natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Udvælgelsen af kreditvurderingsbureauer bør være konsekvente over tid.
Managers of MMFs should undertake a new assessment of money market instruments, securitisations and ABCPs whenever there is a material change, in particular when it comes to the attention of the manager of an MMF that a money market instrument, securitisation or ABCP is downgraded below the two highest short-term credit ratings provided by any credit rating agency regulated and certified in accordance with Regulation (EC) No 1060/2009 of the European Parliament and of the Council [7].
På baggrund af det arbejde, der er udført med henblik på at reducere investorers overdrevne tillid til internationale organers kreditvurderinger, såsom IOSCO og FSB, samt i EU-retten, herunder forordning (EF) nr. 1060/2009 og Europa-Parlamentets og Rådes direktiv 2013/14/EU [8], er det ikke hensigtsmæssigt at forbyde enheder, herunder pengemarkedsforeninger, at anmode om eller finansiere en ekstern kreditvurdering.
To that end, the manager of an MMF should be able to establish an internal procedure for the selection of credit rating agencies suited to the specific investment portfolio of the MMF and for determining the frequency at which the MMF should monitor the ratings of those agencies.
For at undgå, at forvaltere af pengemarkedsforeninger anvender forskellige vurderingskriterier ved vurderingen af kreditrisikoen ved et pengemarkedsinstrument, en securitisering eller et gældsbrev med sikkerhed i konkrete aktiver og dermed tildeler samme instrument forskellige risikokarakteristika, er det væsentligt, at forvaltere af pengemarkedsforeninger går ud fra samme kriterier.
The selection of credit rating agencies should remain consistent over time.
Med henblik herpå bør minimumskriteriet for vurderingen af et pengemarkedsinstrument, en securitisering og et gældsbrev med sikkerhed i konkrete aktiver harmoniseres.
Taking note of the work done on reducing investor over-reliance on credit ratings by international bodies, such as IOSCO and the FSB, as well as in Union law, including in Regulation (EC) No 1060/2009 and Directive 2013/14/EU of the European Parliament and of the Council [8], it is not appropriate to prohibit any product, including MMFs, from soliciting or financing an external credit rating.
Som eksempler på interne kriterier for kreditkvalitetsvurdering kan nævnes kvantitative kendetegn vedrørende emittenten af instrumentet, f.eks. regnskabsnøgletal, udviklingen i balancen og rentabilitetsmål, der hver især vurderes og sammenlignes med sammenlignelige virksomheder og grupper i branchen, og kvalitative kendetegn vedrørende emittenten af instrumentet, såsom ledelseseffektivitet og selskabsstrategi, som hver især analyseres med henblik på at sikre, at emittentens overordnede strategi ikke har negativ indflydelse på emittentens fremtidige kreditkvalitet.
In order to ensure that managers of MMFs do not use different assessment criteria for evaluating the credit quality of a money market instrument, securitisation or ABCP and thus attribute different risk characteristics to the same instrument, it is essential that managers of MMFs rely on the same criteria.
Et positivt resultat af den interne kreditkvalitetsvurdering bør afspejle tilstrækkelig kreditværdighed for så vidt angår emittenten af instrumenterne og tilstrækkelig kreditkvalitet for så vidt angår instrumenterne.
To that end, the minimum criteria for the assessment of a money market instrument, securitisation and ABCP should be harmonised.
For at udvikle en gennemsigtig og kohærent intern procedure for kreditkvalitetsvurdering bør forvalteren af en pengemarkedsforening dokumentere proceduren og kreditkvalitetsvurderingerne.
Examples of internal credit quality assessment criteria are quantitative measures on the issuer of the instrument, such as financial ratios, balance sheet dynamics and profitability guidelines, each of which is evaluated and compared to those of industry peers and groups, and qualitative measures on the issuer of the instrument, such as management effectiveness and corporate strategy, each of which is analysed with a view to determining that the issuer's overall strategy does not impede on its future credit quality.
Dette krav bør sikre, at proceduren følger et klart sæt regler, der kan overvåges, og at der efter anmodning gives oplysninger om den anvendte metodologi til investorerne og de kompetente myndigheder i overensstemmelse med denne forordning.
A favourable outcome of the internal credit quality assessment should reflect sufficient creditworthiness of the issuer of the instruments and sufficient credit quality of the instruments.
For at begrænse pengemarkedsforeningers porteføljerisiko er det vigtigt at fastsætte løbetidsbegrænsninger i form af en højest tilladt vægtet gennemsnitlig renteløbetid (WAM) og vægtet gennemsnitlig restlevetid (WAL).
