natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/41/EF af 3. juni 2003 om arbejdsmarkedsrelaterede pensionskassers aktiviteter og tilsynet hermed (EUT L 235 af 23.9.2003, s. 10).
Commission Delegated Regulation (EU) 2015/3 of 30 September 2014 supplementing Regulation (EC) No 1060/2009 of the European Parliament and of the Council with regard to regulatory technical standards on disclosure requirements for structured finance instruments (OJ L 2, 6.1.2015, p. 57).
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 600/2014 af 15. maj 2014 om markeder for finansielle instrumenter og om ændring af forordning (EU) nr. 648/2012 (EUT L 173 af 12.6.2014, s. 84).
Directive (EU) 2016/2341 of the European Parliament and of the Council of 14 December 2016 on the activities and supervision of institutions for occupational retirement provision (IORPs) (OJ L 354, 23.12.2016, p. 37).
Europa- Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/34/EU af 26. juni 2013 om årsregnskaber, konsoliderede regnskaber og tilhørende beretninger for visse virksomhedsformer, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/43/EF og om ophævelse af Rådets direktiv 78/660/EØF og 83/349/EØF (EUT L 182 af 29.6.2013, s. 19).
Directive 2002/87/EC of the European Parliament and of the Council of 16 December 2002 on the supplementary supervision of credit institutions, insurance undertakings and investment firms in a financial conglomerate and amending Council Directives 73/239/EEC, 79/267/EEC, 92/49/EEC, 92/96/EEC, 93/6/EEC and 93/22/EEC, and Directives 98/78/EC and 2000/12/EC of the European Parliament and of the Council (OJ L 35, 11.2.2003, p. 1).
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/2402 af 12. december 2017 om en generel ramme for securitisering og om oprettelse af en specifik ramme for simpel, transparent og standardiseret securitisering og om ændring af direktiv 2009/65/EF, 2009/138/EF og 2011/61/EU og forordning (EF) nr. 1060/2009 og (EU) nr. 648/2012 (EUT L 347 af 28.12.2017, s. 35).«
Directive 2013/36/EU of the European Parliament and of the Council of 26 June 2013 on access to the activity of credit institutions and the prudential supervision of credit institutions and investment firms, amending Directive 2002/87/EC and repealing Directives 2006/48/EC and 2006/49/EC (OJ L 176, 27.6.2013, p. 338).
I sin meddelelse af 26. november 2014 om en investeringsplan for Europa meddelte Kommissionen, at den agtede at genopbygge securitiseringsmarkeder af høj kvalitet uden at gentage de fejltagelser, der blev begået forud for den finansielle krise i 2008.
Regulation (EU) 2015/1017 of the European Parliament and of the Council of 25 June 2015 on the European Fund for Strategic Investments, the European Investment Advisory Hub and the European Investment Project Portal and amending Regulations (EU) No 1291/2013 and (EU) No 1316/2013 — the European Fund for Strategic Investments (OJ L 169, 1.7.2015, p. 1).
Udviklingen af et simpelt, transparent og standardiseret securitiseringsmarked er en af hjørnestenene i kapitalmarkedsunionen og bidrager til Kommissionens prioriterede mål om at støtte jobskabelse og en tilbagevenden til bæredygtig vækst.
Regulation (EU) No 1094/2010 of the European Parliament and of the Council of 24 November 2010 establishing a European Supervisory Authority (European Insurance and Occupational Pensions Authority), amending Decision No 716/2009/EC and repealing Commission Decision 2009/79/EC (OJ L 331, 15.12.2010, p. 48).
Eksponeringsleverende institutter eller organiserende institutter bør ikke drage fordel af, at de kan rumme flere oplysninger end investorer og potentielle investorer om de aktiver, der overføres til SSPE'en, og bør ikke uden investorernes eller de potentielle investorers vidende til SSPE'en overføre aktiver, hvis kreditrisikoprofil er højere end sammenlignelige aktivers på de eksponeringsleverende institutters balance.
