natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Øjeblikkelig udrejse nødvendig af hensyn til den offentlige orden eller den nationale sikkerhed: Under de særlige omstændigheder, der er omhandlet i artikel 6, stk. 2, andet punktum (andet tilfælde), skal den pågældende person øjeblikkeligt gøres til genstand for en afgørelse om tilbagesendelse og udsendes til et tredjeland.
The time between the request to go to the other Member State and the issuing of a return decision under Article 6(1) must not be counted as part of an eventual period for voluntary departure, since such period is an element of the return decision and will start running only with the issuing of a return decision.
Den medlemsstat, hvori personen har opholdsret, skal underrettes herom.
Control of departure to another Member State: Union law does not specify how compliance with the obligation to go back to the other Member State has to be controlled.
Et praktisk eksempel:
Member States should make sure, in accordance with national law, that appropriate follow-up is given to their decisions.
Hvilke bestemmelser i tilbagesendelsesdirektivet finder anvendelse på tredjelandsstatsborgere, der opdages i medlemsstat A, som er i besiddelse af en gyldig opholdstilladelse udstedt af medlemsstat B, og som samtidig er genstand for en indberetning i SIS (indrejseforbud) indlæst af medlemsstat C?
Verification of validity of permits/authorisations issued by another Member State: there is currently no central system for exchanging information between Member States on this issue.
Medlemsstat A skal anvende direktivets artikel 6, stk. 2, og anmode personen om at begive sig tilbage til medlemsstat B. For så vidt angår den samtidige eksistens af et indrejseforbud udstedt af medlemsstat C og en opholdstilladelse udstedt af medlemsstat B, skal en sådan situation afklares bilateralt mellem den medlemsstat, der indlæser indberetningen (C), og den medlemsstat, der udstedte tilladelsen (B), jf. artikel 25, stk. 2, i konventionen om gennemførelse af Schengenaftalen.
Member States are encouraged to cooperate bilaterally and provide without delay relevant information to each other, in accordance with national law and bilateral cooperation arrangement.
Retsgrundlag: tilbagesendelsesdirektivet — artikel 6, stk. 3
Existing national contact points (for instance those listed in annex 2 of the Schengen Handbook [31]) might also be used for this purpose.The term ‘residence permit or other authorisation offering a right to stay’ [32] is very broad and covers any status granted or permit issued by a Member State which offers a right to legal stay, and not just an acceptance of temporary postponement of return/removal.
En vejledende liste over eksisterende bilaterale tilbagetagelsesaftaler mellem medlemsstater kan findes på: http://rsc.eui.eu/RDP/research/analyses/ra/
The term covers the following:
Medlemsstaterne kan undlade at træffe afgørelse om tilbagesendelse af en tredjelandsstatsborger, der opholder sig ulovligt på deres område, hvis den pågældende tredjelandsstatsborger tilbagetages af en anden medlemsstat i henhold til bilaterale aftaler eller ordninger, der er gældende på datoen for dette direktivs ikrafttræden (dvs. 13.1.2009).
long-term visa (it clearly offers a right to stay),
I så fald anvender den medlemsstat, der har tilbagetaget den pågældende tredjelandsstatsborger, stk. 1.
temporary humanitarian permit (in so far as such permit offers a right to stay and not just a mere postponement of return),
I henhold til denne bestemmelse har medlemsstaterne — som en undtagelse og i form af en »status quo-klausul« — mulighed for at tilbageføre migranter til andre medlemsstater i henhold til bilaterale aftaler eller ordninger, der var gældende den 13. januar 2009.
an expired residence permit based on a still valid international protection status (the status of international protection is not dependent on validity of the paper demonstrating it),
Historisk bemærkning/forklaring: Denne bestemmelse blev indarbejdet i tilbagesendelsesdirektivets tekst på et senere tidspunkt i forhandlingerne på kraftig opfordring fra visse medlemsstater, der fastholdt, at direktivet ikke skulle forpligte dem til at ændre veletableret praksis med at tilbagetage/tilbageføre tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold til andre medlemsstater i henhold til bilaterale aftaler.
a valid visa in an invalid (expired) travel document — according to relevant Union legislation, it is not allowed to issue a visa with a validity going beyond the validity of the passport.
Det princip, som tilbagesendelsesdirektivet er baseret på, er direkte tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold fra EU-lande til tredjelande.
The case of a valid visa in an expired passport should therefore never appear in practice.