In order to develop a transparent and coherent internal credit quality assessment procedure, the manager of an MMF should document the procedure and the credit quality assessments.
WAM anvendes til at måle en pengemarkedsforenings følsomhed over for skiftende pengemarkedsrenter.
That requirement should ensure that the procedure follows a clear set of rules that can be monitored and that the methodologies employed are communicated, upon request, to the investors and competent authorities in accordance with this Regulation.
Når WAM bestemmes, bør forvaltere af pengemarkedsforeninger tage højde for indvirkningen af afledte finansielle instrumenter, indlån, genkøbsaftaler og omvendte genkøbsaftaler og lade effekten heraf afspejles i pengemarkedsforeningens renterisiko.
To reduce the portfolio risk of MMFs, it is important to set maturity limitations, providing for a maximum allowable weighted average maturity (WAM) and weighted average life (WAL).
Hvis en pengemarkedsforening indgår en swaptransaktion for at opnå eksponering for et fastrenteinstrument i stedet for en variabel rente, bør der tages hensyn hertil, når WAM bestemmes.
WAM is used to measure the sensitivity of an MMF to changing money market interest rates.
WAL anvendes til at måle kreditrisikoen ved en pengemarkedsforenings portefølje: jo længere tilbagebetalingen af hovedstolen udskydes, desto højere er kreditrisikoen.
When determining the WAM, managers of MMFs should take into account the impact of financial derivative instruments, deposits, repurchase agreements and reverse repurchase agreements and reflect their effect on the interest rate risk of the MMF.
WAL anvendes også til at begrænse likviditetsrisici ved en pengemarkedsforenings portefølje.
When an MMF enters into a swap transaction in order to gain exposure to a fixed rate instrument instead of a floating rate, that fact should be taken into account for determining the WAM.
I modsætning til beregningen af WAM er det ved beregningen af WAL for variabelt forrentede værdipapirer og strukturerede finansielle instrumenter ikke tilladt at bruge rentetilpasningstidspunkter, men kun den i det finansielle instrument fastsatte endelige dato for udløb.
WAL is used to measure the credit risk of an MMF's portfolio: the longer the reimbursement of the principal is postponed, the higher the credit risk.
Den løbetid, der anvendes ved beregning af WAL, er restløbetiden indtil ubetinget indløsning, idet dette er den eneste dato, hvor forvaltningsselskabet med rimelighed kan forvente, at instrumentet vil være indløst.
WAL is also used to limit the liquidity risk of an MMF's portfolio.
På grund af den særlige karakter af de underliggende aktiver for visse securitiseringer og gældsbreve med sikkerhed i konkrete aktiver, i tilfælde af amortiserende instrumenter, bør WAL kunne baseres på beregningen af løbetiden for amortiserede instrumenter, enten på den kontraktlige tilbagebetalingsprofil for sådanne instrumenter eller på tilbagebetalingsprofilen for de underliggende aktiver, hvorfra pengestrømmene for tilbagekøbet af disse instrumenter hidrører.
In contrast to the calculation of the WAM, the calculation of the WAL for floating rate securities and structured financial instruments does not permit the use of interest rate reset dates and instead only uses a financial instrument's stated final maturity.
For at styrke pengemarkedsforeningers evne til at efterkomme indløsningskrav og forhindre, at deres aktiver likvideres til stærkt nedsatte priser, bør pengemarkedsforeninger løbende have en minimumsmængde likvide aktiver med udløb inden for en dag eller en uge.
The maturity used for calculating the WAL is the residual maturity until legal redemption, since that is the only date on which the management company can reasonably expect that the instrument will have been reimbursed.
Aktiver med udløb inden for en dag bør omfatte aktiver som f.eks. kontanter, værdipapirer, der forfalder inden for én arbejdsdag, og omvendte genkøbsaftaler.
Due to the particular nature of the underlying assets for some securitisations and ABCPs, in the case of amortising instruments, the WAL should be able to be based on the maturity calculation for amortising instruments either on the contractual amortisation profile of such instruments or the amortisation profile of the underlying assets from which the cash-flows for the redemption of such instruments result.
Aktiver med udløb inden for en uge bør omfatte aktiver som f.eks. kontanter, værdipapirer, der forfalder inden for én uge, og omvendte genkøbsaftaler.
In order to strengthen MMFs' ability to face redemptions and prevent their assets from being liquidated at heavily discounted prices, MMFs should hold on an ongoing basis a minimum amount of liquid assets that mature daily or weekly.