Directive 2003/71/EC of the European Parliament and of the Council of 4 November 2003 on the prospectus to be published when securities are offered to the public or admitted to trading and amending Directive 2001/34/EC (OJ L 345, 31.12.2003, p. 64).
En overtrædelse af denne forpligtelse bør gøres til genstand for sanktioner, der pålægges af de kompetente myndigheder, dog kun når overtrædelsen er forsætlig.
Regulation (EU) No 596/2014 of the European Parliament and of the Council of 16 April 2014 on market abuse (market abuse regulation) and repealing Directive 2003/6/EC of the European Parliament and of the Council and Commission Directives 2003/124/EC, 2003/125/EC and 2004/72/EC (OJ L 173, 12.6.2014, p. 1).
Simpel uagtsomhed bør ikke sanktioneres i den forbindelse.
Regulation (EU) 2015/2365 of the European Parliament and of the Council of 25 November 2015 on transparency of securities financing transactions and of reuse and amending Regulation (EU) No 648/2012 (OJ L 337, 23.12.2015, p. 1).
Denne forpligtelse bør dog ikke på nogen måde være til hinder for eksponeringsleverende institutters eller organiserende institutters ret til at udvælge aktiver, der skal overføres til SSPE'en, som forudgående har en højere end gennemsnitlig kreditrisikoprofil sammenlignet med den gennemsnitlige kreditrisikoprofil for sammenlignelige aktiver, der forbliver på det eksponeringsleverende instituts balance, så længe den højere kreditrisikoprofil for de aktiver, der overføres til SSPE'en, klart meddeles investorerne eller de potentielle investorer.
Directive 2014/59/EU of the European Parliament and of the Council of 15 May 2014 establishing a framework for the recovery and resolution of credit institutions and investment firms and amending Council Directive 82/891/EEC, and Directives 2001/24/EC, 2002/47/EC, 2004/25/EC, 2005/56/EC, 2007/36/EC, 2011/35/EU, 2012/30/EU and 2013/36/EU, and Regulations (EU) No 1093/2010 and (EU) No 648/2012, of the European Parliament and of the Council (OJ L 173, 12.6.2014, p. 190).
Denne forpligtelse finder ikke anvendelse på de enheder, der kun sælger eksponeringer i et ABCP-program eller en anden securitiseringstransaktion eller -ordning, og som ikke aktivt indgår eksponeringer med det primære formål at securitisere dem regelmæssigt.
Directive 2003/41/EC of the European Parliament and of the Council of 3 June 2003 on the activities and supervision of institutions for occupational retirement provision (OJ L 235, 23.9.2003, p. 10).
Medlemsstaterne giver senest den 18. januar 2019 Kommissionen, ESMA, EBA, og EIOPA meddelelse om de love og administrative bestemmelser, herunder relevante strafferetlige bestemmelser, som gennemfører dette kapitel.
Regulation (EU) No 600/2014 of the European Parliament and of the Council of 15 May 2014 on markets in financial instruments and amending Regulation (EU) No 648/2012 (OJ L 173, 12.6.2014, p. 84).
Medlemsstaterne meddeler uden unødig forsinkelse Kommissionen, ESMA, EBA, og EIOPA om eventuelle senere ændringer heraf.
Directive 2013/34/EU of the European Parliament and of the Council of 26 June 2013 on the annual financial statements, consolidated financial statements and related reports of certain types of undertakings, amending Directive 2006/43/EC of the European Parliament and of the Council and repealing Council Directives 78/660/EEC and 83/349/EEC (OJ L 182, 29.6.2013, p. 19).
Det giver mulighed for en bredere fordeling af risikoen i den finansielle sektor og bidrager til at frigøre kapacitet på de eksponeringsleverende institutters balancer for dermed at give mulighed for yderligere långivning til økonomien.