I direktivets artikel 6, stk. 3, fastsættes der derfor en undtagelse, som udelukkende vedrører den forpligtelse, der påhviler de medlemsstater, på hvis område tredjelandsstatsborgeren befinder sig, til at træffe afgørelse om tilbagesendelse, idet denne forpligtelse derved overgår til den medlemsstat, der har tilbagetaget den pågældende.
If this case nevertheless arises, the third-country national concerned should not be unduly penalised.
I artiklen fastsættes der ingen undtagelser til tilbagesendelsesdirektivets anvendelsesområde ud over dem, der er fastsat i artikel 2, stk. 2 — Domstolens dom i sag C-47/15, Affum (præmis 82-85).
For detailed guidance on the relevant Visa rules see the updated Visa Handbook — part II, Point 4.1.1 and 4.1.2 [33].The term does not cover the following cases:
Efterfølgende brug af bilaterale aftaler mellem medlemsstat A-B og B-C: Tilbagesendelsesdirektivet, navnlig direktivets artikel 6, stk. 3, forbyder ikke udtrykkeligt »domino«-overførsler i henhold til eksisterende bilaterale aftaler.
an expired residence permit based on an expired residence status,
Det er dog vigtigt, at én medlemsstat i sidste ende gennemfører en fuldstændig tilbagesendelsesprocedure i overensstemmelse med direktivet.
counterfeit, false and forged passports or residence permits,
Eftersom denne type efterfølgende procedure er omkostningstung for forvaltningerne og indebærer yderligere gener for den person, der skal tilbagesendes, frarådes medlemsstaterne at anvende denne praksis.
paper certifying temporary postponement of removal,
Ingen udstedelse af et forbud mod indrejse i EU, når artikel 6, stk. 3, finder anvendelse: Når en tredjelandsstatsborger med ulovligt ophold tilbageføres til en anden medlemsstat i henhold til artikel 6, stk. 3, må der ikke udstedes et forbud mod indrejse i EU i henhold til artikel 11, eftersom artikel 11 kun finder anvendelse, når der træffes en afgørelse om tilbagesendelse, og ikke finder anvendelse i tilfælde af, at den pågældende person blot »tilbageføres« til en anden medlemsstat.
toleration (in so far as toleration does not imply a legal right to stay).
Afgørelse om at overføre tredjelandsstatsborgeren til en anden medlemsstat: en sådan afgørelse udgør en af de foranstaltninger, der er fastsat i tilbagesendelsesdirektivet for at bringe det ulovlige ophold til ophør, og en indledende etape i udsendelsen fra EU's område.
As a general rule no removal to other Member States: if a third-country national does not agree to go back voluntarily in accordance with Article 6(2) to the Member State of which he/she holds a permit, Article 6(1) becomes applicable and a return decision, providing for direct return to a third country shall be adopted.
Medlemsstaterne skal derfor træffe denne afgørelse med omhu og snarest muligt med henblik på, at denne tredjelandsstatsborger hurtigst muligt kan overføres til den medlemsstat, der er ansvarlig for tilbagesendelsesproceduren — se Domstolens dom i sag C-47/15, Affum (præmis 87).
It is not possible to pass back the person to the other Member State with force, unless an existing bilateral agreementbetween Member States which was already in force on 13 January 2009 (see section 5.5) provides expressly for this possibility or in certain circumstances when return/removal to a third country is not possible and the Member State that issued the permit agrees to take the person back.
Eftersom begrebet »tilbagesendelse« i henhold til tilbagesendelsesdirektivet altid indebærer tilbagesendelse til et tredjeland, anbefales det at kalde denne type national afgørelse »afgørelse om tilbageførsel« og ikke »afgørelse om tilbagesendelse«.
No issuing of EU entry bans when using Article 6(2): when passing back an illegally staying third-country national to another Member State under Article 6(2), no EU entry ban can be issued under Article 11, because Article 11 applies only in connection with the issuing of a return decision and does not apply in cases in case of a ‘passing-back’ to another Member State.
Status quo-klausul: Artikel 6, stk. 3, er en udtrykkelig »status quo«-klausul.
Moreover, it is pointless from a practical point of view to issue an EU entry ban in a situation where the person will continue to legally stay in another Member State.
Hvis den genforhandlede/forlængede aftale er en helt ny aftale med et andet indhold, er den ikke længere omfattet af artikel 6, stk. 3.
Immediate departure required for reasons of public policy or national security: in the exceptional circumstances addressed by Article 6(2)(second phrase) (second case), the person shall be immediately made subject of a return decision and removed to a third country.
Tilbagetagelsesaftaler mellem Schengenmedlemsstater og Det Forenede Kongerige: I forbindelse med fortolkningen af artikel 6, stk. 3, betragtes Det Forenede Kongerige som en medlemsstat.
