natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Rapporterne påvirker ikke de konklusioner, der er beskrevet i betragtning 16 til 27 i forordningen om endelig told vedrørende den pågældende vare og lignende varer.
PRODUCT CONCERNED
REVIDEREDE KONKLUSIONER VEDRØRENDE DUMPING PÅ BASIS AF RAPPORTERNE
The product concerned is fatty-acid mono-alkyl esters and/or paraffinic gasoils obtained from synthesis and/or hydro-treatment, of non-fossil origin, in pure form or as included in a blend originating in Argentina and Indonesia, currently falling within CN codes ex15162098, ex15180091, ex15180095, ex15180099, ex27101943, ex27101946, ex27101947, 27102011, 27102015, 27102017, ex38249992, 38260010 and ex38260090 (‘the product concerned’, commonly referred to as ‘biodiesel’).
Som angivet i indledningsmeddelelsen revurderede Kommissionen den oprindelige undersøgelses endelige konklusioner, idet den tog højde for DSB's henstillinger og afgørelser.
The Reports do not affect the findings set out in recitals 16 to 27 of the definitive Regulation concerning the product concerned and the like product.
Denne revurdering var baseret på oplysninger, der var indhentet i den oprindelige undersøgelse samt på oplysninger, der blev modtaget fra de interesserede parter efter offentliggørelsen af indledningsmeddelelsen.
REVISED DUMPING FINDINGS BASED ON THE REPORTS
Den oprindelige undersøgelse af spørgsmålet om dumping og skade omfattede perioden fra den 1. juli 2011 til den 30. juni 2012 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«).
As indicated in the Notice of Initiation, the Commission reassessed the definitive findings of the original investigation by taking into account the recommendations and rulings of the DSB.
Hvad angår de relevante parametre inden for rammerne af skadesvurderingen blev oplysninger, der dækkede perioden fra den 1. januar 2009 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«), analyseret.
This reassessment was based on information collected in the original investigation and information received by interested parties after the publication of the Notice of Initiation.
Formålet med denne forordning er at korrigere WTO-uforenelige aspekter i forordningen om endelig told og bringe den i overensstemmelse med rapporterne.
The original investigation of dumping and injury covered the period from 1 July 2011 to 30 June 2012 (‘investigation period’ or ‘IP’).
Medtagelse af Indonesien
With respect to the parameters relevant in the context of the injury assessment, data covering the period from 1 January 2009 to the end of the investigation period were analysed (‘period considered’).
I indledningsmeddelelsen henviste Kommissionen til antidumpingforanstaltningerne over for importen af biodiesel fra Indonesien, der også blev indført ved forordningen om endelig told.
This Regulation seeks to correct WTO inconsistent aspects of the definitive Regulation and to bring it into conformity with the Reports.
Disse foranstaltninger er i øjeblikket genstand for en igangværende WTO-tvist, der er indledt af Indonesien mod Unionen [6] (»EU-foranstaltninger vedrørende Indonesien«).
Inclusion of Indonesia
Under denne tvist har Indonesien rejst spørgsmål svarende til dem, der blev behandlet i rapporterne.
In the Notice of Initiation, the Commission referred to the anti-dumping measures on imports of biodiesel from Indonesia imposed by the same definitive Regulation.
Eftersom appelinstansens retlige fortolkning i rapporterne også synes at være relevante for undersøgelsen vedrørende Indonesien, fandt Kommissionen det hensigtsmæssigt, at de antidumpingforanstaltninger, der er indført på importen af biodiesel fra Indonesien, også burde undersøges i en parallel undersøgelse udført i henhold til WTO-bemyndigelsesforordningens artikel 2, stk. 1, navnlig idet forordningen om endelig told blev konstateret at være uforenelig med antidumpingaftalens artikel 2.2.1.1.
These measures are at present subject to a pending WTO dispute by Indonesia against the Union [6] (‘EU Measures concerning Indonesia’).
I betragtning 12-20 i dokumentet med fremlæggelsen af oplysninger redegjorde Kommissionen for sin foreløbige analyse af anvendelsen af appelinstansens fortolkning af artikel 2.2.1.1 i ADA i undersøgelsen af Indonesien.
In that dispute, Indonesia has raised claims similar to those that were addressed in the Reports.
Efter fremlæggelsen af oplysninger fremsatte interesserede parter bemærkninger, der satte spørgsmålstegn ved Kommissionens analyse, og bl.a. udfordrede anvendelsen af appelinstansens fortolkning samt Kommissionens beføjelse til uden videre at handle på baggrund af denne fortolkning i henhold til WTO-bemyndigelsesforordningen.