Regulation (EU) 2017/2402 of the European Parliament and of the Council of 12 December 2017 laying down a general framework for securitisation and creating a specific framework for simple, transparent and standardised securitisation, and amending Directives 2009/65/EC, 2009/138/EC and 2011/61/EU and Regulations (EC) No 1060/2009 and (EU) No 648/2012 (OJ L 347, 28.12.2017, p.
Formand
35).’
Formand
Whereas: (1) Securitisation involves transactions that enable a lender or a creditor – typically a credit institution or a corporation – to refinance a set of loans, exposures or receivables, such as residential loans, auto loans or leases, consumer loans, credit cards or trade receivables, by transforming them into tradable securities.
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/2403
Regulation (EU) 2017/2403 of the European Parliament and of the Council
om en bæredygtig forvaltning af de eksterne fiskerflåder og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1006/2008
on the sustainable management of external fishing fleets, and repealing Council Regulation (EC) No 1006/2008
Ved Rådets forordning (EF) nr. 1006/2008 [3] (»forordningen om fiskeritilladelser«) oprettes der en ordning med tilladelser til EU-fiskerfartøjers fiskeri uden for EU-farvande og tredjelandsfartøjers adgang til EU-farvande.
Council Regulation (EC) No 1006/2008 [3] (the ‘FAR’) established a system concerning authorisations for fishing activities of Union fishing vessels outside Union waters and the access of third-country vessels to Union waters.
Unionen er kontraherende part i De Forenede Nationers havretskonvention af 10. december 1982 [4] (UNCLOS) og har ratificeret De Forenede Nationers aftale af 4. august 1995 om gennemførelse af bestemmelserne i De Forenede Nationers havretskonvention for så vidt angår bevarelse og forvaltning af fælles fiskebestande og stærkt vandrende fiskearter [5].
The Union is a contracting party to the United Nations Convention on the Law of the Sea of 10 December 1982 [4] (UNCLOS) and has ratified the United Nations Agreement of 4 August 1995 on the implementation of the provisions of the United Nations Convention on the Law of the Sea relating to the conservation and management of straddling fish stocks and highly migratory fish stocks [5].
I disse internationale bestemmelser fastlægges princippet om, at alle stater har pligt til at træffe passende foranstaltninger til at sikre, at havets biologiske ressourcer forvaltes og bevares bæredygtigt, og til at samarbejde med hinanden i dette øjemed.
Those international provisions set out the principle that all states have to adopt appropriate measures to ensure the sustainable management and conservation of marine resources and to cooperate with each other to that end.
Unionen har godkendt aftalen af 24. november 1993 om fremme af fiskerfartøjers overholdelse af internationale bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger på det åbne hav vedtaget af De Forenede Nationers Fødevare- og Landbrugsorganisation [6].
The Union has accepted the Agreement to promote compliance with international conservation and management measures by fishing vessels on the high seas of 24 November 1993 of the Food and Agriculture Organisation of the United Nations [6].
Nævnte aftale fastsætter, at en kontraherende part kun må give tilladelse til at anvende et fartøj til fiskeri på det åbne hav, hvis bestemte betingelser er opfyldt, og at der skal indføres sanktioner, hvis bestemte rapporteringsforpligtelser ikke er opfyldt.
That Agreement stipulates that a contracting party is to abstain from granting authorisation to use a vessel for fishing on the high seas if certain conditions are not met, as well as implement sanctions if certain reporting obligations are not fulfilled.
Det anbefales også i disse frivillige retningslinjer for flagstatspræstationer, at både flag- og kyststaten udsteder tilladelse til fiskeri, uanset om fiskeriet finder sted i henhold til en aftale om adgang til fiskeri eller ej.
The IPOA-IUU and the FAO Voluntary Guidelines for flag state performance endorsed in 2014 underline the responsibility of the flag state to ensure the long-term conservation and sustainable use of living marine resources and marine ecosystems.
