natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tilstillelse af meddelelser finder sted på en af følgende måder:
Service shall be made by one or more of the following means:
ad elektronisk vej eller ved andre tekniske midler, jf. artikel 64a
by electronic means or any other technical means in accordance with Article 64a;
ved offentlig bekendtgørelse, jf. artikel 67.
by public notice in accordance with Article 67.
Dokumenter eller kopier heraf, som tilstilles i henhold til basisforordningens artikel 79, tilstilles ad elektronisk vej, således som det fastsættes af Sortsmyndighedens præsident, eller pr. post ved anbefalet brev med modtagelsesbevis.«
Documents or copies thereof containing actions for which service is provided for in Article 79 of the basic Regulation shall be served by electronic means to be determined by the President of the Office or by postal means by recorded delivery with advice of delivery served.’
Som artikel 64a indsættes:
The following Article 64a is inserted:
Tilstillelse ad elektronisk vej eller ved andre tekniske midler
Service by electronic means or other technical means
Tilstillelse ad elektronisk vej finder sted ved fremsendelse af en digital kopi af det dokument, der skal meddeles.
Service by electronic means shall be made by transmitting a digital copy of the document to be notified.
Tilstillelse betragtes som foretaget på den dato, hvor meddelelsen blev modtaget af modtageren.
Service shall be deemed to have taken place on the date on which the communication was received by the recipient.
Sortsmyndighedens præsident fastsætter de nærmere bestemmelser vedrørende tilstillelse ad elektronisk vej.
The President of the Office shall determine the details of service by electronic means.
Hvis tilstillelse af meddelelse finder sted ad elektronisk vej, skal en part i sagen, herunder dennes befuldmægtigede, over for Sortsmyndigheden angive en e-mailadresse til al officiel kommunikation.
Where service is made by electronic means, a party to proceedings, including his procedural representative, shall provide an electronic address to the Office for all official communication.
Sortsmyndighedens præsident fastsætter de nærmere bestemmelser vedrørende tilstillelse ved andre tekniske midler.«
The President of the Office shall determine the details of service by other technical means of communication.’
Som artikel 66a indsættes:
The following Article 66a is inserted:
»Artikel 66a
‘Article 66a
Tilstillelse af meddelelser til befuldmægtigede
Service to procedural representatives
Hvis der er udpeget en befuldmægtiget, eller hvis den ansøger, der er nævnt først i en fælles ansøgning i henhold til artikel 73, stk. 5, anses for at være befuldmægtiget, sendes meddelelser til den befuldmægtigede.
Where a procedural representative has been appointed, or where the applicant first named in a joint application pursuant to Article 73(5) is considered to be the procedural representative, notifications shall be addressed to the procedural representative.
Hvis der er udnævnt flere befuldmægtigede for en enkelt part, er det tilstrækkeligt at sende meddelelsen til en af disse befuldmægtigede, medmindre der er angivet en specifik adresse for tilstillelsen.
Where several procedural representatives have been appointed for a single party, notification to any one of those representatives shall be sufficient, unless a specific address for service has been indicated.
Hvis flere parter har udpeget en fælles befuldmægtiget, er det tilstrækkeligt at meddele de relevante dokumenter til denne befuldmægtigede.«
Where several parties have appointed a common procedural representative, notification of the relevant documents to that representative shall be sufficient.’
Artikel 67, andet punktum, affattes således: »Sortsmyndighedens præsident fastsætter nærmere regler om offentlig bekendtgørelse og bestemmer det tidsrum, inden for hvilket det relevante dokument anses for at være meddelt.«
The second sentence of Article 67 is replaced by the following: ‘The President of the Office shall determine details as to the issue of a public notice and shall determine the period within which the relevant document shall be deemed to have been notified.’
Artikel 71 ændres således:
Article 71 is amended as follows:
Stk. 1, andet punktum, affattes således: »De i første punktum omhandlede dage er dem, som Sortsmyndighedens præsident fastsætter inden hvert kalenderårs begyndelse, og de offentliggøres i Den Officielle Tidende, der er omhandlet i artikel 87.«
in paragraph 1, the second sentence is replaced by the following: ‘The days referred to in the first sentence shall be as stated by the President of the Office before the commencement of each calendar year and shall be published in the Official Gazette referred to in Article 87.’;
»For så vidt angår dokumenter, der fremsendes ad elektronisk vej, finder første afsnit tilsvarende anvendelse, hvis der er en afbrydelse i Sortsmyndighedens eller en af sagens parters forbindelse med de elektroniske kommunikationsmidler.
