natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Medlemsstaterne er forpligtet til at træffe en afgørelse om tilbagesendelse af enhver tredjelandsstatsborger, som opholder sig ulovligt på deres område, medmindre EU-retten udtrykkeligt fastsætter en undtagelse fra denne forpligtelse (se listen over undtagelser nedenfor).
Penal sanctions aimed at dissuading such returnees from remaining illegally must ensure full observance of fundamental rights, particularly those guaranteed by the ECHR (see judgment of the ECJ in Case C-329/11, Achughbabian, paragraphs 48 and 49) and shall comply with the proportionality principle.
Medlemsstaterne må i praksis ikke acceptere, at tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold befinder sig på deres område uden enten at indlede en tilbagesendelsesprocedure eller give dem opholdstilladelse.
The Commission recommends that Member States foresee effective, proportionate and dissuasive sanctions in national legislation (for example fines, seizure of documents, reduction/refusal of benefits/allowance, refusal of work permit) in relation to third-country nationals who intentionally obstruct the return process (for example disposing of travel document, providing false identity, preventing identification, repeated refusal to embark), provided that such sanctions do not impair achieving the objective of the Return Directive and ensure full observance of fundamental rights.
Denne forpligtelse, som medlemsstaterne har til enten at indlede tilbagesendelsesprocedurer eller give opholdstilladelse, skal mindske forekomsten af »gråzoner« med henblik på at forhindre, at personer med ulovligt ophold udnyttes, og øge retssikkerheden for alle involverede personer.
Criminalisation of mere illegal stay: Member States cannot impose imprisonment under national criminal law on the sole ground of illegal stay before or during carrying out return procedures since this would delay return (see judgment of the ECJ in Case C-61/11, El Dridi).
Medlemsstaterne skal træffe afgørelse om tilbagesendelse, uanset om den pågældende tredjelandsstatsborger er i besiddelse af et gyldigt ID- eller rejsedokument eller ej, og uanset om et tredjeland vil tilbagetage den pågældende eller ej.
However, the Return Directive does not prevent Member States from imposing a sentence of imprisonment to punish the commission of offences other than those stemming for the mere fact of illegal stay, including in situations where the return procedures has not yet been completed (see judgment of the ECJ in Case C-47/15, Affum, paragraph 65).
Gyldigheden af afgørelser om tilbagesendelse skal ikke være tidsbegrænset.
Financial penalties: the imposition of a (proportionate) financial penalty for illegal stay under national criminal law is not as such incompatible with the objectives of the Return Directive since it does not prevent a return decision from being issued and implemented in full compliance with the conditions set out in the Directive (see judgment of the ECJ in Case C-430/11, Sagor).
De kompetente nationale myndigheder skal kunne fuldbyrde afgørelser om tilbagesendelse uden at skulle indlede proceduren igen efter et vist tidsrum (f.eks. et år), forudsat at den pågældende tredjelandsstatsborgers individuelle situation ikke i væsentlig grad har ændret sig de facto eller de jure (f.eks. ændring af retlig status, risiko for refoulement), uden at dette berører den pågældendes ret til at blive hørt og adgang til effektive retsmidler.
National legislation which — in the event of illegal stay — provides for either a fine or removal is incompatible with the Return Directive, since the two measures are mutually exclusive, undermining the effectiveness of the Directive (see judgment of the ECJ in Case C-38/14, Zaizoune).
Midlertidig genindførelse af kontrol ved de indre grænser mellem Schengenlandene påvirker ikke dette princip.
Immediate expulsion under national criminal law (in cases which are not excluded from the scope of the Return Directive under Article 2(2)(b) — see section 2.3 above): this is only allowed in so far as the judgement stating this penalty complies with all safeguards of the Return Directive (including on the form of return decisions, legal safeguards and advance consideration of the possibility of voluntary departure) (see judgment of the ECJ in Case C-430/11, Sagor).
Undtagelser fra denne hovedregel fremgår af afsnit 5.2, 5.3, 5.4, 5.5 og 5.8 nedenfor.
House arrest under national criminal law: this is only allowed if guarantees are in place that house arrest does not impede return and that it comes to an end as soon as the physical transportation of the individual concerned out of that Member State is possible (see judgment of the ECJ in Case C-430/11, Sagor).
Der kan i henhold til national lovgivning pålægges en administrativ bøde for ulovligt ophold samtidig med vedtagelsen af en afgørelse om tilbagesendelse.