Begge stater skal finde det godtgjort, at fiskeriet ikke er til skade for en bæredygtig udnyttelse af bestandene i kyststatens farvande.
The IPOA-IUU provides that a flag state should issue authorisations to fish in waters outside its sovereignty or jurisdiction to vessels flying its flag.
I 2014 vedtog alle medlemmer af FAO, herunder Unionen og dets partnere blandt udviklingslandene, enstemmigt de frivillige retningslinjer om værn om bæredygtig småfiskeri i forbindelse med fødevaresikkerhed og fattigdomsbekæmpelse.
Those Voluntary Guidelines also recommend that an authorisation be given by the flag state and by the coastal state when the fishing activities take place under a fisheries access agreement or even outside such an agreement.
I disse retningslinjers punkt 5.7 fremhæves det, at der bør tages behørigt hensyn til småfiskeriet, inden der indgås aftaler med tredjelande eller tredjeparter om adgang til ressourcer.
They should both be satisfied that such activities will not undermine the sustainability of the stocks in the coastal state’s waters.
Disse retningslinjer opfordrer til vedtagelse af foranstaltninger til bevarelse på lang sigt og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne og sikring af det økologiske grundlag for fødevareproduktion, og understreger vigtigheden af miljøstandarder for fiskeriaktiviteter uden for EU-farvande, der omfatter en økosystembaseret tilgang til fiskeriforvaltning sammen med forsigtighedstilgangen.
In 2014, all members of the FAO, including the Union and its developing country partners, unanimously adopted the Voluntary Guidelines on Securing Sustainable Small-scale Fisheries in the Context of Food Security and Poverty Eradication.
Foreligger der dokumentation for, at de betingelser, som fiskeritilladelsen er udstedt på grundlag af, ikke længere er opfyldt, bør flagmedlemsstaten træffe passende foranstaltninger, herunder til at ændre eller inddrage tilladelsen og om nødvendigt pålægge effektive sanktioner, der står i et rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning.
Point 5.7 of those Guidelines highlights that small-scale fisheries should be given due consideration before agreements on resource access are entered into with third countries and third parties.
Hvis et EU-fiskerfartøj under en regional fiskeriforvaltningsorganisation (»RFFO«) eller en partnerskabsaftale om bæredygtigt fiskeri ikke opfylder betingelserne for en fiskeritilladelse, og medlemsstaten ikke træffer passende foranstaltninger til at afhjælpe situationen, selv efter at være blevet anmodet af Kommissionen om at gøre dette, bør Kommissionen konkludere, at der ikke er truffet passende foranstaltninger.
Those Guidelines call for the adoption of measures for the long-term conservation and sustainable use of fisheries resources and for the securing of the ecological foundation for food production, underlining the importance of environmental standards for fishing activities outside Union waters that include an ecosystem-based approach to fisheries management together with the precautionary approach.
Kommissionen bør følgelig træffe yderligere foranstaltninger for at sikre, at det pågældende fartøj ikke længere fisker, så længe betingelserne ikke er opfyldt.
If there is evidence that the conditions on the basis of which a fishing authorisation has been issued are no longer met, the flag Member State should take appropriate action, including amending or withdrawing the authorisation and, if necessary, imposing effective, proportionate and dissuasive sanctions.
Unionen forpligtede sig på FN-topmødet om bæredygtig udvikling den 25. september 2015 til at gennemføre resolutionen, der indeholder slutdokumentet med titlen »Ændring af vores samfund: 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling«, herunder bæredygtighedsmålsætning 14, som er at bevare havene og bruge havene og de marine ressourcer på bæredygtig vis for at fremme bæredygtig udvikling, og bæredygtighedsmålsætning 12, som er at sikre bæredygtige forbrugs- og produktionsmønstre, og målene hertil.