I tilfælde af statsgældsbaserede pengemarkedsforeninger med konstant nettoaktivværdi og pengemarkedsforeninger med nettoaktivværdi med lav volatilitet bør en begrænset procentdel af offentlige værdipapirer med en restløbetid på 190 dage, som kan afvikles inden for én arbejdsdag, også kunne medregnes i de ugentlige likviditetskrav.
Daily maturing assets should comprise assets such as cash, securities that mature within one working day and reverse repurchase agreements.
I tilfælde af pengemarkedsforeninger med variabel nettoaktivværdi bør en begrænset procentdel af pengemarkedsinstrumenter eller investerbare pengemarkedsforeningers andele eller kapitalandele også kunne medregnes i de ugentlige likviditetskrav, forudsat at de kan afvikles inden for fem arbejdsdage.
Weekly maturing assets should comprise assets such as cash, securities that mature within one week and reverse repurchase agreements.
For at beregne andelen af aktiver med udløb inden for en dag og en uge bør den ubetingede indløsningsdato for aktivet anvendes.
In the case of public debt CNAV MMFs and low volatility net asset value MMFs (LVNAV MMFs), a limited percentage of government paper with a residual maturity of 190 days that can be settled within one working day should also be able to be counted towards the weekly liquidity requirements.
Der kan tages hensyn til en pengemarkedsforenings forvalters mulighed for at opsige en kontrakt med kort varsel.
In the case of variable net asset value MMFs (VNAV MMFs), a limited percentage of money market instruments or units or shares of eligible MMFs should also be able to be counted towards the weekly liquidity requirements provided they can be settled within five working days.
Hvis f.eks. en omvendt genkøbsaftale kan opsiges med et forudgående varsel på en arbejdsdag, bør den tælle som et aktiv med udløb inden for en dag.
To calculate the proportion of daily and weekly maturing assets, the legal redemption date of the asset should be used.
Hvis forvalteren har mulighed for at hæve penge på en indlånskonto med et forudgående varsel på en arbejdsdag, bør den tælle som et aktiv med udløb inden for en dag.
The possibility for the manager of an MMF to terminate a contract on a short-term basis can be taken into consideration.
Når et finansielt instrument indbefatter en salgsoption, som frit kan udnyttes på daglig basis eller inden for fem arbejdsdage, og aftalekursen ligger tæt på den forventede værdi af instrumentet, bør det pågældende instrument betragtes som et aktiv med udløb inden for en dag eller en uge.
For instance, if a reverse repurchase agreement can be terminated by giving prior notice of one working day, it should count as a daily maturing asset.
Da pengemarkedsforeninger kan investere i aktiver med forskellige løbetidsintervaller, er det vigtigt, at investorerne kan skelne de forskellige kategorier af pengemarkedsforeninger fra hinanden.
If the manager has the possibility of withdrawing cash from a deposit account by giving prior notice of one working day, it should count as a daily maturing asset.
Pengemarkedsforeninger bør derfor klassificeres enten som pengemarkedsforeninger med kort løbetid eller som standardpengemarkedsforeninger.
When a financial instrument embeds a put option and the put can be freely exercised on a daily basis, or within five working days, and the strike price of the put is close to the expected value of the instrument, that instrument should count respectively as a daily or weekly maturing asset.
Pengemarkedsforeninger med kort løbetid har som mål at tilbyde et afkast som pengemarkedsrenten og samtidig give det højest mulige sikkerhedsniveau for investorerne.
Given that MMFs can invest in assets with different maturity ranges, it is important for investors to be able to distinguish between different categories of MMFs.
Med kort WAM og WAL holdes løbetidsrisikoen og kreditrisikoen ved pengemarkedsforeninger med kort løbetid på et lavt niveau.
Therefore, an MMF should be classified as either a short-term MMF or as a standard MMF.
Standardpengemarkedsforeninger har som mål at give afkast, der er lidt højere end afkastet på pengemarkedet, og derfor investerer de i aktiver, der har længere løbetid.
Short-term MMFs have the objective of offering money market rate returns while ensuring the highest possible level of safety for the investors.
For at opnå disse bedre resultater bør standardpengemarkedsforeninger have lov til at anvende udvidede grænser for porteføljerisikoen, f.eks. WAM og WAL.
With short WAM and WAL, the duration risk and credit risk of short-term MMFs are kept at low levels.
I henhold til artikel 84 i direktiv 2009/65/EF har forvaltere af pengemarkedsforeninger i form af investeringsinstitutter mulighed for midlertidigt at udsætte indløsning i undtagelsestilfælde, når omstændighederne kræver det.
Standard MMFs have the objective of offering returns slightly higher than money market returns, and they therefore invest in assets that have an extended maturity.
