natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Domstolens dom af 24. juli 2003, Altmark Trans GmbH og Regierungspräsidium Magdeburg mod Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH, C-280/00, ECLI:EU:C:2003:415.
This conclusion, which is limited to contribution C2, is without prejudice to the compatibility of the CT2 contributions as a whole (since contribution C1 is not within the scope of application of this Decision).
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1370/2007 af 23. oktober 2007 om offentlig personbefordring med jernbane og ad vej og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 1191/69 og (EØF) nr. 1107/70 (EUT L 315 af 3.12.2007, s. 1).
CONCLUSION
Rettens dom af 15. juni 2000, Alzetta Maura mod Kommissionen, T-298/97, ECLI:EU:T:2000:151.
The investment subsidies awarded by the Île-de-France Region through the successive decisions of 1994, 1998 and 2001 constitute State aid implemented unlawfully, in breach of Article 108(3) TFEU.
Rådets forordning (EØF) nr. 1191/69 af 26. juni 1969 om medlemsstaternes fremgangsmåde med hensyn til de med begrebet offentlig tjeneste forbundne forpligtelser inden for sektoren for transporter med jernbane, ad landeveje og sejlbare vandveje (EFT L 156 af 28.6.1969, s. 1).
However, in view of its compliance with Article 107(3) TFEU, the Commission declares this aid to be compatible with the internal market.
Dekret nr. 49-1473 af 14. november 1949 om koordinering og harmonisering af jernbane- og vejtransport.
The investment subsidies awarded by STIF under Rider No 3 to CT1 constitute State aid implemented unlawfully, in breach of Article 108(3) TFEU.
Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af artikel 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1) (»procedureforordningen fra 1999«).
The public-service compensation awarded by STIF in the form of contribution C2 under the CT2 constitutes State aid which, as it does not satisfy certain formal criteria laid down by Regulation (EC) No 1370/2007, is not covered by the exemption from the notification requirement granted by that Regulation.
Kommissionens beslutning 98/693/EF af 1. juli 1998 om den spanske ordning for støtte til indkøb af erhvervskøretøjer »Plan Renove Industrial« (den industrielle fornyelsesplan) (august 1994-december 1996) ( EFT L 329 af 5.12.1998, s. 23); Kommissionens beslutning 98/182/EF af 30. juli 1997 angående den støtte, som Frioul-Venezia Giulia-regionen (Italien) har ydet til regionens vejgodstransportvirksomheder (EFT L 66 af 6.3.1998, s. 18).
However, in view of its compliance with Article 93 TFEU, the Commission declares this aid to be compatible with the internal market,
Se f.eks. Domstolens dom af 6. september 2006, Portugal mod Kommissionen, C-88/03, ECLI:EU:C:2006:511, præmis 56-58.
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Se f.eks. Rettens dom af 7. marts 2012, British Aggregates mod Kommissionen, T-210/02, ECLI:EU:T:2012:110.
Article 1
EUT C 184 af 22.7.2008, s. 13.
The aid scheme unlawfully implemented by France between 1994 and 2008 in the form of investment subsidies awarded by the Île-de-France Region by way of decisions CR 34-94, CR 44-98 and CR 47-01 is compatible with the internal market.
Kommissionens beslutning af 16. april 2008 om statsstøtte nr. 350/2007 ydet af Den Tjekkiske Republik til Autobus Porizeni.
Article 2
Rettens dom af 16. marts 2004, Danske Busvognmænd mod Kommissionen, T-157/01, ECLI:EU:T:2004:76.
The aid scheme unlawfully implemented by France from 2008 onwards in the form of investment subsidies awarded by STIF under Rider No 3 to CT1 is compatible with the internal market.
Ibidem, præmis 86.
Article 3
Kommissionens afgørelse (EU) 2015/635 af 15. oktober 2014 om Irlands statsstøtte SA.20580 (C 31/07) (ex NN 17/07) til Córas Iompair Éireann Bus Companies (Dublin Bus og Irish Bus) (EUT L 104 af 23.4.2015, s. 17).
The aid scheme unlawfully implemented by France in the form of C2 contributions awarded by STIF under CT2 is compatible with the internal market.
Rådets forordning (EU) 2015/1589 af 13. juli 2015 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af artikel 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (EUT L 248 af 24.9.2015, s. 9).