In fisheries under a regional fisheries management organisation (‘RFMO’) or a Sustainable Fisheries Partnership Agreement (‘SFPA’), if a Union fishing vessel does not comply with the conditions for a fishing authorisation and the Member State fails to take appropriate action to remedy the situation, even after having been required to do so by the Commission, the Commission should conclude that no appropriate action has been taken.
Den fælles fiskeripolitiks målsætning som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 [7] (»grundforordningen«) er at sikre, at fiskeriet er miljømæssigt, økonomisk og socialt bæredygtigt og forvaltes på en måde, der er i overensstemmelse med målene om at opnå økonomiske, sociale og beskæftigelsesmæssige fordele, om genoprettelse af fiskebestandene og opretholdelse af dem over niveauer, som kan frembringe et maksimalt bæredygtigt udbytte, og som bidrager til fødevareforsyningssikkerheden.
Consequently, the Commission should take additional action to make sure that the vessel concerned should no longer fish as long as the conditions are not met.
Det er også nødvendigt ved implementeringen af denne politik at tage hensyn til udviklingssamarbejdets mål, jf. artikel 208, stk. 1, andet afsnit, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (»TEUF«).
The Union committed itself at the United Nations Summit on Sustainable Development on 25 September 2015 to implementing the resolution containing the outcome document entitled ‘Transforming our world: the 2030 Agenda for Sustainable Development’, including Sustainable Development Goal 14 which is to ‘conserve and sustainably use the oceans, seas and marine resources for sustainable development’, as well as Sustainable Development Goal 12 which is to ‘ensure sustainable consumption and production patterns’ and their targets.
Grundforordningen kræver også, at partnerskabsaftaler om bæredygtigt fiskeri begrænses til overskydende fangster som omhandlet i artikel 62, stk. 2 og 3, i UNCLOS.
The objective of the common fisheries policy (CFP), as set out in Regulation (EU) No 1380/2013 of the European Parliament and of the Council [7] (the ‘Basic Regulation’), is to ensure that fishing activities are environmentally, economically and socially sustainable and are managed consistently with the objectives of achieving economic, social and employment benefits, and of restoring and maintaining fish stocks above levels which can produce maximum sustainable yield and that they are contributing to the availability of food supplies.
Ifølge grundforordningen bør Unionen fremme den fælles fiskeripolitiks mål internationalt ved at sikre, at EU-fiskeri uden for EU-farvande er baseret på de samme principper og standarder som dem, der gælder ifølge EU-retten, og at fremme lige vilkår for EU-operatører og tredjelandsoperatører.
It is also necessary, in implementing this policy, to take account of development cooperation objectives in accordance with the second subparagraph of Article 208(1) of the Treaty on the Functioning of the European Union (‘TFEU’).
Formålet med forordningen om fiskeritilladelser var at fastsætte fælles bestemmelser for udstedelse af tilladelser til EU-fartøjer, der fisker uden for EU-farvande, med henblik på at bidrage til bekæmpelsen af ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (»IUU-fiskeri«) og muliggøre en strengere kontrol med og overvågning af EU-flåden i hele verden, samt vilkårene for at tillade fartøjer fra tredjelande at fiske i EU-farvande.
The Basic Regulation also requires that SFPAs be limited to surplus catches as referred to in Article 62(2) and (3) of UNCLOS.
Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 [8] (»IUU-forordningen«) blev vedtaget sideløbende med forordningen om fiskeritilladelser, mens Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 [9] (»kontrolforordningen«) blev vedtaget et år senere.
The Basic Regulation stresses the need to promote the objectives of the CFP internationally, ensuring that Union fishing activities outside Union waters are based on the same principles and standards as those applicable under Union law, while promoting a level playing field for Union operators and third-country operators.
Disse tre forordninger indeholder tilsammen gennemførelsesbestemmelserne til den fælles fiskeripolitik.
The FAR was intended to establish common ground for authorising fishing activities to be carried out by Union vessels outside Union waters with a view to supporting the fight against illegal, unreported and undeclared (‘IUU’) fishing and better control and monitoring of the Union fleet across the globe, as well as conditions for the authorising of third-country vessels fishing in Union waters.
