natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Dette blev gjort ved at lægge de justerede produktionsomkostninger i undersøgelsesperioden sammen med de afholdte salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (»SA&G-omkostninger«) samt en rimelig fortjenstmargen.
This was done by adding to the adjusted production costs during the investigation period, the selling, general and administrative expenses incurred (‘SG&A’) and a reasonable profit margin.
Som forklaret i betragtning 46 og 65 i forordningen om midlertidig told mente Kommissionen, at beløbet til fortjeneste ikke kunne baseres på de faktiske oplysninger fra de stikprøveudtagne virksomheder i Indonesien.
As explained in recitals 46 and 65 of the provisional Regulation, the Commission considered that the amount for profit could not be based on the actual data of the sampled companies in Indonesia.
Derfor blev det beløb, der var blevet anvendt som fortjeneste, da den normale værdi blev beregnet i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 6, litra c), fastsat ud fra den rimelige fortjeneste, som en ung, innovativ og kapitalintensiv erhvervsgren af denne type kunne opnå under normale konkurrenceforhold på et frit og åbent marked, dvs. 15 % af omsætningen.
Therefore, the amount for profit used when constructing the normal value was determined under Article 2(6)(c) of the basic Regulation on the basis of the reasonable amount of profit that a young and innovative capital intensive industry of this type under normal conditions of competition in a free and open market could achieve, that is 15 % based on turnover.
I WTO-sagerne om Argentina og Indonesien blev fastsættelsen af en fortjeneste på 15 % anfægtet af begge lande, der hævdede, at dette beløb ikke var baseret på en »rimelig metode« som krævet i antidumpingaftalens artikel 2.2.2 (iii).
In the Argentina and Indonesia WTO cases, the determination of an amount of profit of 15 % was challenged by both countries who claimed that the amount for profit was not based on a ‘reasonable method’ as required by Article 2.2.2(iii) ADA.
I begge sager fastslog WTO-instanserne, at EU ikke havde handlet i modstrid med antidumpingaftalen i denne henseende.
The WTO adjudicating bodies found in both cases that the EU had not acted inconsistently with the ADA in this respect.
Det beløb til fortjeneste, der blev anvendt ved beregningen af den normale værdi, forbliver derfor 15 %.
Therefore, the amount for profit used for the construction of the normal value remains 15 %.
Én eksporterende producent fra Indonesien, PT Cermerlang Energi Perkasa, fremførte i sin bemærkning, at Kommissionen burde basere sine beregninger på oplysningerne fra producenterne i stikprøven eller under alle omstændigheder ikke automatisk anvende grundforordningens artikel 2, stk. 6, litra c).
One exporting producer from Indonesia, PT Cermerlang Energi Perkasa, claimed in its submission that the Commission should base its calculation on the data of the sampled producers, or in any case not automatically resort to Article 2(6)(c) of the basic Regulation.
Efter fremlæggelsen af oplysninger gentog producenten påstanden.
Following disclosure, it repeated the claim.
Som forklaret i betragtning 40 konstaterede WTO-instanserne dog, at Kommissionens henvisning til og anvendelse af denne artikel ikke var i modstrid med WTO-reglerne.
However, as explained in recital 40, the WTO adjudicating bodies found that recourse by the Commission to and the application of this Article was not inconsistent with WTO rules.
Loft over fortjeneste
Profit cap
Selv om WTO-panelet stadfæstede EU's fastsættelse af beløbet for fortjenesten i henhold til antidumpingaftalens artikel 2.2.2 (iii), blev det konstateret i rapporten om Indonesien, at når en myndighed fastsætter fortjenesten på grundlag af enhver anden rimelig metode i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 6, litra c), kræves det i henhold til antidumpingaftalen, at det sikres, at denne fortjeneste ikke overstiger den fortjeneste, som andre eksportører normalt opnår ved salg af varer inden for samme generelle kategori i dette land.
Although the WTO panel had upheld the EU's determination of the amount of profit under Article 2.2.2(iii) ADA, it did find in the Indonesia Report that, when an authority determines the profit on the basis of any other reasonable method under Article 2(6)(c) of the basic Regulation, the ADA requires it to ensure that that profit will not exceed the profit normally realised by other exporters of the same general category of products in the country.
Panelet mente ikke, at EU havde fastsat et sådant loft over fortjenesten.
In the panel's view, the EU had failed to establish such a profit cap.
For at fastsætte det nødvendige loft over fortjenesten i henhold til antidumpingaftalens artikel 2.2.2 (iii), er det nødvendigt at fastlægge, hvilke virksomheder der fremstiller varer, der betragtes som henhørende under »den samme generelle kategori« som biodiesel.