As the Appellate Body's legal interpretation contained in the Reports appears to be also relevant for the investigation concerning Indonesia, the Commission considered it appropriate that the anti-dumping measures imposed on imports of biodiesel from Indonesia should also be examined in a concurrent review conducted under Article 2(1) of the WTO enabling regulation, in particular as far as the definitive Regulation was found inconsistent with Article 2.2.1.1 of the ADA.
Eftersom denne analyse kræver mere tid, besluttede Kommissionen ikke at afslutte den fornyede undersøgelse vedrørende Indonesien på dette tidspunkt, men i stedet at fortsætte sin analyse i lyset af de fremsatte bemærkninger.
In recitals 12 to 20 of the general disclosure document, the Commission set out its preliminary analysis of the application of the Appellate Body's interpretation of Article 2.2.1.1 of the ADA for the Indonesian investigation.
Den undersøgelse, der blev iværksat i henhold til WTO-bemyndigelsesforordningens artikel 2, stk. 1, er derfor stadig igangværende og er stadig uafklaret, for så vidt angår Indonesien.
After disclosure, interested parties submitted comments questioning the Commission's analysis, challenging, inter alia, the applicability of the Appellate Body's interpretation as well as the Commission's authority to act ex officio on that interpretation under the WTO enabling Regulation.
Alle interesserede parter blev underrettet herom ved hjælp af et revideret dokument med fremlæggelse af oplysninger af 31. juli 2017, og de fik mulighed for at fremsætte bemærkninger.
Because that analysis requires further time, the Commission decided not to terminate the review concerning Indonesia at this point, but instead to continue its analysis in light of the comments received.
Den indonesiske regering hævdede, at Kommissionen havde overtrådt de generelle principper i EU-retten ved først at oplyse, at det var hensigten at ændre forordningen om endelig told for så vidt angår Indonesien og derefter ændre dette for at kunne fortsætte undersøgelsen hvad angår Indonesien.
The review initiated under Article 2(1) of the WTO enabling Regulation is therefore still ongoing and remains open insofar as it concerns Indonesia.
For det første mente den indonesiske regering, at dette medfører manglende ligebehandling og forskelsbehandling af de indonesiske producenter i forhold til de argentinske eksporterende producenter, eftersom Kommissionen angiveligt havde erkendt, som anført i indledningsmeddelelsen, at den indonesiske import af biodiesel er i en situation, der er sammenlignelig med importen fra Argentina.
All interested parties were informed accordingly by way of a revised disclosure document of 31 July 2017 and granted the opportunity to comment.
Ved at forsinke undersøgelsen hvad angår Indonesien, bliver de indonesiske eksporterende producenter tydeligvis dårligere stillede i forhold til de argentinske eksportører.
The Indonesian government claimed that the Commission had infringed general principles of European Union law by first disclosing its intention to amend the definitive Regulation with regard to Indonesia and subsequently by reversing that intention in order to continue the investigation concerning Indonesia.
Eftersom Kommissionen indledte undersøgelsen vedrørende importen af biodiesel fra både Indonesien og Argentina, havde de indonesiske eksportører desuden rimelige og berettigede forventninger om, at den fornyede undersøgelse vedrørende Indonesien ville blive afsluttet samtidig med undersøgelsen vedrørende Argentina.
First, the Indonesian government considered that this results in unequal and discriminatory treatment of Indonesian producers vis-à-vis the Argentinian exporting producers given that the Commission had allegedly acknowledged, as stated in the Notice of Initiation, that Indonesian imports of biodiesel are in a similar situation to that of Argentinian imports.
Denne forventning blev yderligere forstærket gennem det første dokument med fremlæggelse af oplysninger, hvori Kommissionen også foreslog at ændre forordningen om endelig told for så vidt angår Indonesien.
By delaying the review in respect of Indonesia, the Indonesian exporting producers are manifestly disadvantaged compared to the Argentinian exporters.
Ved at ændre sin holdning gennem en revideret fremlæggelse tilsidesætter Kommissionen angiveligt princippet om berettiget forventning.
Second, given that the Commission initiated the review with regard to both Indonesian and Argentinian imports of biodiesel, the Indonesian exporters could reasonably and legitimately expect to have the review concerning Indonesia concluded at the same time as for Argentina.
Den indonesiske regering fremførte derudover, at Kommissionen tilsidesatte princippet om god tro ved at udelukke importen fra Indonesien fra denne undersøgelse på et sent stadium i proceduren, på trods af at importen var medtaget gennem hele undersøgelsen.
This expectation was further amplified by the first disclosure document in which the Commission proposed to also amend the definitive Regulation for Indonesia.