IUU-forordningen, forordningen om fiskeritilladelser og kontrolforordningen er dog ikke blevet gennemført konsekvent; der har navnlig vist sig at være uoverensstemmelser mellem forordningen om fiskeritilladelser og kontrolforordningen.
Council Regulation (EC) No 1005/2008 [8] (the ‘IUU Regulation’) was adopted in parallel to the FAR, and Council Regulation (EC) No 1224/2009 [9] (‘the Control Regulation’) was adopted a year later.
I forbindelse med gennemførelsen af forordningen om fiskeritilladelser blev der desuden konstateret en række smuthuller i lovgivningen, idet visse spørgsmål vedrørende kontrol af f.eks. chartring, omflagning og tredjelandsmyndigheders udstedelse af fiskeritilladelser til EU-fiskerfartøjer uden for rammerne af en partnerskabsaftale om bæredygtigt fiskeri (»direkte tilladelser«) ikke er omfattet.
Those Regulations are the three implementing pillars of the control and enforcement provisions of the CFP.
Desuden har visse rapporteringsforpligtelser vist sig at være vanskelige at gennemføre, og det samme gør sig gældende for opdelingen af de administrative roller mellem medlemsstaterne og Kommissionen.
However, the IUU Regulation, the FAR and the Control Regulation were not implemented consistently; in particular there were inconsistencies between the FAR and the Control Regulation.
Grundprincippet i nærværende forordning er, at ethvert EU-fartøj, der fisker uden for EU-farvande, bør være i besiddelse af en tilladelse udstedt af flagmedlemsstaten og overvåges på passende vis, uanset hvor det udøver sine aktiviteter, og hvilke regler der i øvrigt gælder.
The implementation of the FAR also revealed several loopholes, since some challenges in terms of control, such as chartering, reflagging and the issuance of fishing authorisations issued by a third-country competent authority to a Union fishing vessel outside the framework of an SFPA (‘direct authorisations’), were not covered.
Udstedelse af en tilladelse bør være betinget af, at visse fælles grundlæggende kriterier er opfyldt.
Besides, some reporting obligations have proven difficult as has the division of administrative roles between the Member States and the Commission.
De oplysninger, som medlemsstaterne indsamler og sender Kommissionen, bør sætte Kommissionen i stand til at intervenere i overvågningen af EU-fiskerfartøjers fiskeri i et hvilket som helst område og til enhver tid.
The core principle of this Regulation is that any Union vessel fishing outside Union waters should be authorised by its flag Member State and monitored accordingly, irrespective of where it operates and the framework under which it does so.
Gennem de seneste år er der sket væsentlige forbedringer af Unionens eksterne fiskeripolitik med hensyn til vilkår og betingelser for partnerskabsaftaler om bæredygtigt fiskeri og den omhu, hvormed bestemmelserne håndhæves.
The issuing of an authorisation should be dependent on a basic set of common eligibility criteria being fulfilled.
Beskyttelse af Unionens interesser med hensyn til adgangsrettigheder og betingelser inden for rammerne af partnerskabsaftaler om bæredygtigt fiskeri bør være et prioriteret mål for Unionens eksterne fiskeripolitik, og der bør gælde lignende vilkår for de EU-aktiviteter, som ikke er omfattet af partnerskabsaftaler om bæredygtigt fiskeri.
The information gathered by the Member States and provided to the Commission should allow the Commission to intervene in the monitoring of the fishing operations of all Union fishing vessels in any given area outside Union waters at any time.
Hjælpefartøjer kan have stor betydning for den måde, som fiskerfartøjer fisker på, og på den mængde, de kan tage.
Recent years have seen considerable improvements in the Union’s external fisheries policy, in terms of the conditions and terms of SFPAs and the diligence with which the provisions are enforced.