In order to establish the profit cap required under Article 2.2.2(iii) ADA, it needed to be determined which companies produce products that would qualify as falling within ‘the same general category’ as biodiesel.
I rapporten om Indonesien anførte panelet i punkt 7.62, at »antidumpingaftalens artikel 2.2.2 (iii) ikke indeholder nogen særlige krav om en undersøgelsesmyndighed med hensyn til definitionen af, hvilke varer der betragtes som henhørende under den samme generelle kategori af varer, med henblik på at fastsætte« den fortjeneste, der normalt opnås ved salg».
In the Indonesia Report, the Panel noted in par.
Vi er enige med Den Europæiske Union om, at der ikke er nogen forpligtelse til at fortolke anvendelsesområdet for varer i samme generelle kategori bredt«.
7.62 that ‘Article 2.2.2(iii) ADA does not specify a particular requirement on an investigating authority as to how to define what products fall within the same general category of products, for purposes of determining ‘the profit normally realized’.
I punkt 7.63 tilføjede panelet, at »efter vores opfattelse kan en rimelig og objektiv myndighed konkludere, at den samme generelle kategori af varer er en smallere kategori«.
We agree with the European Union that there is no obligation to construe the scope of products in the same general category broadly’.
På grundlag af konklusionerne i rapporten om Indonesien gennemgik Kommissionen igen de oplysninger, der var tilgængelige, og som kunne bruges til at fastlægge et loft over fortjenesten, både hvad angår Argentina og Indonesien.
In par. 7.63 it added ‘in our view, a reasonable and objective authority may conclude that the same general category of products is a narrower category’.
Kommissionen bemærkede, at der er to datasæt til rådighed, som ville henhøre under samme generelle kategori af varer.
Based on the findings of the Indonesia report, the Commission re-examined the data available to it that can be used to determine a profit cap, both for Argentina and Indonesia.
Det første datasæt blev indgivet af virksomhederne i stikprøven i forbindelse med den oprindelige undersøgelse.
It considered that there are two sets of data available to it that would fall in the same general category of products.
I antidumpingaftalens artikel 2.2.2 fastsættes det, at beløbet til fortjeneste for »den undersøgte eksportør eller producent« i henhold til artikel 2.2.2 (iii) maksimalt kan være den fortjeneste, som normalt opnås af »andre eksportører eller producenter ved salg af varer i samme generelle kategori«.
The first set of data was supplied by the sampled companies during the original investigation.
Den smalleste fortolkning af den samme generelle kategori af varer i henhold til denne artikel ville være begrænset til nøjagtig den samme vare, dvs. biodiesel.
Article 2.2.2 ADA provides that the amount for profit for ‘the exporter or producer under investigation’ is capped under Article 2.2.2(iii) by the amount of profit normally realized by ‘other exporters or producers on sales of products of the same general category’.
De data, der er nødvendige for at beregne loftet over fortjenesten, baseret på den fortjeneste, som producenter af biodiesel i Indonesien og Argentina opnåede, er let tilgængelige for Kommissionen, eftersom de blev indgivet til Kommissionen af de virksomheder, der indgik i stikprøven i den oprindelige undersøgelse.
The narrowest interpretation of the same general category of products under this article would be limited to the exact same product, i.e. biodiesel.
Den omstændighed, at den fortjeneste, de stikprøveudtagne virksomheder faktisk opnåede, ikke blev anvendt til at fastsætte en fortjenstmargen for hver af disse producenter i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 6, forhindrer ikke Kommissionen i at anvende disse data til at fastsætte loftet over fortjenesten i henhold til artikel 2, stk. 6, litra c).
The data needed to calculate the profit cap based on the profits realised by producers of biodiesel in Indonesia and Argentina are readily available to the Commission, as they were supplied to the Commission by the sampled companies during the original investigation.
Dette følger af ordlyden i punkt 7.65 i panelets rapport om Indonesien, hvor panelet ikke er enig i argumentet om, at »den fortjeneste, der normalt opnås« i antidumpingaftalens artikel 2.2.2 (iii), betyder, at en undersøger kan se bort fra den fortjeneste, der opnås ved salg, der ikke anses for at være forenelige med normal kommerciel praksis.
The fact that the profits actually realized by the sampled companies were not used to establish a profit margin for each of these producers under Article 2(6) of the basic Regulation does not preclude the Commission from using this data to establish the profit cap under Article 2(6)(c).