‘Justified reasons for non-return’ may:
En administrativ bøde kan dog ikke erstatte medlemsstaternes forpligtelse til at træffe en afgørelse om tilbagesendelse og foretage udsendelsen (se Domstolens dom i sag, C-38/14, Zaizoune).
either be reasons outside the scope of influence of the returnee (for example delays in obtaining necessary documentation from third countries caused by bad cooperation of third-country authorities, crisis situation in country of return making safe return impossible, granting of formal postponement of return to certain categories of returnees), or
I afgørelser om tilbagesendelse fastsættes den berørte tredjelandsstatsborgers pligt til at forlade den medlemsstats område, som har truffet afgørelsen, og tage til et tredjeland i overensstemmelse med definitionen på »tilbagesendelse« (se afsnit 1.3), eller med andre ord, at tredjelandsstatsborgeren skal forlade EU-medlemsstaternes og de associerede Schengenlandes område.
reasons within the sphere of the returnee, which are recognised as legitimate or justified by Union or national law (for example, health problems or family reasons leading to postponement of removal, pending appeal procedure with suspensive effect, decision to cooperate with authorities as witness).
En manglende præcisering af den forpligtelse, der påhviler den pågældende tredjelandsstatsborger, kan have utilsigtede følger ved at skabe risiko for sekundære bevægelser, som ikke er tilladt.
The mere subjective wish to stay in the EU can never be as such considered a ‘justified reason’.
Der skal også i henhold til tilbagesendelsesdirektivet træffes afgørelse om tilbagesendelse, når en tilbagesendelsesprocedure gennemføres via en tilbagetagelsesaftale: Brugen af tilbagetagelsesaftaler med et tredjeland (som omfatter forholdet mellem EU-medlemsstater og tredjelande) berører ikke den fulde og inklusive anvendelse af tilbagesendelsesdirektivet (som omfatter forholdet mellem den udsendende stat og den person, der skal tilbagesendes) i hver enkelt tilbagesendelsessag.
‘Non-justified reasons for non-return’ may be reasons within the scope of influence of the returnee which are not recognised as legitimate or justified by Union or national law (for instance lack of cooperation in obtaining travel documents, lack of cooperation in disclosing identity, destroying documents, absconding, hampering removal efforts).
Brug af tilbagetagelsesaftalen forudsætter faktisk, at der først er truffet en afgørelse om tilbagesendelse.
Legal basis: Return Directive — Article 6(1)
Den nationale lovgivning kan indeholde bestemmelser om, at en tredjelandsstatsborger er forpligtet til at forlade EU's område, hvis den pågældende opholder sig ulovligt på dette område.
Member States shall issue a return decision to any third-country national staying illegally on their territory.
En sådan abstrakt juridisk forpligtelse udgør ikke en afgørelse om tilbagesendelse.
Member States are obliged to issue a return decision to any third-country national staying illegally on their territory, unless an express derogation is foreseen by Union law (see list of exceptions described below).
Den skal i hver enkelt sag dokumenteres i form af en særskilt afgørelse om tilbagesendelse.
Member States are not allowed to tolerate in practice the presence of illegally staying third-country nationals on their territory without either launching a return procedure or granting a right to stay.
De kompetente nationale myndigheder skal fuldt ud udnytte de relevante IT-systemer i EU såsom Schengeninformationssystem II (SIS II), Eurodac og visuminformationssystemet (VIS) med henblik på identifikation af tredjelandsstatsborgere og en individuel vurdering af hver enkelt sag samt til at lette og støtte samarbejdet mellem medlemsstaterne om tilbagesendelses- og tilbagetagelsesprocedurer.
This obligation on Member States to either initiate return procedures or to grant a right to stay aims at reducing ‘grey areas’, to prevent exploitation of illegally staying persons and to improve legal certainty for all involved.
Medlemsstaterne skal træffe effektive og forholdsmæssige foranstaltninger for at lokalisere, opdage og pågribe tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold på deres område med henblik på at opfylde forpligtelsen til at træffe afgørelser om tilbagesendelse.
Member States must issue a return decision irrespective of whether the third-country national concerned holds a valid identity or travel document, and regardless of whether readmission to a third country is possible.
Det skal i denne forbindelse erindres, at Schengengrænsekodeksens artikel 13, stk. 1, fastsætter, at medlemsstaterne skal pågribe og gøre tredjelandsstatsborgere, der har passeret den ydre grænse ulovligt, og som ikke har ret til at opholde sig i EU, til genstand for tilbagesendelsesprocedurer.