The Member State where the person enjoys the right to stay should be informed about this fact.
Retsgrundlag: tilbagesendelsesdirektivet — artikel 6, stk. 4
Practical example:
Medlemsstaterne kan når som helst af menneskelige, humanitære eller andre grunde beslutte at tildele en tredjelandsstatsborger, som opholder sig ulovligt på deres område, en selvstændig opholdstilladelse eller anden tilladelse, som giver ret til ophold.
What provisions of the Return Directive should be applied with regard to third-country nationals detected in Member State A, who possess a valid residence permit issued by Member State B and at the same time are subject of an SIS alert (entry ban) initiated by Member State C?
I så fald træffes der ikke afgørelse om tilbagesendelse.
Member State A should apply Article 6(2) of the Directive and ask the person to go back to Member State B. As regards the co-existence of an entry ban issued by Member State C and a residence permit issued by Member State B, this must be clarified bilaterally between the Member State issuing the alert (C) and the Member State which had issued the permit (B) in accordance with Article 25(2) Schengen Implementing Convention.
Hvis der allerede er truffet afgørelse om tilbagesendelse, ophæves afgørelsen, eller den stilles i bero i den periode, hvor opholdstilladelsen eller en anden tilladelse, som giver ret til ophold, er gyldig.
Legal basis: Return Directive — Article 6(3)
Medlemsstaterne kan frit — på et hvilket som helst tidspunkt — give opholdstilladelse eller ret til ophold til en tredjelandsstatsborger med ulovligt ophold.
An indicative list of existing bilateral readmission agreements between Member States can be found at: http://rsc.eui.eu/RDP/research/analyses/ra/
(præmis 75-80) suspendere fuldbyrdelsen af en afgørelse om tilbagesendelse (og ikke ophæve afgørelsen), indtil der er truffet afgørelse om ansøgningen om international beskyttelse (se også afsnit 7).5.7.
Member States may refrain from issuing a return decision to a third-country national staying illegally on their territory if the third-country national concerned is taken back by another Member State under bilateral agreements or arrangements existing on the date of entry into force of this Directive (i.e. 13 January 2009).
Retsgrundlag: tilbagesendelsesdirektivet — artikel 6, stk. 5
In such a case the Member State which has taken back the third-country national concerned shall apply paragraph 1.
Hvis en tredjelandsstatsborger, som opholder sig ulovligt på en medlemsstats område, er genstand for en igangværende procedure for fornyelse af sin opholdstilladelse eller af en anden tilladelse, som giver ret til ophold, overvejer den pågældende medlemsstat at undlade at træffe afgørelse om tilbagesendelse, indtil den igangværende procedure er afsluttet, jf. dog stk. 6.
This provision foresees — as an exception and in the form of a ‘standstill clause’ — the possibility for Member States to pass back irregular migrants to other Member States under bilateral agreements or arrangements existing on 13 January 2009.
Bestemmelsen henviser til en igangværende procedure for fornyelse af en opholdstilladelsei den medlemsstat, hvor den pågældende pågribes (»den pågældende medlemsstat«).
Historic reminder/explanation: this provision was included into the text of the Return Directive at a late stage of negotiations following a strong request from certain Member States which insisted that the Directive should not oblige them to change well-established practices of taking/passing back illegally staying third-country nationals to other Member States under bilateral agreements.
Medlemsstaterne tilskyndes til at benytte denne bestemmelse også i de tilfælde, hvor det er sandsynligt, at ansøgningen om fornyelse vil blive imødekommet, og til at give de pågældende personer mindst samme behandling som personer, der skal tilbagesendes, inden for den frist for frivillig udrejse, de har fået, eller i det tidsrum, hvori tilbagesendelsen er udsat.
The principle upon which the Return Directive is based is direct return of illegally staying third-country nationals from the EU to third countries.
Bestemmelsen omfatter ikke igangværende procedurer for fornyelse af en opholdstilladelse i en anden medlemsstat.
Article 6(3) of the Directive therefore lays down an exception that concerns solely the obligation of the Member States on whose territory the third-country national is present to issue a return decision, that obligation then falling to the Member State that takes him back.
Det forhold, at en person er genstand for en igangværende procedure for fornyelse af en opholdstilladelse i en anden medlemsstat, kan dog under specifikke omstændigheder være en begrundelse for udsættelse af tilbagesendelsen, jf. artikel 9, stk. 2, eller for anvendelse af gunstigere foranstaltninger, jf. artikel 4, stk. 3.