I henhold til artikel 16 i direktiv 2011/61/EU og i artikel 47 i Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 231/2013 [9] kan forvaltere af pengemarkedsforeninger i form af alternative investeringsfonde anvende særlige foranstaltninger, hvis foreningens aktiver bliver illikvide.
To achieve such outperformance, standard MMFs should be permitted to employ extended limits for the portfolio risk such as WAM and WAL.
For at sikre en hensigtsmæssig likviditetsforvaltning bør pengemarkedsforeninger indføre sunde politikker og procedurer til at kende deres investorer.
Under Article 84 of Directive 2009/65/EC, the managers of MMFs that are UCITS have the possibility of temporarily suspending redemptions in exceptional cases where circumstances so require.
De politikker, som forvalteren af en pengemarkedsforening indfører, bør bidrage til en forståelse af pengemarkedsforeningens investorbasis, i det omfang der kan forventes store indløsningskrav.
Under Article 16 of Directive 2011/61/EU and in Article 47 of the Commission Delegated Regulation (EU) No 231/2013 [9], the managers of MMFs that are AIFs can use special arrangements in order to cope with a supervening illiquidity of the funds' assets.
For at undgå, at pengemarkedsforeningen udsættes for massive og pludselige indløsningskrav, bør opmærksomheden særlig rettes mod store investorer, der udgør en væsentlig andel af pengemarkedsforeningens aktiver, f.eks. hvis der er tale om en enkelt investor, der udgør mere end den andel, som består i aktiver med udløb inden for en dag.
In order to ensure appropriate liquidity management, MMFs should establish sound policies and procedures to get to know their investors.
Forvalteren af en pengemarkedsforening bør i videst muligt omfang være opmærksom på dens investorers identitet, også selv om de er repræsenteret ved klientkonti, portaler eller andre indirekte købere.
The policies that the manager of an MMF puts in place should help in understanding the MMF's investor base, to the extent that large redemptions could be anticipated.
Som led i forsigtighedsbaseret risikostyring bør pengemarkedsforeninger som minimum hvert halve år foretage stresstestning.
So that an MMF does not face sudden massive redemptions, particular attention should be paid to large investors representing a substantial portion of the MMF's assets, such as with one investor representing more than the proportion of daily maturing assets.
Forvalteren af en pengemarkedsforening forventes at handle for at styrke pengemarkedsforeningens robusthed, når resultaterne af stresstestningen peger i retning af sårbarheder.
The manager of an MMF should whenever possible look at the identity of its investors, even if they are represented by nominee accounts, portals or any other indirect buyer.
For at afspejle den faktiske værdi af aktiverne bør opgørelse til markedsværdi være den foretrukne værdiansættelsesmetode.
As part of prudent risk management, MMFs should, at least bi-annually, conduct stress testing.
Det bør ikke være tilladt for en forvalter af en pengemarkedsforening at anvende opgørelse til modelværdi, hvis opgørelse til markedsværdi giver en pålidelig værdi af aktiverne, da opgørelse til modelværdi er tilbøjelig til at resultere i en mindre korrekt værdiansættelse.
The manager of an MMF is expected to act in order to strengthen the MMF's robustness whenever the results of stress testing point to vulnerabilities.
Aktiver som f.eks. skatkammerbeviser og kortfristede gældsbeviser udstedt af lokale myndigheder samt andre værdipapirer med middel eller kort løbetid forventes generelt at have en pålidelig værdiansættelse ved anvendelse af metoden med opgørelse til markedsværdi.
In order to reflect the actual value of assets, the use of mark-to-market should be the preferred method of valuation.
Ved værdiansættelse af commercial papers eller indlånsbeviser bør forvalteren af en pengemarkedsforening kontrollere, om der findes en korrekt prisfastsættelse via et sekundært marked.
The manager of an MMF should not be allowed to use mark-to-model when mark-to-market provides a reliable value of the asset, as mark-to-model is prone to providing less accurate valuation.
Den genkøbspris, som emittenten tilbyder, skal også anses for at udgøre et godt skøn over værdien af et commercial paper.
Assets such as treasury and local authority bills, medium- or short-term notes are generally the ones that are expected to have a reliable mark-to-market value.
Visse aktiver kan være vanskelige at værdiansætte baseret på markedspriserne, f.eks. visse former for OTC-derivater, som handles i meget begrænset omfang.
For valuing commercial papers or certificates of deposit, the manager of an MMF should check if accurate pricing is provided by a secondary market.