The validity of return decisions should not be limited in time.
Artikel 14 i direktiv 2009/52/EF om sanktioner over for arbejdsgivere fastsætter desuden, at medlemsstaterne skal sikre, at der foretages effektive og tilstrækkelige inspektioner på deres område for at kontrollere, om der beskæftiges tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold.
Competent national authorities should be able to enforce return decisions without the need to re-launch the procedure after a certain period of time (for example one year), provided that the individual situation of the third-country national concerned has not significantly changed in fact or in law (for example change in legal status, risk of refoulement) and without prejudice to the rights to be heard and to an effective remedy.
Pågribelsesmetoder — overholdelse af de grundlæggende rettigheder
As a general rule, the relevant criterion for determining the Member State in charge of carrying out return procedures is the place of apprehension.
Medlemsstaterne skal ved opfyldelsen af deres forpligtelse til at træffe en afgørelse om tilbagesendelse vedrørende enhver tredjelandsstatsborger, der opholder sig ulovligt på deres område, overholde de grundlæggende rettigheder, herunder proportionalitetsprincippet (betragtning 24).
Example: if an irregular migrant has entered the EU via Member State A (undetected), subsequently travelled through Member States B and C (undetected) and was finally apprehended in Member State D, Member State D is in charge of carrying out a return procedure.
Det legitime mål om at bekæmpe ulovlig indvandring kan afvejes i forhold til andre legitime statslige interesser såsom folkesundhedsmæssige overvejelser, statens interesse i at bekæmpe kriminalitet, interessen i omfattende fødselsregistrering, respekt for barnets tarv (udtrykkeligt fastsat i betragtning 22), Genèvekonventionen (som fremhæves i betragtning 23) og andre relevante grundlæggende rettigheder, der anerkendes i chartret om grundlæggende rettigheder.
The temporary reintroduction of internal border controls between Schengen States does not affect this principle.
Kommissionen henviser til overvejelserne i dokumentet fra Agenturet for Grundlæggende Rettigheder fra 2012 »Apprehension of migrants in an irregular situation — fundamental rights considerations« (Rådet, dok.
Exceptions to this general rule are set out in sections 5.2, 5.3, 5.4, 5.5 and 5.8 below.
13847/12) som vejledning for, hvordan pågribelsesmetoderne kan anvendes under overholdelse af tredjelandsstatsborgeres grundlæggende rettigheder, samtidig med at der sikres effektive tilbagesendelsesprocedurer.
An administrative fine under national law for illegal stay may be imposed in parallel with the adoption of a return decision.
En praksis i medlemsstaterne, der overholder denne vejledning, vil blive anset for ikke at påvirke forpligtelsen til at træffe afgørelse om tilbagesendelse af enhver tredjelandsstatsborger med ulovligt ophold i henhold til artikel 6, stk. 1, i tilbagesendelsesdirektivet:
Such administrative fine cannot, however, substitute the obligation of Member States to issue a return decision and to carry out the removal (see judgment of the ECJ in Case C-38/14, Zaizoune).
Adgang til sundhedsydelser:
Return decisions shall state the obligation that the third-country national concerned must leave the territory of the issuing Member State in order to reach a third country in accordance with the definition of ‘return’ (see section 1.3) or, in other words, that the third-country national must leave the territories of the EU Member States and of the Schengen Associated countries.
Migranter med ulovligt ophold, der søger lægehjælp, må ikke pågribes i eller i nærheden af lægelige faciliteter.
Lack of clarity on the obligation incumbent on the third-country national may have the unintended consequence of creating a risk of unauthorised secondary movements.
Hospitaler må ikke forpligtes til at udlevere migranters personoplysninger til retshåndhævende immigrationsmyndigheder med henblik på senere tilbagesendelse.
Return decisions in accordance with the Return Directive must also be taken when a return procedure is carried out using a readmission agreement: the use of readmission agreements with a third country (covering the relations between EU Member States and third countries) does not affect the full and inclusive application of the Return Directive (covering the relation between removing State and returnee) in each individual case of return.
Adgang til uddannelse:
In fact the use of the readmission agreement presumes the issuance of the return decision first.
Migranter med ulovligt ophold må ikke pågribes på eller i nærheden af den skole, deres børn går på.
National legislation may foresee that a third-country national is obliged to leave the territory of the EU, if his stay is illegal.