Én indonesisk eksporterende producent, PT Cermerlang Energi Perkasa, fremførte også i sine bemærkninger, at ud fra rapporten om Indonesien må Kommissionen ikke — ved beregningen af loftet over fortjeneste — se bort fra fortjenesten fra hjemmemarkedssalget af biodiesel i Indonesien, idet sidstnævnte ikke betragtes som havende fundet sted i normal handel.
This follows from the wording of the Panel in the Indonesia Report in par.
Ved anvendelse af denne snævre fortolkning af varekategorien, biodiesel, beregnede Kommissionen loftet over fortjenesten for en individuel producent ved at anvende beløbet for den fortjeneste, som de øvrige producenter, der var omfattet af undersøgelsen, havde opnået.
7.65 where the Panel does not agree with the argument that ‘profit normally realized’ in Article 2.2.2(iii) ADA means that an investigator may disregard the profit realized on sales that are considered not compatible with normal commercial practice.
For at beregne fortjenesten for den indonesiske producent Wilmar anvendtes eksempelvis den vejede gennemsnitlige fortjeneste, der blev opnået af de øvrige undersøgte og efterprøvede indonesiske producenter P.T.
One Indonesian exporting producer, PT Cermerlang Energi Perkasa, also claimed in its submission that based on the Indonesia Report, when calculating the profit cap, the Commission is not allowed to ignore the profit relating to the domestic sales of biodiesel in Indonesia on the basis that the latter are not considered as being made in the ordinary course of trade.
Musim Mas og P.T.
Following this narrow interpretation of the category of products, biodiesel, the Commission calculated the profit cap for an individual producer using the amount of profit realized by the other producers under investigation.
Pelita.
For example, in order to calculate the amount of profit for the Indonesian producer Wilmar, the weighted average of profits realised by the other investigated and verified Indonesian producers P.T.
Omvendt blev der for P.T.
Musim Mas and P.T.
Ciliandra anvendt den vejede gennemsnitlige fortjeneste, der blev opnået af Wilmar, P.T.
Pelita was used.
Der blev anvendt samme metode til beregning af loftet over fortjenesten for de undersøgte og efterprøvede argentinske producenter.
Conversely, for P.T.
Det andet datasæt omfatter data fra andre producenter end dem, der er omfattet af undersøgelsen, og som blev fremsendt til Kommissionen i forbindelse med den oprindelige undersøgelse.
Ciliandra, the weighted average of profits realised by Wilmar, P.T.
En af de indonesiske producenter, der blev undersøgt på daværende tidspunkt, fremlagde data fra en forretningsmæssigt forbundet virksomhed for salget af blandinger af biodiesel og mineralsk diesel samt salget af dieselbrændstof og skibsbrændstof (»andre brændstoffer«).
The same methodology was used to calculate a profit cap for the investigated and verified Argentinian producers.
Fortjenstmargenen i forbindelse med disse salg blev indberettet til at være 10,2 %.
The second set of data includes the data of producers other than those under investigation that was provided to the Commission during the original investigation.
Hvis den var blevet anvendt som loft over fortjenesten, ville denne fortjenstmargen sandsynligvis enten have medført ingen eller ubetydelige dumpingmargener for alle virksomheder i Indonesien.
One of the Indonesian producers under investigation at that time came forward with data from a related company on sales of blends of biodiesel and mineral diesel, as well as sales of diesel fuel and marine fuel oil (‘other fuels’).
Disse ikkeverificerede oplysninger blev dog kun indgivet for én producent i Indonesien, mens tilsvarende data for andre producenter i Indonesien og Argentina ikke blev stillet til rådighed for Kommissionen.
The profit margin related to these sales was reported to be 10,2 %.
Eftersom de tilgængelige data derfor ikke kan anvendes på en konsekvent måde for begge lande, betragtede Kommissionen det som værende uhensigtsmæssigt at anvende data fra blot én producent i ét land til at fastsætte loftet over fortjenesten.
If used as a profit cap, this profit margin would have likely led to no or de minimis dumping margins for all companies in Indonesia.
Derudover var det ikke muligt for Kommissionen inden for den tid, der var til rådighed efter genoptagelsen af undersøgelsen, at efterprøve nøjagtigheden af de indgivne data og de tilgrundliggende beregninger.
However, this unverified data was provided for only one producer in Indonesia, while similar data was not made available to the Commission from other producers in either Indonesia or Argentina.