Article 4
Domstolens dom af 24. juli 2003, Altmark Trans, C-280/00, ECLI:EU:C:2003:415, præmis 87-95.
This decision is addressed to the French Republic.
EUT C 8 af 11.1.2012, s. 4.
Done at Brussels, 2 February 2017.
Se f.eks. Domstolens dom af 17. juni 1999, Belgien mod Kommissionen, C-75/97, ECLI:EU:C:1999:311, præmis 32, eller Domstolens dom af 8. november 2001, Adria-Wien Pipeline GmbH og Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke GmbH mod Finanzlandesdirektion für Kärnten, C-143/99, ECLI:EU:C:2001:598, præmis 48.
For the Commission
Jf. betragtning 135 og fodnote 21 i nærværende afgørelse.
Member of the Commission
Forvaltningsretten i Paris' dom nr. 0417015.
OJ C 141, 9.5.2014, p. 38.
Appelforvaltningsretten i Paris' dom nr. 08PA04753.
See footnote 1.
STIF's bemærkninger, betragtning 40.
Judgment of 6 October 2015 in Case C-303/13P Commission v Jørgen Andersen, ECLI:EU:C:2015:647.
Lov nr. 93-122 af 29. januar 1993 om forebyggelse af korruption og gennemsigtighed i økonomiske forhold og offentlige procedurer, den såkaldte »Sapin-lov«.
Report by the Institut d'Aménagement et d'Urbanisme d'Île-de-France published in March 2013 and accessible on line: www.omnil.fr/IMG/pdf/la_circulation_routiere_en_idf_en_2010.pdf.
Domstolens dom af 21. juli 2016, Dilly's Wellnesshotel GmbH mod Finanzamt Linz, C-493/14, ECLI:EU:C:2016:577, præmis 47.
Decision CR 34-94 of 20 October 1994 on aid for the improvement of public road transport services operated by private undertakings or undertakings under local authority control.
Domstolens dom af 12. februar 2008, Centre d'exportation du livre français (CELF) og Ministre de la Culture et de la Communication mod Société internationale de diffusion et d'édition (SIDE), C-199/06, ECLI:EU:C:2008:79, præmis 55.
Decision CR 79-21 of 10 July 1979.
http://eur-lex.europa.eu/legal-content/da/TXT/PDF/?uri=CELEX:52011DC0144.
Judgment No 0417015/7-1.
C1-bidraget udgør i gennemsnit 61 % af driftsudgifterne og den ved kontrakt fastsatte fortjeneste.
Judgment No 08PA04753.
Driftsindtægterne udgør i gennemsnit 31 % af driftsudgifterne og den ved kontrakt fastsatte fortjeneste.
Judgment No 343440.
Dette accepterede Kommissionen ved skrivelse af 14. januar 2009.
Judgment No 0817138/2-1.
Svarfristen blev således forlænget til den 18. februar 2009.
Judgment No 13PPA03174.
Frankrig fremsatte sine bemærkninger den 30. april 2014.
Judgment of 24 July 2003 in Case C-280/00 Altmark Trans GmbH and Regierungspräsidium Magdeburg v Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH, ECLI:EU:C:2003:415.
Kommissionen modtog endvidere bemærkninger fra syv interesserede parter.
Regulation (EC) No 1370/2007 of the European Parliament and of the Council of 23 October 2007 on public passenger transport services by rail and by road and repealing Council Regulations (EEC) Nos 1191/69 and 1107/70 (OJ L 315, 3.12.2007, p. 1).
STIF er et offentligt administrativt organ, som reguleres i henhold til dekret nr. 2005-664 af 10. juni 2005.
Judgement of 15 June 2000 in Case T-298/97 Alzetta Maura v Commission, ECLI:EU:T:2000:151.
Den tilrettelægger, koordinerer og finansierer den offentlige personbefordring i Île-de-France, som varetages af den uafhængige offentlige transportvirksomhed i Paris (régie autonome des transports parisiens) (»RATP«), det franske nationale jernbaneselskab (»SNCF«), Transilien og flere private busselskaber, som er samlet i brancheorganisationen for transportvirksomheder i Île-de-France (organisation professionnelle des transports d'Île-de-France) (»OPTILE«).
Regulation (EEC) No 1191/69 of the Council of 26 June 1969 on action by Member States concerning the obligations inherent in the concept of a public service in transport by rail, road and inland waterway (OJ L 156, 28.6.1969, p. 1).
kontrakterne blev indgået den 13. december 2006 med 75 private transportvirksomheder og trådte i kraft den 1. januar 2007.