It does not lay down an exception to the scope of the Return Directive additional to those set by Article 2(2) — see judgment of the ECJ in Case C-47/15, Affum (paragraphs 82-85).
5.8.
Subsequent use of bilateral agreements between Member States A-B and B-C: the Return Directive, notably Article 6(3), does not expressly interdict ‘domino’ taking back under existing bilateral arrangements.
I så fald underretter medlemsstaterne de pågældende tredjelandsstatsborgere om muligheden for at indgive en sådan begæring.
No EU-wide entry bans when using Article 6(3): when passing back an illegally staying third-country national to another Member State under Article 6(3) no EU entry ban can be issued under Article 11, since Article 11 applies only in connection with the issuing of a return decision and does not apply in case of mere ‘passing back’ to another Member State.
Fremme af frivillig udrejse er et af hovedmålene med tilbagesendelsesdirektivet.
Moreover, it is pointless from a practical point of view to issue an EU entry ban in a situation in which the person does not yet leave the EU.
Medmindre der er grund til at konkludere, at det vil stride mod formålet med tilbagesendelsen, er frivillig opfyldelse af en forpligtelse til at vende tilbage at foretrække frem for udsendelse af tre grunde: Det er en mere værdig, mere sikker og ofte mere omkostningseffektiv løsning.
As regards the possibility to issue purely national entry bans in exceptional circumstances under Article 25(2) SIC, see section 11.8.
Inden for fristen for frivillig tilbagevenden er den pågældende tredjelandsstatsborger forpligtet til at vende tilbage, selv om denne forpligtelse ikke kan håndhæves, før fristen er udløbet, eller hvis der er risiko for, at den pågældende forsvinder, eller der opstår en risiko for den offentlige orden, den offentlige sikkerhed eller den nationale sikkerhed, eller en ansøgning om lovligt ophold er blevet afvist som åbenbart grundløs eller svigagtig (se afsnit 6.3).
Decision to transfer the third-country national to another Member State: such decision constitutes one of the measures provided for by the Return Directive to bring the illegal stay to an end and is a stage preparatory to removal from the territory of the Union.
Artikel 7, stk. 1, sidste punktum, giver medlemsstaterne mulighed for at fastsætte, at en sådan frist kun indrømmes efter anmodning fra den pågældende tredjelandsstatsborger.
Since the notion of ‘return’ under the Return Directive always implies return to a third country, it is recommended to call this kind of national decision ‘transfer decision’ or ‘passing-back decision’ and not to call it ‘return decision’.
I så tilfælde skal den enkelte berørte tredjelandsstatsborger informeres om muligheden for at anmode om en frist for frivillig tilbagevenden.
Standstill clause: Article 6(3) is an express ‘standstill’ clause.
Almindelige faktablade til borgerne (f.eks. en meddelelse om muligheden for at indgive ansøgningen på immigrationsmyndighedens websted eller trykte annoncer på informationstavlerne i de lokale immigrationsmyndigheders lokaler) kan være nyttige, men skal altid suppleres af personlige oplysninger.
Member States may only use the option offered by Article 6(3) in relation to bilateral readmission arrangements that entered into force before 13 January 2009.
Mindreårige skal informeres på en børnevenlig måde, der tager hensyn til deres alder og konteksten, og man skal være særlig opmærksom på uledsagede mindreåriges situation.
Existing agreements which were renegotiated or renewed after 13 January 2009 may continue to be covered by Article 6(3) if the renegotiated/renewed agreement is an amendment of the already existing agreement and clearly labelled as such.
Medlemsstaterne kan også beslutte at indrømme en frist for frivillig udrejse på anmodning af bestemte kategorier af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold (f.eks. dem, hvis ansøgning om lovligt ophold er blevet afvist som åbenbart grundløs eller svigagtig) eller for at få støtte (f.eks. støtte til reintegration) og at yde en sådan støtte uden forudgående ansøgning i andre tilfælde.
If the renegotiated/renewed agreement is an aliud (an entirely new agreement with different substance), then Article 6(3) would not cover it anymore.
Kommissionen anbefaler, at medlemsstaterne indrømmer en frist for frivillig udrejse, efter at den berørte tredjelandsstatsborger har anmodet herom, samtidig med at de sikrer, at tredjelandsstatsborgere systematisk og på behørig vis får den nødvendige information for at indgive en anmodning.
Readmission agreements between Schengen Member States and the UK: for the purposes of interpreting Article 6(3), the UK is to be considered as a Member State.