Eftersom dumpingens størrelse lå under bagatelgrænsen (som forklaret i betragtning 62) og undersøgelsen derfor blev afsluttet for alle virksomheders vedkommende, anså Kommissionen det uanset hvad for at være unødvendigt at anvende de ikkeverificerede indrapporterede oplysninger om fortjeneste på salget af blandinger af biodiesel og mineralsk diesel med henblik på at fastsætte loftet over fortjenesten.
As the data available can therefore not be applied in a consistent manner to both countries, the Commission considered it inappropriate to use the data from only one producer in one country to establish a profit cap.
Kommissionen anså det i stedet for at være mere hensigtsmæssigt at anvende de oplysninger, der var indgivet og verificeret under den oprindelige undersøgelse.
In addition, within the time available to the Commission following the re-opening of the investigation it was not feasible to verify the accuracy of the data provided and the underlying calculations.
To eksporterende producenter i Indonesien, Wilmar og PT Pelita Agung Agrindustri, samt de indonesiske myndigheder hævdede, at Kommissionens skønsmargen ved udvælgelsen af dataene, der blev anvendt til at fastsætte loftet over fortjenesten, er begrænset af konklusionerne i panelets rapport om Indonesien.
In any event, since as found in recital 62 the amount of dumping for the country as a whole is found to be de minimis and, accordingly, the investigation is terminated for all companies, the Commission did not deem it necessary to use the unverified reported profit data on sales of blends of biodiesel with mineral diesel for the purpose of establishing a profit cap.
Efter fremlæggelsen af oplysninger gentog Wilmar dette argument.
The Commission instead considered it more appropriate to rely on the data that was provided and verified during the original investigation.
Ifølge disse interesserede parter skal Kommissionen enten anvende beløbene for fortjeneste på salg af blandinger af biodiesel med mineralsk diesel eller den opnåede fortjeneste på salg af dieselbrændstof og skibsbrændstof.
Two exporting producers in Indonesia, Wilmar and PT Pelita Agung Agrindustri, as well as the authorities of Indonesia claimed that the discretion of the Commission in choosing the data in order to determine a profit cap is limited by the findings of the Panel in the Indonesia Report.
Der er dog intet i rapporten om Indonesien, der forhindrer Kommissionen i at anvende andre tilgængelige relevante oplysninger.
Following disclosure, Wilmar reiterated that point.
Panelet fastslår i punkt 7.70, at »EU's myndigheder kunne have taget hensyn til dette salg ved fastsættelsen af loftet over fortjenesten«, og i punkt 7.72, at »EU's myndigheder burde have taget hensyn til salget af dieselbrændstof og skibsbrændstof fra [[***]] med henblik på fastsættelse af loftet over fortjenesten«.
According to these interested parties, the Commission must use either the profit amounts on sales of blends of biodiesel with mineral diesel or the profits obtained on sales of diesel fuels and marine fuel oil.
Panelets anvendelse af formuleringen »kunne« og »burde« i rapporten om Indonesien antyder, at panelet mener, at Kommissionen var nødt til at overveje, hvorvidt disse oplysninger kunne anvendes til at fastsætte et loft over fortjenesten, snarere end at se bort fra disse oplysninger baseret på en ukorrekt fortolkning af udtrykket »den fortjeneste, der normalt opnås«.
However, nothing in the Indonesia Report prevents the Commission from using other available relevant data.
Overvejelsen omkring disse salg er nu medtaget i betragtning 49, og det blev hverken fundet hensigtsmæssigt eller nødvendigt at anvende disse specifikke salg.
The Panel states in par.
I sine indlæg fremlagde EBB et alternativt datasæt, som Kommissionen kunne anvende til at beregne et loft over fortjenesten.
7.70 that the ‘EU authorities could have considered these sales for the determination of the profit cap’ and in par.
Disse data vedrørte tre virksomheder, der hverken producerede eller solgte den pågældende vare i nogen af de undersøgte lande i løbet af undersøgelsesperioden.
7.72 that ‘the EU authorities should have considered sales of diesel fuels and marine fuel oil by [[***]] to determine the profit cap.’
På grundlag af offentligt tilgængelige data og oplysninger fra to af de eksporterende producenter i Indonesien var det tydeligt, at ingen af de tre virksomheder er baseret i Indonesien, men i stedet i Malaysia og Singapore.
The use of the words ‘could’ and ‘should’ by the Panel in the Indonesia Report indicates that the Panel believes the Commission had to consider whether these data could be used to establish a profit cap or not, rather than disregarding that information based on an incorrect interpretation of the phrase ‘profits normally realized’.
EBB's fremsendte data er aggregerede data hentet fra årsrapporter og/eller resultater fra de relevante virksomheder og dækker muligvis over fortjenstmargener for et bredt varesortiment og for forretningsmæssigt forbundne virksomheder.