Indledningsvis mindede Kommissionen om, at WTO's Tvistbilæggelsesorgan allerede var nået til en endelig konklusion angående EU's foranstaltninger over for importen af biodiesel fra Argentina, hvorimod den separate tvist vedrørende antidumpingforanstaltninger over for biodiesel fra Indonesien stadig bliver behandlet af WTO.
Accordingly, by changing its position through a revised disclosure the Commission allegedly infringed the principle of legitimate expectations.
Sidstnævnte betragtes således som en ikke-omtvistet foranstaltning, jf. WTO-bemyndigelsesforordningens artikel 2, stk. 1.
Third, the Indonesian government submitted that the Commission infringed the principle of good faith by excluding the Indonesian imports from the review at a late stage of the proceeding despite, including them throughout the investigation.
Dette udtrykkes bl.a. gennem brugen af udtrykket »rapport« i WTO-bemyndigelsesforordningens artikel 1, stk. 1, i beskrivelsen af en omtvistet foranstaltning, som WTO's Tvistbilæggelsesorgan har behandlet og truffet en afgørelse om.
At the outset, the Commission recalled that the WTO Dispute Settlement Body has already made definitive findings on the EU measures against imports of biodiesel from Argentina, while the separate dispute concerning anti-dumping measures on biodiesel from Indonesia is still pending before it.
Kommissionen mindede også om, at i henhold til EU-retten indebærer principperne »ligebehandling« og »forbud mod forskelsbehandling«, at det er forbudt at behandle lige situationer forskelligt eller forskellige situationer ens, uden at der foreligger objektive grunde herfor [7].
The latter are thus considered a non-disputed measure within the meaning of Article 2(1) of the WTO enabling Regulation.
Med henblik på gennemførelsen af WTO-rapporterne befinder de indonesiske og argentinske eksporterende producenter sig ikke objektivt set i samme situation: Gennemførelsen i forbindelse med undersøgelsen af skadevoldende dumping af den pågældende vare fra Argentina fandt sted i henhold til WTO-bemyndigelsesforordningens artikel 1, stk. 1, og afsluttes ved denne forordning, mens gennemførelsen i forbindelse med undersøgelsen af samme praksis fra Indonesien fandt sted i henhold til WTO-bemyndigelsesforordningens artikel 2, stk. 1, og er stadig uafklaret.
This is informed, inter alia, by the use of the term ‘report’ in Article 1(1) of the WTO enabling regulation to describe a disputed measure which the WTO Dispute Settlement Body has concerned itself with and adjudicated on.
Der kan kun opstå en situation med forskelsbehandling, hvis der er sket en forskellig retlig behandling af erhvervsdrivende, der er i samme situation.
The Commission also recalled that, under European Union law, the concepts of ‘equal treatment’ and ‘non-discrimination’ prohibit treating similar situations differently, or different situations in the same way, without any objective ground for doing so [7].
Eftersom den fornyede undersøgelse vedrørende gennemførelsen af WTO's Tvistbilæggelsesorgans konklusioner angående Argentina og Indonesien blev indledt på forskellige retsgrundlag, er dét at færdiggøre den fornyede undersøgelse vedrørende skadevoldende dumping fra Argentina hurtigere end samme undersøgelse vedrørende Indonesien ikke ensbetydende med forskelsbehandling af sammenlignelige situationer.
For the purpose of implementing the WTO Reports, Indonesian and Argentinian exporting producers are not objectively in the same situation: the implementation exercise vis-à-vis the investigation into injurious dumping of the product concerned from Argentina occurred under Article 1(1) of the WTO enabling regulation and is terminated through this Regulation, whereas the implementation exercise vis-à-vis the investigation into the same practices from Indonesia occurred under Article 2(1) of the WTO enabling regulation and remains open.
Dette skyldes, at de erhvervsdrivende befinder sig i forskellige situationer.
A situation of discrimination can only arise if there is a different legal treatment for operators in the same situation.
Som nævnt i betragtning 16 har Kommissionen, efter at have gennemgået de bemærkninger, der blev indsendt efter fremlæggelsen af oplysninger, fundet det hensigtsmæssigt ikke at afslutte den fornyede undersøgelse vedrørende Indonesien på nuværende tidspunkt, men i stedet at fortsætte vurderingen af anvendeligheden af disse konklusioner også med henblik på Indonesien i lyset af de indsendte bemærkninger.
Since, however, the review into implementation of the findings of the WTO Dispute Settlement Body vis-à-vis Argentina and Indonesia was commenced on different legal bases, completing the review into the investigation on injurious dumping from Argentina before that into the investigation on injurious dumping from Indonesia does not result in the differential treatment of a comparable situation.