Decree No 49-1473 of 14 November 1949 on the coordination and harmonisation of rail and road transport.
De tog over efter de tidligere driftsaftaler og forberedte overgangen til den ønskede kontraktform, CT2-kontrakterne.
Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 108 of the treaty on the functioning of the European Union (OJ L 83, 27.3.1999, p. 1) (‘the 1999 Procedural Regulation’).
I 1994 var den berørte økonomiske sektor nemlig lukket for konkurrence, hvilket Kommissionens beslutninger fra 1997 og 1998 illustrerer [18].
Commission Decision 98/693/EC of 1 July 1998 concerning the Spanish Plan Renove Industrial system of aid for the purchase of commercial vehicles (August 1994 — December 1996) (OJ L 329, 5.12.1998, p. 23); Commission Decision 98/182/EC of 30 July 1997 concerning aid granted by the Friuli-Venezia Giulia Region (Italy) to road haulage companies in the Region (OJ L 66, 6.3.1998, p. 18).
Kriteriet om påvirkning af konkurrencen og samhandelen mellem medlemsstaterne var således ikke opfyldt.
See, for example, judgment of 6 September 2006 in Case C-88/03 Portugal v Commission, ECLI:EU:C:2006:511, paragraphs 56-58.
Regionens skønsbeføjelser i forbindelse med tildelingen af tilskud var således strengt reguleret i henhold til bestemmelserne i 1994-afgørelsen og efterfølgende i de afgørelser, den blev erstattet af i 1998 og 2001.
See, for example, judgment of 7 March 2012 in Case T-210/02 British Aggregates v Commission, ECLI:EU:T:2012:110.
Kommissionen opfatter derfor disse afgørelser som retsgrundlaget for en ordning.
OJ C 184, 22.7.2008, p. 13.
På baggrund af denne afgørelse kunne alle de transportvirksomheder, der havde indgået en type 1-kontrakt med STIF, søge om de investeringstilskud, der var omfattet af tillæg nr. 3.
Commission Decision of 16 April 2008 on State aid N 350/2007 implemented by the Czech Republic in favour of Autobus pořízení.
STIF's skønsbeføjelser ved tildelingen af tilskud i henhold til tillæg nr. 3 var således strengt reguleret i henhold til den skabelon, der blev fastlagt i 2008-afgørelsen.
Judgment of 16 March 2004 in Case T-157/01 Danske Busvognmænd v Commission, ECLI:EU:T:2004:76.
Kommissionen opfatter derfor denne afgørelse som retsgrundlaget for en ordning.
Ibid., paragraph 86.
Med hensyn til regionens ordning konstaterer Kommissionen på linje med forvaltningsretten i Paris [31], at »de virksomheder, der opererer inden for sektoren for rutebefordring af passagerer, også opererer inden for sektoren for lejlighedsvis personbefordring […] Det betyder, at de virksomheder for rutebefordring af passagerer, der har modtaget ovennævnte tilskud, kan være i konkurrence med virksomhederne for lejlighedsvis personbefordring, som ikke har modtaget disse tilskud, der, som det er blevet oplyst, er forbeholdt de virksomheder, der kører på de faste ruter«.
Commission Decision (EU) 2015/635 of 15 October 2014 on State aid SA.20580 (C 31/07) (ex NN 17/07) implemented by Ireland for Córas Iompair Éireann Bus Companies (Dublin Bus and Irish Bus) (OJ L 104, 23.4.2015, p.
I de første fem år kunne udstyret således anvendes til andre formål uden for den normale driftstid, herunder på markedet for lejlighedsvis personbefordring.
17).
Efter det femte års udløb bortfaldt regionens krav til anvendelsen af det udstyr, der var blevet ydet tilskud til.
Council Regulation (EU) 2015/1589 of 13 July 2015 laying down detailed rules for the application of Article 108 of the Treaty on the Functioning of the European Union (OJ L 248, 24.9.2015, p. 9).
Der var i øvrigt ingen bestemmelser, som forbød de tilskudsmodtagende virksomheder, der drev kollektiv rutebefordring ad vej i Île-de-France, at byde på kontrakter på andre markeder for rutebefordring af passagerer eller lejlighedsvis personbefordring i Frankrig eller Europa, som var åbne for konkurrence.
