörde’) had verified that the legal conditions were fulfilled.
I den forbindelse er der normalt tale om netbrugere, som systematisk bruger elektricitet uden for spidsbelastningsperioderne, fordi de eksempelvis har apparater kørende om natten.
Once that verification was completed, the BNetzA or the Landesregulierungsbehörde delivered an authorisation that entitled the baseload consumer to the full exemption as of 1 January 2011 (provided all conditions were met at that date) and for an indefinite period (provided that the requirements continued to be met).
Denne første kategori af atypiske netbrugere betegnes i det følgende som »elkunder i henhold til § 19, stk. 2, første punktum, i elnetsbekendtgørelsen«.
Germany has provided a provisional list of undertakings entitled to an exemption under the second sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011.
For det andet netbrugere med et årligt elforbrug på mindst 7000 brugstimer og over 10 gigawatttimer (GWh) (§ 19, stk. 2, andet punktum, i elnetsbekendtgørelsen).
Based on this information, more than 200 undertakings were exempted from network charges under the second sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011 in the period 2011 to 2013.
Denne anden kategori af atypiske netbrugere betegnes i det følgende som »båndlastbrugere«.
The loss is, however, probably lower as in the calculation of the 2011 network charges network operators normally took into account the fact that the baseload consumers would have been eligible for individual network charges under Paragraph 19(2) of the StromNEV 2010.
Da de båndlastbrugere, der er fritaget for netafgifter, var tilsluttet forskellige netniveauer, medførte fritagelsen indtægtstab hos både transmissionssystemoperatørerne (»TSO'erne«) og hos distributionssystemoperatørerne (»DSO'erne«). § 19, stk. 2, sjette punktum, i elnetsbekendtgørelsen 2011 forpligtede TSO'erne til at kompensere DSO'erne for de indtægtstab, der skyldtes den fuldstændige fritagelse.
However, the estimation is further complicated by the fact that the threshold for eligibility for individual charges had changed as of 1 January 2011 (7000 hours of full use instead of 7500 hours of full use), and that the individual charges may not have been attractive for certain baseload consumers, because it may not have led to a significant reduction of their network charges, depending on their geographical location and other factors influencing the calculation of the individual network charges.
Derfor havde DSO'erne ikke krav på en udligning fra TSO'erne af de i 2011 opståede tab. Både DSO'erne og TSO'erne måtte dække disse indtægtstab af egne midler.
However, for the reasons set out in detail under section 2.4.3, such compensation de facto only took place as of 2012.
Derudover mente de interesserede parter, at den fuldstændige fritagelse ikke er blevet finansieret af statsmidler. § 19, stk. 2, andet punktum, i elnetsbekendtgørelsen 2011 har været en del af det generelle netafgiftssystem, og dermed var der tale om en ren prisregulering.
In 2011, the losses were born by the TSO and DSO to whose network the exempted baseload consumers were connected.
Navnlig fremførte de interesserede parter, at den fuldstændige fritagelse efter indførelsen af § 19-tillægsafgiften i 2012 ikke længere kan betragtes som værende finansieret af statsmidler. § 19-tillægsafgiften er en del af det almindelige netafgiftssystem.
The legal framework for the compensation and the set-off of the losses in revenue resulting from the full exemption was concretized by a regulatory decision of the BNetzA adopted on 14 December 2011 (‘the regulatory decision of 14 December 2011’) on the basis of Paragraph 29(1) of the EnWG and point 6 of Paragraph 30(2) of the StromNEV 2011.
De fremfører, at størrelsen af § 19-tillægsafgiften ikke fastsættes af staten, men derimod beregnes af netoperatørerne på grundlag af de indtægtstab, som de har haft som følge af den fuldstændige fritagelse. § 19-tillægsafgiften tjener udelukkende til at fordele den økonomiske byrde, der er resultatet af den fuldstændige fritagelse, på alle netbrugere i Tyskland.
The decision imposed on the DSO the obligation to collect from end users a surcharge called the ‘Paragraph 19-surcharge’.
Mens typiske brugere havde et svingende forbrug, som ikke kan estimeres præcist, købte båndlastbrugere altid den samme elmængde fra nettet På grund af den gode forudsigelighed i båndlastbrugernes elkøb blev behovet for balanceringsenergi, reserver og belastningsomfordeling mindre.
The first regulatory period was from 2009 to 2013.
Tyskland anfører også, at alene den kendsgerning, at § 19-tillægsafgiften blev indført af Bundesnetzagentur, i sig selv ikke er tilstrækkeligt til at fastslå en statslig kontrol. § 19-tillægsafgiften er indført for at sikre en jævn fordeling af den økonomiske byrde, som den fuldstændige fritagelse medfører.
The second regulatory period started in 2014 to end in 2018.
Tyskland mener derfor, at formålet med den fuldstændige fritagelse var i overensstemmelse med det i § 1 i EnWG fastlagte mål om en sikker, billig og effektiv elforsyning.