‘As regards documents submitted by electronic means, the first subparagraph shall apply mutatis mutandis where there is an interruption of the connection of the Office or of one of the parties to the proceedings to the electronic means of communication.
Sagens parter skal dokumentere afbrydelsen af forbindelsen med den elektroniske tjeneste.«
Parties to the proceedings shall demonstrate the interruption of the connection with the electronic provider.’
To eller flere parter i sagen, der handler i fællesskab, skal udpege én befuldmægtiget og give Sortsmyndigheden meddelelse herom.
Two or more parties to proceedings acting in common shall appoint one procedural representative and notify the Office thereof.
Hvis de ikke har givet Sortsmyndigheden meddelelse om en befuldmægtiget, anses den part i sagen, der er nævnt først i en ansøgning om EF-sortsbeskyttelse eller om en udnyttelsesret, der skal meddeles af Sortsmyndigheden, eller i en indsigelse, for at være udpeget som befuldmægtiget for den anden part eller de andre parter i sagen.«
Where they have not notified a procedural representative to the Office, the party to the proceedings first named in an application for a Community plan variety right or for an exploitation right to be granted by the Office or in an objection shall be deemed to be appointed as the procedural representative of the other party or parties to the proceedings.’;
Følgende tilføjes som stk. 6:
the following paragraph 6 is added:
Stk. 5 finder anvendelse, hvis der under sagsbehandlingen skal overdrages en EF-sortsbeskyttelse til mere end én person, og hvis disse personer har udpeget mere end én befuldmægtiget.«
Paragraph 5 shall apply where, in the course of proceedings, a transfer of a Community plant variety right is made to more than one person and where such persons have appointed more than one procedural representative.’
Artikel 74 ændres således:
Article 74 is amended as follows:
En fuldmagt kan gælde for en eller flere sager.
Credentials may cover one or more proceedings.
En generalfuldmagt skal kun indgives i ét eksemplar.«
A single document embodying the general credentials shall be sufficient.’;
Følgende tilføjes som stk. 4:
the following paragraph 4 is added:
Indførelsen af en befuldmægtiget i registret over ansøgninger om EF-sortsbeskyttelse slettes:
The entry of a procedural representative in the Register of Applications for Community Plant Variety Rights shall be deleted:
hvis den befuldmægtigede afgår ved døden eller mister sin retsevne
in the event of the death or legal incapacity of the procedural representative;
hvis den befuldmægtigede ikke længere har bopæl eller ikke længere har hovedsæde eller forretningssted i Den Europæiske Union
where the procedural representative is no longer domiciled or no longer has his seat or establishment within the European Union;
hvis den befuldmægtigede ikke længere er udpeget af en part i sagen, og den pågældende part har underrettet Sortsmyndigheden herom.«
where the procedural representative is no longer appointed by the party to the proceedings and the party has informed the Office accordingly.’
Artikel 78, stk. 1, ændres således:
Article 78(1) is amended as follows:
en særlig påberåbelse af prioritet (dato og sted for den tidligere ansøgning), jf. artikel 20 i nærværende forordning«.
a particular claim regarding priority pursuant to Article 20 of this Regulation (date and place of the earlier application);’;
Følgende tilføjes som litra e):
the following point (e) is added:
anvendelse af en rettighed, der hidrører fra en ansøgning om en EF-sortsbeskyttelse, som sikkerhedsstillelse eller tinglig ret.«
the giving of the right deriving from an application for a Community plant variety right as a security or as the object of any other rights in rem.’
Artikel 81, stk. 2 og 3, affattes således:
In Article 81, paragraphs 2 and 3 are replaced by the following:
Stk. 1 finder tilsvarende anvendelse på sagsanlæg vedrørende krav som omhandlet i basisforordningens artikel 98 og 99 og den endelige afgørelse, der ikke er indklaget, i sådanne søgsmål eller enhver anden afslutning heraf.
Paragraph 1 shall apply mutatis mutandis to the institution of actions in respect of claims referred to in Articles 98 and 99 of the basic Regulation, and the final decision not subject to any appeal in, or of any other termination of, any such action.
I forbindelse med en identifikation af sorter som henholdsvis oprindelig sort eller i det væsentlige afledt sort kan alle sagens parter i fællesskab eller hver for sig begære indførelse i registret.
Where varieties are identified as initial or essentially derived, respectively, a request for entry by all the parties to the proceedings may be made jointly or separately.
Hvis kun en enkelt af sagens parter fremsætter begæringen, skal den ledsages af dokumentation af de elementer, der er omhandlet i basisforordningens artikel 87, stk. 2, litra h), som i så fald erstatter en begæring fra den anden part i sagen.