Judgment of the Court of Justice of 24 July 2003 in Case C-280/00 Altmark Trans, ECLI:EU:C:2003:415, paragraphs 87 to 95.
Den nationale dommer, der behandlede den forvaltningssag, som er beskrevet i betragtning 27-32, konstaterede det samme og konkluderede på den baggrund, at de tilskudsmodtagende virksomheder »som følge af de besparelser, de gjorde i forbindelse med indkøb af køretøjer og udstyr, hvortil der blev ydet tilskud, kunne have en konkurrencefordel i forhold til de virksomheder, der ikke modtog støtte«, og at den pågældende ordning derfor kunne »påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne og fordreje eller true med at fordreje konkurrencen« [32].
OJ C 8, 11.1.2012, p. 4.
I Frankrig blev denne åbning indledt før 1995, nemlig allerede i 1993 [34].
See, for example, judgment of 17 June 1999 in Case C-75/97 Belgium v Commission, ECLI:EU:C:1999:311, paragraph 32, or judgment of 8 November 2001 in Case C-143/99 Adria-Wien Pipeline GmbH and Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke GmbH v Finanzlandesdirektion für Kärnten, ECLI:EU:C:2001:598, paragraph 48.
Alle de offentlige tilskud, som Frankrig har tildelt vejtransportvirksomheder siden 1993, har således kunnet påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne.
See recital 135 and footnote 21 to this Decision.
Denne dato skulle være datoen for offentliggørelse af afgørelse CR 84-07 af 14. februar 1984, ved hvilken ordningen — stadig ifølge disse sagsparter — blev oprettet for første gang, således som den fungerede frem til 2008.
Judgment No 0417015 of the Paris Administrative Court.
I dette andet tilfælde må det fastslås, at kriteriet om påvirkning af konkurrencen og samhandelen mellem medlemsstaterne ikke var opfyldt på datoen for ordningens indførelse, eftersom det franske marked for kollektiv rutebefordring ad vej ikke var åbent for konkurrence.
Ruling No 08PA04753 of the Administrative Appeal Court of Paris.
Ved anvendelsen af artikel 93 i TEUF lader Kommissionen sig inspirere af de overordnede principper, der fastsættes i den ret, der er afledt af artikel 93 i TEUF, navnlig forordning (EF) nr. 1370/2007, som trådte i kraft den 3. december 2009.
Comments by STIF, paragraph 40.
kontrakten erstattede CT1-kontrakten fra og med 2008 og for resten af kontraktens løbetid frem til den 31. december 2016.
Judgment of the Court of 21 July 2016 in Case C-493/14 Dilly's Wellnesshotel GmbH v Finanzamt Linz, ECLI:EU:C:2016:577, paragraph 47.
Der er således overensstemmelse med artikel 4, stk. 3.
Judgment of the Court of 12 February 2008 in Case C-199/06 Centre d'exportation du livre français (CELF) and Ministre de la Culture et de la Communication v Société internationale de diffusion et d'édition (SIDE), ECLI:EU:C:2008:79, paragraph 55.
UITP går ikke i detaljer med de mekanismer, der blev undersøgt i indledningsafgørelsen, men benytter lejligheden til at minde om visse væsentlige principper for den berørte sektor.
On average, contribution C1 accounts for 61 % of the operating costs and the contractual profit.
De individuelle udformninger af denne kontrakt kunne ikke afvige fra skabelonens grundlæggende principper og parametre, sådan som det var anført i præamblen til de enkelte CT1-kontrakter: »Nærværende kontrakt indgås ligeledes i henhold til og under overholdelse af de retningslinjer og principper, der er beskrevet i de regionale udbudsbetingelser, som STIF's bestyrelse vedtog på mødet den 13. december 2006, og den er i overensstemmelse med type 1-skabelonen, som bestyrelsen ligeledes har vedtaget.« Denne bemærkning gælder bl.a. for de ændringer, der blev indført ved tillæg nr. 3, i henhold til STIF-bestyrelsens afgørelse af 2. oktober 2008.
On average, operating revenue accounts for 31 % of the operating costs and the contractual profit.
I denne forbindelse var virksomheden underlagt en forpligtelse til at vedligeholde og drive de linjer, hvis drift den havde fået pålagt, og at befordre passagerer på de betingelser og til de takster, som STIF havde fastlagt.