The consideration of these sales has now been done in recital 49, and the use of these particular sales was neither considered appropriate, nor necessary.
Kommissionen var ikke enig i, at disse data var hensigtsmæssige i forbindelse med at fastsætte et loft over fortjenesten.
In its submissions, EBB provided an alternative set of data which the Commission could use to calculate a profit cap.
Disse virksomheders vigtigste varer er palmeolie og varer såsom fedtsyrer, glycerin, gødning, sukker og melasse, stearin, kakaosmør og oliekemikalier.
These data concerned three companies that did not produce or sell the product concerned in one of the countries under investigation during the investigation period.
Nogle virksomheder leverer også ikkeforbundne tjenester såsom drift af beboelsesejendomme, likviditetsstyring eller vedligeholdelse af jernbanenet.
Based on publicly available information and information provided by two of the exporting producers in Indonesia, it became clear that all three companies are not based in Indonesia but instead in Malaysia and Singapore.
Disse virksomheders varer kan ikke anses for at henhøre under den samme generelle varekategori som den pågældende vare, biodiesel.
The data provided by EBB was aggregated data taken from annual reports and/or results announcement of the relevant companies and represents profit margins for possibly a wide range of products and related companies.
Dette er navnlig tilfældet for varen palmeolie, eftersom dette er den råvare, der anvendes som input til fremstilling af biodiesel.
The Commission did not agree that these data are appropriate to determine a profit cap.
Kommissionen mener, at medtagelsen af denne vare i samme generelle kategori som biodiesel ville indebære en alt for bred fortolkning af denne kategori.
The main products of these companies are palm oil and products such as fatty acids, glycerine, fertilizers, sugar and molasses, stearin, cocoa butter or oleo chemicals.
Kommissionen afslog derfor at anvende de foreslåede data.
Some companies also provide unrelated services such as the operation of residential properties, treasury management or railroad maintenance.
I en nyligt afsluttet antidumpingundersøgelse vedrørende importen af biodiesel fra Indonesien til USA beregnede de amerikanske myndigheder en fortjenstmargen på 6,15 %.
The products of these companies cannot be considered to fall within the same general category of products as the product concerned, biodiesel.
Kommissionen undersøgte, om dette tal kunne bruges som et loft over fortjenesten.
This is especially the case for the product palm oil, as this is the raw material used as main input for the production of biodiesel.
Eftersom det var indhentet fra regnskaberne hos en producent, der var beliggende i Tyskland, kunne Kommissionen dog heller ikke bruge disse data.
The Commission considers that including this product in the same general category as biodiesel would entail a too broad interpretation of that category.
Alt i alt følger den metode, der er beskrevet i betragtning 46-48, logikken i antidumpingaftalens artikel 2.2.2 (iii), og der anvendes kendte data, som er til rådighed for Kommissionen, uden at der er behov for yderligere undersøgelser.
The Commission therefore rejected the use of the proposed data.
Et vægtet gennemsnit af enhver kombination af disse fortjenstmargener ville derfor også altid resultere i et loft over fortjenesten på over 15 %.
However, given that it was derived from the financial statements of a producer based in Germany, it could not use these data either.
Dette betyder, at den fortjenstmargen på 15 %, der blev fastlagt i den oprindelige undersøgelse, er lavere end de individuelle lofter over fortjenesten og er derfor den fortjenstmargen, der skal anvendes ved beregningerne af dumpingmargenerne.
In conclusion, the methodology set out in recitals 46 to 48 follows the logic of Article 2.2.2(iii) ADA and uses the data known and available on file to the Commission, without the need for further investigation.
For Indonesiens vedkommende lå de fortjenstmargener, der reelt blev opnået af de producenter, der var omfattet af undersøgelsen, også på over 15 % for alle på nær én virksomhed.
It is therefore considered that this methodology is the most appropriate in this case.
Eftersom der blev anvendt et vejet gennemsnit til at beregne de individuelle lofter over fortjenesten, medfører denne fortjenstmargen på under 15 % et loft over fortjenesten for visse producenter på under 15 %, hvilket nødvendiggør en nedjustering af nogle af de fortjenstmargener, der blev anvendt til beregningen af dumpingmargenerne.
Using this methodology yields the following results.
For én virksomhed var loftet over fortjenesten på over 15 %, hvilket betyder, at det stadig er fortjenstmargenen på 15 %, der skal anvendes.
For Argentina, all producers involved had an actual profit margin above the 15 % that, as explained in recitals 39 and 40, was used in the original investigation.