A request from only one party to the proceedings shall be accompanied by documentary evidence of the elements referred to in Article 87(2)(h) of the basic Regulation to replace the request of the other party.
Sådan dokumentation skal omfatte identifikation af de pågældende sorter som henholdsvis oprindelig sort eller i det væsentlige afledt sort og uanfægtet anerkendelse fra den anden part eller den endelige dom.«
Such documentary evidence shall include the identification of the varieties concerned as initial and essentially derived, and the non-contentious acknowledgement by the other party or the final judgement.’
Artikel 82, stk. 3, affattes således:
In Article 82, paragraph 3 is replaced by the following:
Sortsmyndighedens præsident kan åbne mulighed for aktindsigt i registrene hos de nationale organer og de afdelinger, der udøver specifikke administrative opgaver, jf. basisforordningens artikel 30, stk. 4.«
The President of the Office may provide for public inspection of the Registers on the premises of national agencies or sub-offices involved in the exercise of specific administrative functions, pursuant to Article 30(4) of the basic Regulation.’
Artikel 83, stk. 1 og 2, affattes således:
In Article 83, paragraphs 1 and 2 are replaced by the following:
Dokumenterne vedrørende sager opbevares i et elektronisk format i elektroniske dossierer med et sagsnummer, undtagen for så vidt angår dokumenter, der vedrører udelukkelse af eller indsigelse mod appelkamrenes medlemmer, ansatte ved Sortsmyndigheden eller den pågældende prøvningsmyndighed, idet sådanne dokumenter opbevares særskilt.
Documents relating to proceedings shall be kept in electronic format in electronic files, a file number being attached to such proceedings, except for those documents relating to the exclusion of, or objection to, members of the Board of Appeal, or to the staff of the Office or the Examination Office concerned, which shall be kept separately.
Sortsmyndigheden opbevarer ét elektronisk eksemplar af det i stk. 1 omhandlede dossier (arkiveksemplar), som anses for at være den korrekte og fuldstændige sag.
The Office shall keep an electronic copy of the file referred in paragraph 1 (“file copy”) which shall be considered the true and complete copy of the file.
Prøvningsmyndigheden skal opbevare en kopi af de supplerende dokumenter vedrørende sådanne sager (prøvningskopi).«
The Examination Office shall keep a copy of the additional documents relating to such proceedings (examination copy).’
Artikel 91, stk. 3, affattes således:
In Article 91, paragraph 3 is replaced by the following:
Ved fremsendelsen af sagsakter til medlemsstaternes retter eller anklagemyndigheder skal Sortsmyndigheden angive de begrænsninger med hensyn til aktindsigt, der ifølge basisforordningens artikel 33a og 88 gælder for dokumenter vedrørende ansøgninger om og meddelelse af EF-sortsbeskyttelse.«
At the time of transmission of the files to the courts or public prosecutor's offices of the Member States, the Office shall indicate the restrictions to which the inspection of documents relating to applications for, or to grants of Community plant variety rights is subject pursuant to Articles 33a and 88 of the basic Regulation.’
Bilag I ændres som angivet bilaget til nærværende forordning.
Annex I is amended in accordance with the Annex to this Regulation.
Udfærdiget i Bruxelles, den 1. september 2016.
Done at Brussels, 1 September 2016.
Kommissionens forordning (EF) nr. 874/2009 af 17. september 2009 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2100/94 for så vidt angår sagsbehandlingen ved EF-Sortsmyndigheden (EUT L 251 af 24.9.2009, s. 3).
Commission Regulation (EC) No 874/2009 of 17 September 2009 establishing implementing rules for the application of Council Regulation (EC) No 2100/94 as regards proceedings before the Community Plant Variety Office (OJ L 251, 24.9.2009, p. 3).
Rådets direktiv 68/193/EØF af 9. april 1968 om handel med vegetativt formeringsmateriale af vin (EFT L 93 af 17.4.1968, s. 15).
Council Directive 68/193/EEC of 9 April 1968 on the marketing of material for the vegetative propagation of the vine (OJ L 93, 17.4.1968, p. 15).
Rådets direktiv 2002/53/EF af 13. juni 2002 om den fælles sortsliste over landbrugsplantearter (EFT L 193 af 20.7.2002, s. 1).
Council Directive 2002/53/EC of 13 June 2002 on the common catalogue of varieties of agricultural plant species (OJ L 193, 20.7.2002, p. 1).
Rådets direktiv 2002/55/EF af 13. juni 2002 om handel med grøntsagsfrø (EFT L 193 af 20.7.2002, s. 33).