Skoler må ikke forpligtes til at udlevere migranters personoplysninger til retshåndhævende immigrationsmyndigheder med henblik på senere tilbagesendelse.
Such abstract legal obligation does not constitute a return decision.
Religionsfrihed:
It must be substantiated in each case by an individualised return decision.
Migranter med ulovligt ophold må ikke pågribes i eller i nærheden af anerkendte religiøse institutioner, når de praktiserer deres religion.
Relevant Union IT systems, such as the Schengen Information Syststem II (‘SIS II’), Eurodac and the Visa Information System (‘VIS’), should be fully used by the competent national authorities to support the identification and the individual assessment of each case, as well as to facilitate and support cooperation between the Member States in return and readmission procedures.
Fødselsregistrering:
Member States should establish efficient and proportionate measures to locate, detect and apprehend third-country nationals who are staying illegally in their territory in view of fulfilling the obligation to issue return decisions.
Migranter med ulovligt ophold skal kunne registrere deres barns fødsel og få udstedt en fødselsattest, uden at de risikerer at blive pågrebet.
In this respect, it is recalled that Article 13(1) SBC establishes that Member States shall apprehend and subject to return procedures third-country nationals who have crossed the external borders illegally and who have no right to stay in the EU.
Folkeregistre, der udsteder fødselsattester, må ikke forpligtes til at udlevere migranters personoplysninger til retshåndhævende immigrationsmyndigheder med henblik på senere tilbagesendelse.
Article 14 of the Employers Sanctions Directive further provides that Member States shall ensure that effective and adequate inspections are carried out on their territory to control employment of illegally staying third-country nationals.
Adgang til domstolsprøvelse:
Apprehension practices — respect of fundamental rights
Medlemsstaterne kan med henblik på at bekæmpe kriminalitet overveje at give ofre og vidner mulighed for at anmelde kriminalitet uden frygt for at blive pågrebet.
The obligation on Member States to issue a return decision to any third-country national staying illegally on their territory is subject to the respect of fundamental rights, including the principle of proportionality (recital 24).
I den henseende kan følgende former for bedste praksis overvejes:
The legitimate aim of fighting illegal migration may be balanced against other legitimate State interests, such as general public health considerations, the interest of the State to fight crime, the interest to have comprehensive birth registration, respect for the best interests of the child (expressly highlighted in recital 22), the Geneva Convention (highlighted in recital 23), as well as other relevant fundamental rights recognised by the CFR.
indføre muligheder for anonyme, eller delvist anonyme, eller andre effektive anmeldelsesfaciliteter
The Commission refers to the considerations set out in the 2012 Fundamental Rights Agency document ‘Apprehension of migrants in an irregular situation — fundamental rights considerations’ (Council document 13847/12) as guidance on how apprehension practices can be carried out in respect of the fundamental rights of the third-country nationals, while ensuring effective return procedures.
tilbyde ofre og vidner til alvorlig kriminalitet, at de kan henvende sig til politiet via tredjeparter (såsom en ombudsmand for migranter, særligt udpegede embedsmænd eller enheder, der tilbyder humanitær bistand eller retshjælp)
Member States' practices that respect this guidance can be considered as not affecting the obligation to issue return decisions to third-country nationals staying illegally under Article 6(1) of the Return Directive:
fastsætte de betingelser, under hvilke ofre eller vidner til kriminalitet, herunder vold i hjemmet, kan gives opholdstilladelse på grundlag af standarderne i Rådets direktiv 2004/81/EF [26] og direktiv 2009/52/EFoverveje behovet for at afkoble voldsofres immigrationsstatus fra den primære indehaver af opholdstilladelsen, hvis denne samtidig er gerningsmanden
Access to health:
udarbejde brochurer i samarbejde med arbejdstilsyn eller andre relevante enheder med henblik på systematisk og objektiv information af migranter, der pågribes på deres arbejdsplads, om de eksisterende muligheder for at indgive klager mod deres arbejdsgiver, jf. direktiv 2009/52/EF, og i den sammenhæng træffe foranstaltninger til at sikre relevante beviser.
Migrants in an irregular situation seeking medical assistance should not be apprehended at or next to medical facilities.
Migranter med ulovligt ophold, der søger retshjælp, må ikke pågribes i eller i nærheden af fagforeninger eller andre enheder, der tilbyder sådan støtte.
Medical establishments should not be required to share migrants' personal data with immigration law enforcement authorities for eventual return purposes.