For at lette adgangen til sådanne ordninger og sikre, at de berørte tredjelandsstatsborgere træffer beslutning på et oplyst grundlag, skal medlemsstaterne sikre en hensigtsmæssig formidling af oplysninger om programmerne for frivillig tilbagevenden og støttet frivillig tilbagevenden, også i samarbejde med de nationale myndigheder, som kan være i direkte kontakt med tredjelandsstatsborgerne (f.eks. uddannelses-, social- og sundhedsmyndighederne), ikkestatslige organisationer og andre organer.
Legal basis: Return Directive — Article 6(4)
Den bør udgøre et centralt forum for indsamling og udveksling af oplysninger, som medlemsstaterne opfordres til aktivt at benytte.
Member States are free — at any moment — to grant a permit or right to stay to an illegally staying third-country national.
Fristen på 7-30 dage er et generelt princip.
In this event, any pending return procedures shall be closed and an already issued return decision or removal order must be withdrawn or suspended, depending on the nature of the permit.
Medlemsstaterne er forpligtet til at fastsætte en frist inden for dette interval, medmindre specifikke omstændigheder i den enkelte sag begrunder en forlængelse, jf. tilbagesendelsesdirektivets artikel 7, stk. 2 (se afsnit 6.1).
The same applies in cases in which Member States have to grant a right to stay, for example following the submission of an asylum application.
I overensstemmelse med de krav, der følger af retten til at blive hørt, jf. artikel 41, stk. 2, i chartret om grundlæggende rettigheder, skal medlemsstaterne give en person, der skal tilbagesendes, mulighed for at oplyse om de individuelle omstændigheder og behov, der skal tages i betragtning, når fristen fastsættes, både i de tilfælde, hvor fristen for frivillig udrejse fastsættes ex officio, og i de tilfælde, hvor fristen fastsættes, efter at den person, der skal tilbagesendes, har indgivet en ansøgning.
(paragraphs 75-80), when a Member State grants the right to remain on its territory to a third-country national who applied for international protection and who was already subject to a return decision prior to the application, Member States should suspend the enforcement of the return decision (and not withdraw the decision) until a decision on the application for international protection is taken (see also section 7).5.7.
Selv om tilbagesendelsesdirektivet ikke indeholder et forbud mod tvangsmæssig tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold inden udløbet af fristen for frivillig tilbagevenden, forhindrer direktivet ikke medlemsstaterne i at indlede de nødvendige administrative procedurer inden udløbet af denne frist med henblik på en mulig fuldbyrdelse af en afgørelse om tilbagesendelse (f.eks. ved at tage kontakt til myndighederne i tredjelande for at få rejsedokumenter eller tilrettelægge den logistiske side af udsendelsesoperationen).
Legal basis: Return Directive — Article 6(5)
På grundlag af en individuel vurdering af tredjelandsstatsborgerens situation og under særlig hensyntagen til udsigten til den pågældendes tilbagevenden og vilje til at samarbejde med de kompetente myndigheder, anbefaler Kommissionen, at medlemsstaterne indrømmer den korteste frist for frivillig udrejse, der er nødvendig for at tilrettelægge og gennemføre den pågældendes tilbagevenden.
If a third-country national staying illegally on the territory of a Member State is the subject of a pending procedure for renewing his or her residence permit or other authorisation offering a right to stay, that Member State shall consider refraining from issuing a return decision, until the pending procedure is finished, without prejudice to paragraph 6.
Der skal kun gives en frist på over syv dage, hvis tredjelandsstatsborgeren aktivt samarbejder om tilbagesendelsesprocessen.
Member States are free to refrain from issuing a return decision to illegally staying third-country nationals who are waiting for a decision on the renewal of their permit.
Der er ikke på forhånd fastsat nogen maksimumsgrænse for forlængelsen af fristen for frivillig udrejse, og hver enkelt sag skal behandles individuelt i overensstemmelse med national gennemførelseslovgivning og administrativ praksis.
Member States are encouraged to make use of this provision also in cases in which it is likely that the application for renewal will be successful and to provide the persons concerned at least with the same treatment as the one offered to returnees during a period for voluntary departure or during postponed return.
Der kan indrømmes en forlængelse af fristen på over 30 dage allerede fra starten (det tidspunkt, hvor afgørelsen om tilbagesendelse træffes), hvis en individuel vurdering af sagens omstændigheder begrunder det.
Legal basis: Directive 2014/66/EU of the European Parliament and of the Council [35] (the ‘Intra-Corporate Transfers Directive’) — Article 23; Council Directive 2003/109/EC [36] (the ‘LTR Directive’) (amended by Council Directive 2011/51/EU [37]) — Articles 12 and 22; Council Directive 2009/50/EC [38] (the ‘Blue Card Directive’) — Article 18