Council Directive 2002/55/EC of 13 June 2002 on the marketing of vegetable seed (OJ L 193, 20.7.2002, p. 33).
Kommissionens gennemførelsesdirektiv 2014/97/EU af 15. oktober 2014 om gennemførelse af Rådets direktiv 2008/90/EF for så vidt angår registrering af leverandører og sorter samt den fælles sortsliste (EUT L 298 af 16.10.2014, s. 16).«
Commission Implementing Directive 2014/97/EU of 15 October 2014 implementing Council Directive 2008/90/EC as regards the registration of suppliers and of varieties and the common list of varieties (OJ L 298, 16.10.2014, p. 16).’
I bilag I til forordning (EF) nr. 874/2009 foretages følgende ændringer:
Annex I to Regulation (EC) No 874/2009 is amended as follows:
Punkt 3, tredje punktum, affattes således:
In point 3, the third sentence is replaced by the following:
»Der kan kun udbetales vederlag til en sagkyndig, hvis vedkommende ved fremlæggelse af dokumentation godtgør, at han ikke er medlem af personalet ved en prøvningsmyndighed eller et teknisk kvalificeret organ.«
‘Fees may be paid to an expert only if he produces evidence by supporting documents that he is not a member of the staff of an Examination Office or a technical qualified body.’
I litra a) ændres »500« til »550«.
in point (a), ‘500’ is replaced by ‘550’;
I litra b) ændres »250« til »400«.
in point (b), ‘250’ is replaced by ‘400’;
Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1449
Commission Implementing Regulation (EU) 2016/1449
Kommissionens delegerede forordning (EU) 2016/1450
Commission Delegated Regulation (EU) 2016/1450
om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/59/EU for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder, der præciserer kriterierne i forbindelse med metoden til fastsættelse af minimumskravet til kapitalgrundlag og nedskrivningsrelevante passiver
supplementing Directive 2014/59/EU of the European Parliament and of the Council with regard to regulatory technical standards specifying the criteria relating to the methodology for setting the minimum requirement for own funds and eligible liabilities
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/59/EU af 15. maj 2014 om et regelsæt for genopretning og afvikling af kreditinstitutter og investeringsselskaber [1], særlig artikel 45, stk. 2, og
Having regard to Directive 2014/59/EU of the European Parliament and of the Council of 15 May 2014 establishing a framework for the recovery and resolution of credit institutions and investment firms [1], and in particular Article 45(2) thereof,
En effektiv afvikling er kun mulig og troværdig, hvis et institut råder over så tilstrækkelige interne finansielle ressourcer, at tabsabsorbering og rekapitalisering kan ske, uden at dette påvirker visse forpligtelser (i direktiv 2014/59/EU benævnt »passiver«), navnlig de forpligtelser, som er udelukket fra bail-in.
Effective resolution can only be feasible and credible if adequate internal financial resources are available to an institution to absorb losses and for recapitalisation purposes without affecting certain liabilities, in particular those excluded from bail-in.
I henhold til direktiv 2014/59/EU bør institutter opfylde et minimumskrav til kapitalgrundlag og nedskrivningsrelevante passiver (MREL) for at undgå, at de i uforholdsmæssig høj grad baserer sig på forskellige former for finansiering, som er udelukket fra bail-in, idet manglende opfyldelse af MREL vil få negative konsekvenser for institutternes tabsabsorberings- og rekapitaliseringskapacitet og i sidste ende afviklingens overordnede effektivitet.
Directive 2014/59/EU provides that institutions should meet a minimum requirement for own funds and eligible liabilities (‘MREL’) to avoid that institutions excessively rely on forms of funding that are excluded from bail-in, since failure to meet MREL would impact negatively institutions' loss absorption and recapitalisation capacity and, ultimately, the overall effectiveness of resolution.
Afviklingsmyndigheden bør ved fastsættelse af MREL i overensstemmelse med 45, stk. 6, litra a) og b), i direktiv 2014/59/EU tage hensyn til behovet for at sikre, at instituttet, såfremt bail-in-værktøjet anvendes, kan absorbere et passende tab og rekapitaliseres med et beløb, som er tilstrækkeligt til at genoprette dets egentlige kernekapitalprocent til det niveau, som er nødvendigt for at opfylde kravene til tilladelse og samtidig bevare en tilstrækkelig markedstillid.
When determining MREL in accordance with points (a) and (b) of Article 45(6) of Directive 2014/59/EU, the resolution authority should consider the need, in case of application of the bail-in tool, to ensure that the institution is capable of absorbing an adequate amount of losses and being recapitalised by an amount sufficient to restore its Common Equity Tier 1 ratio to a level sufficient to maintain the capital requirements for authorisation and at the same time to sustain sufficient market confidence.