The time limit for replying was extended to 18 February 2009.
Artikel 12-1 i CT1-kontrakten fastsatte entydigt, at »prisfastsættelsen er STIF's enekompetence og kan ikke uddelegeres«.
France submitted its comments on 30 April 2014.
Til gengæld modtog operatøren en kompensation for det tab, der var forbundet med opfyldelsen af forpligtelserne til offentlig tjeneste minus eventuelle indtægter og tilskud.
The Commission also received comments from seven interested third parties.
Kommissionen er enig i denne konklusion og bekræfter, at regionens investeringstilskud har kunnet fordreje konkurrencen og påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne, lige siden den regionale ordning blev oprettet, og i hele den periode der er omfattet af klagen.
STIF is a public administrative establishment governed by Decree No 2005-664 of 10 June 2005.
Kommissionens afgørelse (EU) 2017/1471
Commission Decision (EU) 2017/1471
om ændring af afgørelse 2013/162/EU for at revidere medlemsstaternes årlige emissionstildelinger for perioden fra 2017 til 2020
amending Decision 2013/162/EU to revise Member States' annual emission allocations for the period from 2017 to 2020
(meddelt under nummer C(2017) 5556)
(notified under document C(2017) 5556)
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 406/2009/EF af 23. april 2009 om medlemsstaternes indsats for at reducere deres drivhusgasemissioner med henblik på at opfylde Fællesskabets forpligtelser til at reducere drivhusgasemissionerne frem til 2020 [1], særlig artikel 3, stk. 2, fjerde afsnit, og
Having regard to Decision No 406/2009/EC of the European Parliament and of the Council of 23 April 2009 on the effort of Member States to reduce their greenhouse gas emissions to meet the Community's greenhouse gas emission reduction commitments up to 2020 [1], and in particular the fourth subparagraph of Article 3(2) thereof,
Ved Kommissionens afgørelse 2013/162/EU [2] fastsættes medlemsstaternes årlige emissionstildelinger (AEA) for perioden fra 2013 til 2020 gennem anvendelsen af data fra medlemsstaternes opgørelser over drivhusgasser (GHG), der er fastlagt i overensstemmelse med retningslinjerne for nationale drivhusgasopgørelser fra 1996 fra Det Mellemstatslige Panel om Klimaændringer (IPCC), således som de fremstod på tidspunktet for vedtagelsen.
Commission Decision 2013/162/EU [2] determines Member States' annual emission allocations (AEAs) for the period from 2013 to 2020 using the data from Member States' greenhouse gas (GHG) inventories determined in accordance with the 1996 Intergovernmental Panel on Climate Change (IPCC) Guidelines for National Greenhouse Gas Inventories, available at the time of its adoption.
Efter vedtagelsen af afgørelse 2013/162/EU blev det ved artikel 6 i Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 666/2014 [3] fastsat, at medlemsstaterne skulle indgive drivhusgasopgørelser i overensstemmelse med IPCC-retningslinjerne fra 2006 for nationale drivhusgasopgørelser og rapporteringsretningslinjerne om årlige opgørelser under De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (UNFCCC) som omhandlet i UNFCCC-partskonferencens beslutning 24/CP.19.
After the adoption of Decision 2013/162/EU, Article 6 of Commission Delegated Regulation (EU) No 666/2014 [3] required Member States to report greenhouse gas inventories determined in accordance with the 2006 IPCC Guidelines for National Greenhouse Gas Inventories, and the United Nations Framework Convention on Climate Change (UNFCCC) reporting guidelines on annual inventories as set out in Decision 24/CP.19 of the Conference of the Parties to the UNFCCC.
I henhold til artikel 27 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 525/2013 [4] skal Kommissionen undersøge virkningen af brugen af IPCC-retningslinjerne fra 2006 eller ændringer af UNFCCC's anvendte metodologier på en medlemsstats samlede drivhusgasemissioner af relevans for artikel 3 i beslutning 406/2009/EF senest i december 2016 med henblik på at sikre overensstemmelse mellem de metoder, der anvendes til bestemmelse af AEA'er og medlemsstaternes årlige rapportering efter tidspunktet for den pågældende undersøgelse.