Kommissionen henstiller desuden til, at tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold, der ønsker at henvende sig til offentlige tjenester, som registrerer ansøgninger om international beskyttelse, ikke pågribes på eller i nærheden af sådanne faciliteter,
Access to education:
Særlige tilfælde:
Migrants in an irregular situation should not be apprehended at or next to the school which their children are attending.
Retsgrundlag: tilbagesendelsesdirektivet — artikel 6
Schools should not be required to share migrants' personal data with immigration law enforcement authorities for eventual return purposes.
Der kan under visse omstændigheder også træffes en afgørelse om tilbagesendelse, hvis en tredjelandsstatsborger med ulovligt ophold pågribes ved EU's ydre grænse, når den pågældende forlader EU's område, efter at der er foretaget en individuel vurdering, og under hensyntagen til proportionalitetsprincippet.
Freedom of religion:
Det kan være berettiget i tilfælde, hvor det ved udrejsekontrol opdages, at en person er blevet i landet i lang tid efter et visums udløb eller har opholdt sig ulovligt i landet.
Migrants in an irregular situation should not be apprehended at or next to recognised religious establishments when practicing their religion.
I sådanne tilfælde kan medlemsstaterne indlede en tilbagesendelsesprocedure, når de får kendskab til det ulovlige ophold og fortsætte proceduren, der fører til, at der træffes en afgørelse om tilbagesendelse ledsaget af et indrejseforbud, som en »in absentia«-procedure (under overholdelse af de proceduremæssige garantier, der er beskrevet i afsnit 11.3 og afsnit 12 nedenfor).
Birth registration:
Selv om personen i en sådan specifik situation alligevel er ved at forlade EU, kan det give mening at træffe en afgørelse om tilbagesendelse, fordi medlemsstaterne får mulighed for også at udstede et indrejseforbud og dermed forhindre en ny indrejse og en eventuel risiko for ulovligt ophold.
Migrants in an irregular situation should be able to register the birth and should be able to obtain a birth certificate for their children without risk of apprehension.
Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til at indføre procedurer for at træffe afgørelser om tilbagesendelse og — hvis det er relevant — udstede indrejseforbud direkte i lufthavnene, ved andre grænseovergangssteder ved de ydre grænser eller, hvad angår indrejseforbud, »in absentia« (se afsnit 11.3) i sådanne specifikke sager.
Civil registries issuing birth certificates should not be required to share migrants' personal data with immigration law enforcement authorities for eventual return purposes.
Hvis en tredjelandsstatsborger er blevet i den første medlemsstat efter udløbet af den pågældendes visum eller opholdstilladelse og forlader EU via en anden medlemsstat/transitmedlemsstat, skal afgørelsen om tilbagesendelse og indrejseforbud træffes af den anden medlemsstat (den »person, der er blevet i landet efter visummets udløb«, vil i henhold til tilbagesendelsesdirektivet normalt også have »ulovligt ophold« i den anden medlemsstat).
Access to justice:
Retsgrundlag: direktiv 2001/40/EF [27]Bemærkning/forklaring: Virkningen af en afgørelse om tilbagesendelse truffet af én medlemsstat i en anden medlemsstat var genstand for et særskilt kapitel V i Kommissionens forslag fra 2005 til et tilbagesendelsesdirektiv (»Pågribelse i andre medlemsstater«).
In the interest of fighting crime, Member States may consider introducing possibilities for victims and witnesses to report crime without fear of being apprehended.
Dette kapitel og artikel 20 i Kommissionens forslag om ophævelse af direktiv 2001/40/EF blev dog fjernet i forbindelse med forhandlingerne, og direktiv 2001/40/EF forblev i kraft.
To this end, the following good practices may be considered:
Direktiv 2001/40/EF giver udtrykkeligt mulighed for anerkendelse af en afgørelse om udsendelse, som er truffet af en kompetent myndighed i en medlemssat vedrørende en tredjelandsstatsborger, der befinder sig på en anden medlemsstats område.
introducing possibilities for anonymous, or semi-anonymous, or other effective reporting facilities,
I tilbagesendelsesdirektivets artikel 6 nævnes ikke udtrykkeligt det tilfælde, at en anden medlemsstat anerkender en afgørelse om tilbagesendelse, som er truffet af den første medlemsstat, jf. direktiv 2001/40/EF.
offering victims and witnesses of serious crimes the possibility to turn to the police via third parties (such as a migrants ombudsman, specially designated officials; or entities providing humanitarian and legal assistance),