Hvis dette er tilfældet, og hvis opgørelse til markedsværdi ikke giver en pålidelig værdi af aktiverne, bør forvalteren af en pengemarkedsforening tildele aktivet en rimelig værdi ved at anvende opgørelse til modelværdi som værdiansættelsesmetode, f.eks. bør forvalteren af en pengemarkedsforening anvende markedsdata, såsom afkast på sammenlignelige emissioner og sammenlignelige emittenter, eller ved at tilbagediskontere aktivets pengestrømme.
The buy-back price offered by the issuer is also considered to represent a good estimate of the value of the commercial paper.
Opgørelse til modelværdi anvender finansielle modeller til at tildele et aktiv en rimelig værdi.
Some assets can be inherently difficult to value based on market prices, for example some OTC derivatives which are thinly traded.
Sådanne modeller kan f.eks. udarbejdes af pengemarkedsforeningen, eller også kan pengemarkedsforeningen bruge eksisterende modeller fra eksterne parter, såsom dataudbydere.
Where that is the case and where mark-to-market does not provide a reliable value of the assets, the manager of an MMF should assign a fair value to the asset by using mark-to-model, for example the manager of an MMF should use market data such as yields on comparable issues and comparable issuers or by discounting the asset's cash-flows.
Statsgældsbaserede pengemarkedsforeninger med konstant nettoaktivværdi har som formål at bevare investeringens kapital og samtidig sikre en høj likviditetsgrad.
Mark-to-model uses financial models to allocate a fair value to an asset.
De fleste statsgældsbaserede pengemarkedsforeninger med konstant nettoaktivværdi har en nettoaktivværdi pr. andel eller kapitalandel, der er sat til f.eks. 1 EUR, 1 USD eller 1 GBP, når de udlodder afkast til investorerne.
Such models can, for example, be developed by the MMF itself, or the MMF can use existing models from external parties such as data vendors.
Andre statsgældsbaserede pengemarkedsforeninger med konstant nettoaktivværdi akkumulerer afkast i foreningens nettoaktivværdi, samtidig med at de fastholder aktivets indre værdi på et konstant niveau.
Public debt CNAV MMFs have the objective of preserving the capital of the investment while ensuring a high degree of liquidity.
For at tage højde for de særlige forhold, der gør sig gældende for statsgældsbaserede pengemarkedsforeninger med konstant nettoaktivværdi og pengemarkedsforeninger med nettoaktivværdi med lav volatilitet, bør de for så vidt angår visse aktiver også have tilladelse til at anvende den internationalt accepterede metode med opgørelse til amortiseret kostpris som fastsat i de af Unionen vedtagne anerkendte internationale regnskabsstandarder.
The majority of public debt CNAV MMFs have a net asset value (NAV) per unit or share set, for example, at EUR 1, USD 1 or GBP 1, when they distribute the income to the investors.
Med henblik på at sikre, at forskellen mellem den konstante nettoaktivværdi pr. andel eller kapitalandel og nettoaktivværdien pr. andel eller kapitalandel overvåges løbende, bør statsgældsbaserede pengemarkedsforeninger med konstant nettoaktivværdi og pengemarkedsforeninger med nettoaktivværdi med lav volatilitet imidlertid også beregne værdien af sine aktiver ved hjælp af opgørelse til markedsværdi eller opgørelse til modelværdi.
Other public debt CNAV MMFs accumulate income in the NAV of the fund while maintaining the intrinsic value of the asset at a constant value.
Da en pengemarkedsforening bør offentliggøre en nettoaktivværdi, der afspejler alle bevægelser i værdien af dens aktiver, bør den offentliggjorte nettoaktivværdi højst afrundes til det nærmeste basispoint, eller modværdien hertil.
To allow for the specificities of public debt CNAV MMFs and LVNAV MMFs, they should also be permitted to use the internationally recognised amortised cost method as set out under international accounting standards adopted by the Union for certain assets.
Når nettoaktivværdien offentliggøres i en bestemt valuta, f.eks. 1 EUR, bør den løbende værdiændring derfor finde sted for hver 0,0001 EUR.
Nevertheless, for the purpose of ensuring that the difference between the constant NAV per unit or share and the NAV per unit or share is monitored at all times, public debt CNAV MMFs and LVNAV MMFs should also calculate the value of their assets on the basis of mark-to-market or mark-to-model.
Hvis der er tale om en nettoaktivværdi på 100 EUR, bør den løbende værdiændring finde sted for hver 0,01 EUR.
As an MMF should publish a NAV that reflects all movements in the value of its assets, the published NAV should be rounded at a maximum to the nearest basis point or its equivalent.