Kommissionen kan desuden ikke acceptere argumentet om, at et fremlæggelsesdokument skulle give berettigede forventninger til de endelige resultater af en undersøgelse.
This is because operators find themselves in different situations.
Dette er også grunden til, at følgebrevet til alle interesserede parter udtrykkeligt erklærede, at »denne fremlæggelse foregriber ikke nogen efterfølgende afgørelse, som måtte blive truffet af Kommissionen, men hvis en sådan afgørelse baseres på andre omstændigheder og betragtninger, vil disse blive fremlagt for Deres virksomhed så hurtigt som muligt«.
As noted above in recital 16, the Commission, after having analysed the comments received after disclosure, considered it appropriate not to conclude the review investigation as far as Indonesia is concerned at this point in time but, instead, to continue its assessment of the applicability of those findings also vis-à-vis Indonesia in light of the comments received.
I denne specielle sag førte gennemførelsen til, at Kommissionen indtog den holdning, at der var brug for mere tid i forbindelse med en analyse af anvendeligheden af WTO's tvistbilæggelsesorgans konklusioner for så vidt angår Indonesien.
Moreover, the Commission cannot accept the argument that a disclosure document gives legitimate expectations as to the final conclusion of an investigation.
Denne afgørelse er af en forberedende karakter og har ikke nødvendigvis indflydelse på Kommissionens endelige konklusion.
On the contrary, the purpose of disclosure is to inform interested parties of the Commission's preliminary findings and grant them the possibility to effectively exercise their rights of defence.
Med denne afgørelse benytter Kommissionen sig desuden af sin brede skønsbeføjelse i udførelsen af den slags undersøgelser, der er iværksat inden for rammerne af WTO-bemyndigelsesforordningen, og som hører under den fælles handelspolitik.
It is thus the very essence of the disclosure for the Commission to take into account arguments and facts presented by interested parties.
Derfor kan en interesseret part ikke påberåbe sig princippet om berettigede forventninger, før Kommissionen har afsluttet den igangværende undersøgelsesprocedure, hvis Kommissionen vælger at handle inden for de beføjelser, den har fået tillagt af EU-lovgiveren [8].
For that reason, the cover letter to all interested parties expressly stated that ‘this disclosure does not prejudice any subsequent decision which may be taken by the Commission, but where such decision is based on any different facts and considerations, these will be disclosed to your company as soon as possible’.
Også dette argument må derfor afvises.
In this particular case, that exercise led the Commission to take the position that it needs more time in analysing the applicability of the findings of the WTO Dispute Settlement Body insofar as it concerns Indonesia.
Endelig kan det ikke udledes, at der er tale om ond tro, på den baggrund, at denne ændring fandt sted efter den første fremlæggelse af Kommissionens foreløbige holdning, og den indonesiske regering har heller ikke fremlagt beviser herfor.
This decision is of a preparatory nature and does not necessarily prejudice the Commission's final conclusion.
Kommissionen har nøje gennemført alle trin i den fornyede undersøgelse under fuld hensyntagen til retten til en retfærdig behandling for alle interesserede parter.
That same decision is, furthermore, an exercise of the Commission's wide discretion when conducting the type of reviews commenced under the WTO enabling regulation, which fall within the realm of the Common Commercial Policy.
Kommissionen afviste derfor påstandene om, at den havde tilsidesat generelle principper i EU-retten ved at anvende sin brede skønsbeføjelse til ikke at ændre — på dette stadium i den fornyede undersøgelse — antidumpingforanstaltningerne for så vidt angår Indonesien, i fuld overensstemmelse med retten til en retfærdig behandling for alle interesserede parter.
Accordingly, an interested party cannot rely on the protection of legitimate expectations before the Commission has closed the review procedure at hand if the Commission chooses to act within the powers provided to it by the Union legislator [8].
Efter den reviderede fremlæggelse af oplysninger anfægtede en eksporterende producent fra Indonesien (»Wilmar«) Kommissionens synspunkt om, at det var nødvendigt med mere tid til at afslutte undersøgelsen vedrørende Indonesien i betragtning af de klare konklusioner i WTO-rapporterne.
That argument, too, must, consequently, be rejected.
Producenten hævdede også, at foranstaltningerne mod Indonesien burde ændres.
Finally, no bad faith can be inferred from the fact that his change occurred after initial disclosure of the Commission's preliminary position, nor has the Government of Indonesia presented evidence to this effect.