Article 27 of Regulation (EU) No 525/2013 of the European Parliament and of the Council [4] requires the Commission to examine the impact of the use of the 2006 IPCC guidelines, or of changes to UNFCCC methodologies used, on the Member State's total greenhouse gas emissions relevant for Article 3 of Decision No 406/2009/EC by December 2016, with a view to ensuring consistency between the methodologies used for the determination of the AEAs and the annual reporting by Member States after the date of that examination.
I overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) nr. 525/2013 og på grundlag af de opgjorte data over drivhusgasser som revideret i henhold til artikel 19 nævnte forordning undersøgte Kommissionen virkningerne af brugen af IPCC-retningslinjerne fra 2006 og ændringerne i UNFCCC's anvendte metodologier på medlemsstaternes drivhusgasopgørelser.
In accordance with Article 27 of Regulation (EU) No 525/2013 and based on the GHG inventory data as reviewed under Article 19 of that Regulation, the Commission examined the impact of the use of the 2006 IPCC Guidelines, and of changes to UNFCCC methodologies used, on Member State's GHG inventories.
Forskellen i de samlede drivhusgasemissioner af relevans for artikel 3 i beslutning 406/2009/EF er for de fleste medlemsstaters vedkommende større end 1 %.
The difference in the total greenhouse gas emissions relevant for Article 3 of Decision No 406/2009/EC exceeds 1 % for most Member States.
Af hensyn til klarheden bør hele bilag II til beslutning 2013/162/EU dog erstattes, samtidig med at AEA'erne for årene 2013 til 2016 forbliver uændrede.
Such revision should be done using the same methodology as the one used for determining the annual emission allocations by Decision 2013/162/EU.
I artikel 2 i afgørelse 2013/162/EU henvises der til værdierne for globalt opvarmningspotentiale fra den fjerde IPCC-vurderingsrapport vedtaget ved beslutning 15/CP.17 på partskonferencen under UNFCCC.
The revision of AEAs should be limited to those that were allocated for the years 2017 to 2020, since for greenhouse gas emissions for the years 2013 to 2016 Member States can no longer change their policies and measures.
I mellemtiden har UNFCCC-partskonferencen vedtaget en ny beslutning 24/CP.19, som ophæver beslutning 15/CP.17, og bekræftet værdierne fra den fjerde IPCC-vurderingsrapport.
However, in the interests of clarity the whole Annex II to Decision 2013/162/EU should be replaced, while keeping the AEAs for the years 2013 to 2016 unchanged.
I artikel 7 i delegeret forordning (EU) nr. 666/2014 fastsættes det, at medlemsstaterne og Kommissionen skal anvende de globale opvarmningspotentialer i bilag III til beslutning 24/CP.19 med henblik på udarbejdelse og rapportering af drivhusgasopgørelser i henhold til artikel 7, stk. 1-5, i forordning (EU) nr. 525/2013.
Article 2 of Decision 2013/162/EU refers to global warming potential values from the 4th IPCC Assessment Report as adopted by Decision 15/CP.17 of the Conference of the Parties to the UNFCCC.
Af hensyn til klarheden bør henvisningen til beslutning 15/CP.17 i artikel 2 i afgørelse 2013/162/EU derfor erstattes af en henvisning til afgørelse 24/CP.19.
In the meanwhile the Conference of the Parties to the UNFCCC adopted a new Decision 24/CP.19 recalling Decision 15/CP.17 and confirming the values from the 4th IPCC Assessment Report.
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Klimaændringer —
Article 7 of Delegated Regulation (EU) No 666/2014 requires Member States and the Commission to use the global warming potentials listed in Annex III to Decision 24/CP.19 for the purpose of determining and reporting greenhouse gas inventories pursuant to paragraphs 1 to 5 of Article 7 of Regulation (EU) No 525/2013.
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
In the interests of clarity the reference to Decision 15/CP.17 in Article 2 of Decision 2013/162/EU should therefore be replaced by a reference to Decision 24/CP.19.
I afgørelse 2013/162/EU foretages følgende ændringer:
HAS ADOPTED THIS DECISION:
I artikel 2 erstattes »beslutning 15/CP.17« af »beslutning 24/CP.19«.
Article 1
Bilag II erstattes af teksten i bilaget til nærværende afgørelse.
Decision 2013/162/EU is amended as follows:
Artikel 2
In Article 2, ‘Decision 15/CP.17’ is replaced by ‘Decision 24/CP.19’;
Udfærdiget i Bruxelles, den 10. august 2017.
Article 2