At the time of the ‘Verprobung’ for 2011 (and which took place in 2010), the full exemption was not known and could not have been taken into account when network charges were established for 2011.
Den fuldstændige fritagelse har været nødvendig for at fremme udviklingen af vedvarende el, idet fritagelsen gav garanti for, at der til enhver var afsætning for den vedvarende el Uden båndlastbrugere ville der være risiko for, at der ville blive produceret el i perioder, hvor der ikke var nogen efterspørgsel efter el. I sådanne tilfælde ville netoperatørerne være nødsaget til at indføre begrænsninger i forhold til anlæg, der producerer elektricitet baseret på vedvarende energikilder, og betale dem en kompensation, hvorved omkostningerne til fremme af el fra vedvarende energi ville være steget.
As Germany has confirmed by Email of 24 October 2017, based on the then applicable ARegV 2011, the losses in revenue incurred in 2011 (that is to say the difference between allowed revenues and actually obtained revenues) could not be recouped by an adaptation of the 2011 network charges given that network charges had to be set in advance in the framework of the ‘Verprobung’ pursuant to Paragraph 20 of the StromNEV and could not be modified over the course of that year.
Hvis efterspørgslen er lav, men der blev produceret store mængder vedvarende el, har anlæg til produktion af vedvarende el forrang ved lastfordeling og prioriteret netadgang i forhold til kraftværker, der anvender fossile brændsler.
They were actually obliged to set this loss off with profits from other years of the regulatory period.
Ved hjælp af den samtidighedsfunktion, der er beskrevet i § 16, stk. 2, og bilag 4 i elnetsbekendtgørelsen kan netomkostningerne fordeles på de forskellige netbrugere svarende til sandsynligheden for, at den pågældende brugers elforbrug bidrager til det årlige spidsforbrug Tyskland har gjort gældende, at det årlige spidsforbrug i et net, hvor elektriciteten føres »oppefra og ned«, er et af de vigtigste omkostningselementer.
The losses in revenue incurred by the network operators due to the full exemption could also not be recouped through an increase in network charges in 2012 given that network charges for 2012 could only be linked to forecasted costs to be incurred in 2012.
Også § 19-tillægsafgiften, med hvilken fritagelsen blev finansieret, skal tilregnes staten. § 19-tillægsafgiften blev indført med artikel 7 i lov af 26. juli 2011 (se betragtning 21 i nærværende afgørelse, og gennemført af en offentlig myndighed, Bundesnetzagentur (se afsnit 2.4.2 og fodnote 22 i nærværende afgørelse).
By contrast, the losses in revenue – if not already compensated by efficiency gains in 2011 – had to be booked on the Regulierungskonto.
Konklusionen ændres ikke af, at netafgifterne beregnes af private institutioner, som har fået den fornødne bemyndigelse hertil af staten, for de private institutioner — TSO'erne — har i forbindelse med gennemførelsen af denne opgave ingen skønsbeføjelser og blev pålagt opgaven af staten inden for rammerne af overdragelsen heraf i henhold til § 19, stk. 2, i elnetsbekendtgørelsen.
As network operators were not guaranteed that they would recoup the loss of revenues resulting from the full exemption in 2011, several of them challenged exemption decisions of the BNetzA and also directly the regulatory decision of 14 December 2011.
Desuden kan Bundesnetzagentur inden for rammerne af sine tilsynsbeføjelser over TSO'erne fremsende en bindende afgørelse til TSO'en, hvis denne ikke overholder sine forpligtelser (§§ 29 og 54 i EnWG 2011).
By order of 8 May 2013, the Higher Regional Court of Düsseldorf concluded that the full exemption in place between 2011 and 2013 was illegal and revoked the full exemption granted to the undertaking concerned by the procedure before that Court.
For 2012 har Bundesnetzagentur direkte fastsat det samlede beløb, der skal udlignes via § 19-tillægsafgiften (se betragtning 37 i nærværende afgørelse).
By judgment of 6 October 2015, the Federal Court of Justice confirmed the order of the Higher Regional Court of Düsseldorf of 8 May 2013.
I denne sammenhæng fastslog Domstolen, at foranstaltningen ikke blev finansieret af statsmidler, idet det ikke er staten, men derimod brancheorganisationen, der afgør anvendelsen af disse midler, som fuldt ud er forbeholdt formål, den selv har fastsat.
The Federal Court of Justice confirmed that the full exemption granted under the second sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011 did not respect the limits of Paragraph 24 of the EnWG 2011 which entitled the government merely to define the modalities of calculating individual network charges, but not to introduce a full exemption from network charges.
Stromeinspeisungsgesetz vedrørte en lang række bilaterale forhold mellem producenter af vedvarende el og leverandører af el. Dengang var der ingen af staten fastlagt tillægsafgift som kompensation for den økonomiske byrde, som elleverandørerne blev pålagt som følge af leveringspligten.