Wilmar var af den opfattelse, at Kommissionen i henhold til WTO-bemyndigelsesforordningen har beføjelse til at ændre en ikke-omtvistet foranstaltning, og at dens beføjelse til uden videre at handle derfor ikke kunne drages i tvivl.
The Commission has faithfully conducted all steps in the review investigation with full respect of due process rights of all interested parties.
Slutteligt påstod Wilmar, at hvis Kommissionens konklusioner vedrørende Indonesien blev udsat, så burde konklusionerne vedrørende Argentina også udsættes.
The Commission therefore rejected the claims that it had breached fundamental principles of EU law by exercising its discretion not to amend, at this stage of the review, the anti-dumping measures as far as Indonesia is concerned in full respect of due process rights of all interested parties.
Fra producentens synspunkt er der juridiske spørgsmål, der er ved at blive behandlet i den indonesiske WTO-sag, der også kunne være relevante og anvendelige for foranstaltningerne vedrørende importen af biodiesel fra Argentina, navnlig med hensyn til fortjenstmargenen.
After the revised disclosure one exporting producer from Indonesia (‘Wilmar’) contested the Commission's view that it required further time to conclude its review vis-à-vis Indonesia given the clear findings of the WTO reports.
Kommissionen var enig med Wilmar i, at Kommissionen i princippet har beføjelse til at foretage konklusioner med hensyn til en ikke-omtvistet foranstaltning i henhold til WTO-bemyndigelsesforordningens artikel 2, stk. 1.
It claimed also that the measures against Indonesia should be amended.
Som forklaret i betragtning 16 fandt Kommissionen det dog, efter at have analyseret de indsendte bemærkninger, ikke hensigtsmæssigt på dette stadium at afslutte den fornyede undersøgelse vedrørende Indonesien ved udøvelse af sin skønsbeføjelse i henhold til WTO-bemyndigelsesforordningens artikel 2, stk. 1.
In its view, the Commission is competent under the WTO enabling Regulation to amend a non-disputed measure and that its authority to act ex officio could therefore not be put into question.
Hvad angår Wilmars påstand om, at konklusionerne vedrørende Argentina burde udsættes, mindede Kommissionen om, at den metode, der blev anvendt i forordningen om endelig told til at fastsætte en fortjenstmargen, blev bekræftet i WTO-rapporterne.
Finally, Wilmar claimed that should the Commission's findings vis-à-vis Indonesia be postponed then also the findings concerning Argentina should be postponed.
De udestående spørgsmål i den igangværende indonesiske sag blev ikke rejst i den argentinske sag.
From its perspective, there are legal issues pending in the Indonesian WTO proceeding that might also become relevant and applicable to the measures concerning imports of biodiesel from Argentina, notably in relation to the profit margin.
Under alle omstændigheder er Unionen og Argentina blevet enige om en rimelig frist til at gennemføre konklusioner i rapporterne, og dette bør respekteres.
The Commission agreed with Wilmar that it is in principle competent to make findings with regard to a non-disputed measure under Article 2(1) of the WTO enabling Regulation.
Fastsættelse af den normale værdi og beregning af dumpingmargenerne
However, as explained above in recital 16, the Commission, after having examined the comments received, did not consider it appropriate, at this stage, to conclude the review investigation as far as Indonesia is concerned by legitimately exercising its discretion provided for in Article 2(1) of the WTO enabling Regulation.
Dette afsnit beskriver de revurderede konklusioner fra den oprindelige undersøgelse angående rapporternes anbefalinger og afgørelser om, at EU handlede i modstrid med:
With regard to Wilmar's claim that also the findings concerning Argentina should be postponed, the Commission recalled that the WTO reports confirmed the methodology used in the definitive Regulation to establish a profit margin.
artikel 2.2.1.1 ved at undlade at beregne produktionsomkostningerne for den undersøgte vare på grundlag af de fortegnelser, der føres af producenterne
The issue at stake in the pending Indonesian case was not raised in so far as Argentina was concerned.
antidumpingaftalens artikel 2.2 og artikel VI:1(b)(ii), i GATT 1994 ved at undlade at anvende produktionsomkostningerne i Argentina i forbindelse med beregningen af den normale værdi for biodiesel
In any case, the Union and Argentina have agreed on a reasonable time period to implement the findings of the reports, which should be respected.
antidumpingaftalens artikel 9.3 og artikel VI:2, i GATT 1994 ved at indføre en antidumpingtold, der er højere end den dumpingmargen, der skulle have været fastlagt i henhold til henholdsvis artikel 2 i antidumpingaftalen og artikel VI:1, i GATT 1994.
Determination of the normal value and calculation of the dumping margins