På grund af denne tætte sammenhæng med tilsynsafgørelser skal afviklingsmyndigheden foretage sådanne vurderinger i tæt samarbejde med den kompetente myndighed i overensstemmelse med rammebestemmelserne i artikel 45, stk. 6, i direktiv 2014/59/EU, og afviklingsmyndigheden bør følgelig inden for rammerne af afviklingsmyndighedens forpligtelse til at høre den kompetente myndighed i henhold til artikel 45, stk. 6, i direktiv 2014/59/EU tage hensyn til de vurderinger, som den kompetente myndighed har foretaget af instituttets forretningsmodel, finansieringsmodel og risikoprofil med henblik på fastsættelse af tilsynskrav.
This close relationship with supervisory decisions requires that such assessments are made by the resolution authority in close consultation with the competent authority consistently with the framework set out in Article 45(6) of Directive 2014/59/EU, and that accordingly the resolution authority should, in the framework of the obligation of the resolution authority to consult the competent authority under Article 45(6) of Directive 2014/59/EU, take account of the assessments made by the competent authority on the business model, funding model, and risk profile of the institution for the purposes of setting prudential requirements.
Særlig bør den nødvendige tabsabsorberingskapacitet vurderes under nøje hensyntagen til instituttets aktuelle kapitalkrav, og den nødvendige rekapitaliseringskapacitet bør vurderes under nøje hensyntagen til de sandsynlige kapitalkrav efter afviklingsstrategiens anvendelse, medmindre der er en åbenlys grund til at vurdere tab ved afvikling anderledes end ved instituttets videreførelse som going concern.
In particular, the assessment of the necessary capacity to absorb losses should be closely linked to the institution's current capital requirements, and the assessment of the necessary capacity to restore capital should be closely linked to likely capital requirements after the application of the resolution strategy, unless there are clear reasons why losses in resolution should be assessed differently than in going concern.
Det er nødvendigt at foretage en lignende vurdering for at sikre, at MREL, såfremt andre afviklingsværktøjer end bail-in anvendes, er tilstrækkeligt til at sikre instituttets afviklingsmuligheder.
A similar assessment is necessary to ensure the MREL is sufficient to ensure resolvability of an institution when resolution tools other than bail-in are to be applied.
I henhold til artikel 45, stk. 6, litra c), i direktiv 2014/59/EU skal afviklingsmyndighederne også tage hensyn til den mulighed, at visse kategorier af forpligtelser, som er identificeret i afviklingsplaner og i vurderingen af afviklingsmulighederne, kan udelukkes fra bail-in.
Point (c) of Article 45(6) of Directive 2014/59/EU also requires that resolution authorities consider the possibility that certain classes of liabilities, identified in resolution plans and in the resolvability assessment, might be excluded from bail-in.
Institutter bør ikke basere sig på sådanne forpligtelser med henblik på at opfylde MREL.
Liabilities of that kind should not be relied on for purposes of meeting the MREL.
Hvis forpligtelser af en given insolvensrelateret kategori i væsentligt omfang udelukkes fra bail-in, enten obligatorisk eller skønsmæssigt, bør afviklingsmyndighederne også sikre, at nævnte udelukkelse ikke medfører, at forpligtelser af samme eller højere kategori dækker større tab, end de ville have gjort ved insolvens, da dette udgør en hindring for afvikling.
Resolution authorities should also ensure that, when significant amounts of any insolvency class of liabilities are excluded from bail-in on either a mandatory or discretionary basis, that exclusion would not result in liabilities of the same or a more senior class bearing greater losses than they would in insolvency, as this would be an impediment to resolvability.
Afviklingsmyndighederne kan kræve, at en del af det MREL, der er omhandlet i artikel 45, stk. 1, i direktiv 2014/59/EU, opfyldes ved hjælp af efterstillede, kontraktlige bail-in-instrumenter, et højere minimumskrav eller alternative foranstaltninger med det formål at tackle hindringer for afvikling.
Resolution authorities may require part of the MREL referred to in Article 45(1) of Directive 2014/59/EU to be met by subordinated contractual bail-in instruments, or by setting a higher minimum requirement, or by alternative measures to address impediments to resolution.
Det er ikke nødvendigt at justere MREL, hvis risikoen for manglende overholdelse af princippet om, at »ingen kreditorer må stilles ringere«, er tilstrækkelig lav.
If the risk of a breach of the ‘no creditor worse off’ safeguard is sufficiently low, no adjustment to the MREL is necessary.