Paragraph 32(7) of the StromNEV 2014 therefore provides that exemption decisions adopted by a regulator on the basis of the second sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011 would stop to be valid as of 1 January 2014.
Båndlastbrugere, hvis placering ligger efter kapacitetsbegrænsningen, reducerer ikke omkostningerne til fremme af el fra vedvarende energi, men øger dem Da den fuldstændige fritagelse ikke var placeringsafhængig og blev indrømmet uden hensyntagen til netkapacitetsbegrænsninger, kan den have forhøjet omkostningerne til udbygningen af vedvarende el.
Pending requests for exemption decisions adopted by a regulator on the basis of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011 as well as cases in which the exemption decision was revoked by a Court would be subject to the second sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2014 (with retroactive effect as of 1 January 2012.
Den vedrørte nemlig en nærmere afgrænset situation, som allerede var fastslået i Van Tiggele-sagen..
For 2011 in those same cases, the StromNEV as predating the introduction of the full exemption was applied (i.e. the individual network charges based on the physical path – if relevant).
Desuden har Kommissionen fastslået i forbindelse med talrige foranstaltninger, som finansieres via en af staten pålagt afgift, at der foreligger statsstøtte.
Wacker Chemie AG submitted comments on the physical path methodology developed by the BNetzA to determine individual network charges of baseload consumers as of 2014.
< 2500 timer/år
Wacker considered that the physical path method was not an adequate way to determine individual charges because the network charge would depend on whether the baseload consumer would be located close to a baseload power plant or not.
≥ 2500 timer/år
Koehler Kehl GmbH submitted comments on a report published by the BNetzA on 20 March 2015.
1,512 cent/kWh
Koehler Kehl GmbH refers to statements in the report, which confirm the contribution of baseload electricity consumption to the network stability in the period of 2011-2013.
0,302 cent/kWh
On that basis, Koehler Kehl GmbH argues that a different treatment of baseload consumers does not amount to a selective advantage.
På alle disse reguleringsområder overvåger den, at netadgangen foregår uden forskelsbehandling og på gennemsigtige vilkår, og den kontrollerer brugsafgifterne for anvendelse af nettet, Med henblik på opnåelsen af sine mål råder Bundesnetzagentur over effektive procedurer og instrumenter, som også omfatter informations- og efterforskningsrettigheder, trinvise sanktionsmuligheder og retten til vedtagelse af reguleringsafgørelser.
To the extent that the evaluation report suggests that stable baseload electricity consumption is becoming less relevant for network stability, Koehler Kehl GmBH however questions the validity of the report.
Artikel 1 der Verordnung vom 14. August 2013 zur Änderung von Verordnungen auf dem Gebiet des Energiewirtschaftsrechts (artikel 1 i forordning af 14. august 2013 om ændring af forordninger inden for energiforsyningsretten) (BGBl.
Hence, in the absence of the Paragraph 19-surcharge, losses in revenue following the exemption may have partially, if at all, been compensated via the Regulierungskonto in accordance with the provisions laid down in Paragraph 5 of the ARegV 2011.
I, s. 3250).
If then the losses in revenue would have led to a negative difference between the obtained revenues and the authorized maximum revenue level, this difference would be booked on the regulatory account.
Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2019/60
Commission Implementing Decision (EU) 2019/60
af 11. januar 2019
of 11 January 2019
om ændring af beslutning 2009/866/EF, afgørelse 2010/419/EU, gennemførelsesafgørelse 2012/651/EU og gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/1685 for så vidt angår repræsentanten for indehaveren af tilladelsen
amending Decision 2009/866/EC, Decision 2010/419/EU, Implementing Decision 2012/651/EU and Implementing Decision (EU) 2016/1685 as regards the representative of the authorisation holder
(meddelt under nummer C(2019) 15)
(notified under document C(2019) 15)
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 af 22. september 2003 om genetisk modificerede fødevarer og foderstoffer, særlig artikel 9, stk. 2 og artikel 21, stk. 2, og
Having regard to Regulation (EC) No 1829/2003 of the European Parliament and of the Council of 22 September 2003 on genetically modified food and feed, and in particular to Article 9(2) and Article 21(2) thereof,
Ved breve af 15. februar og 28. marts 2017 anmodede Syngenta Crop Protection AG om, at Kommissionen, efter en omorganisering af Syngenta-koncernen, overfører alle tilladelser og ikke færdigbehandlede ansøgninger vedrørende genetisk modificerede produkter fra virksomhedens nuværende repræsentant Syngenta France SAS til repræsentanten Syngenta Crop Protection NV/SA, Belgien.
By letters dated 15 February and 28 March 2017, Syngenta Crop Protection AG requested the Commission that, following a reorganisation of the Syngenta group, all authorisations and pending applications for genetically modified products should be transferred from its current representative Syngenta France SAS to the representative Syngenta Crop Protection NV/SA, Belgium.