natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den tog hensyn til de informationskilder, som er nævnt i artikel 8b, stk. 1, i direktiv 2008/105/EF, og hørte eksperter fra medlemsstaterne og interessentgrupper.
It took account of the information sources referred to in Article 8b(1) of Directive 2008/105/EC, and consulted experts from Member States, and stakeholder groups.
Der blev foretaget en rangordning.
A ranking process was conducted.
I den forbindelse blev der navnlig set på stoffer, som var tæt på at blive prioriteret i den senest afsluttede gennemgang af prioriterede stoffer, men for hvilke der stadig var behov for overvågningsdata for at få bekræftet, at risikoen er betydelig.
This considered in particular substances which came close to being prioritised in the most recently completed priority substances review, but for which monitoring data were still needed to confirm a significant risk.
Der blev også set på andre stoffer, der er identificeret som potentielle ny fremkomne forurenende stoffer, men for hvilke der kun foreligger få eller ingen nyere overvågningsdata.
It also considered several other substances identified as potential emerging pollutants, for which few or no recent monitoring data were available.
Der blev foretaget en risikoberegning for hvert enkelt af disse stoffer ud fra de foreliggende oplysninger om deres iboende farer og miljøeksponering.
The risk posed by each of those substances was calculated from the available information on their intrinsic hazard and the exposure of the environment to them.
Eksponeringen blev anslået ud fra data om omfanget af produktion og anvendelse, og der blev taget hensyn til eventuelle faktiske overvågningsdata.
Exposure was estimated from data on the extent of production and use, taking account of any actual monitoring data.
Ved dataindsamlingen for stofferne på den første liste blev der fundet yderligere overvågningsdata for nogle af disse stoffer.
In the course of gathering data on the substances in the initial list, additional monitoring data were found for some of those substances.
Mindst fire medlemsstater rådede over pålidelige, ajourførte data, og disse blev anset for et tilstrækkeligt grundlag for ikke at optage stofferne på observationslisten.
The availability of reliable, up-to-date data for at least four Member States was considered sufficient for not including substances in the watch list.
Når der blev set bort fra disse stoffer og visse andre stoffer, for hvilke der herskede særlig tvivl om deres toksicitet, eller hvis anvendelse forventeligt ville ophøre, blev følgende stoffer identificeret som øverst rangerende: oxadiazon, methiocarb, 2,6-ditert-butyl-4-methylphenol, tri-allat, fire neonicotinoider, det makrolide antibiotikum erythromycin og 2-ethylhexyl 4-methoxycinnamat.
When those substances were discounted, along with some others for which there was particular doubt about their toxicity, or whose use was expected to be discontinued, the following were identified as the most highly ranked: oxadiazon, methiocarb, 2,6-ditert-butyl-4-methylphenol, tri-allate, four neonicotinoid pesticides, the macrolide antibiotic erythromycin, and 2-ethylhexyl 4-methoxycinnamate.
Disse stoffer bør derfor også optages på listen med angivelse af deres CAS- og EU-nummer.
Those substances should therefore also be included in the watch list, identified by their Chemical Abstracts Service (CAS) and EU numbers.
Det blev ligeledes fastslået, at et femte neonicotinoid og to andre makrolide antibiotika potentielt udgør en betydelig risiko.
A fifth neonicotinoid pesticide and two other macrolide antibiotics were also determined to potentially pose a significant risk.
Idet stoffer med samme virkemåde kunne have kumulerede virkninger, er det desto mere berettiget at foreslå, at de optages på observationslisten samtidigt.
The possibility that substances with the same mode of action could have additive effects additionally justifies proposing their simultaneous inclusion in the watch list.
Det bør være muligt at analysere neonicotinoiderne samtidigt i lighed med makrolid-antibiotika, således at de kan grupperes på listen.
It should be possible to analyse the neonicotinoids simultaneously, and likewise the macrolide antibiotics, allowing them to be grouped in the list.
I overensstemmelse med artikel 8b, stk. 1, i direktiv 2008/105/EF har Kommissionen udpeget mulige metoder, hvormed de foreslåede stoffer kan analyseres.
In accordance with Article 8b(1) of Directive 2008/105/EC, the Commission has identified possible methods of analysis for the proposed substances.
Metodens påvisningsgrænse bør være mindst så lav som den stofspecifikke beregnede nuleffektkoncentration for hvert stof i den relevante matrice.
The method detection limit should be at least as low as the substance-specific predicted no-effect concentration for each substance in the relevant matrix.
Hvis nye oplysninger fører til et fald i den beregnede nuleffektkoncentration for bestemte stoffer, vil metodens maksimale acceptable påvisningsgrænse eventuelt skulle sættes ned, så længe disse stoffer stadig står opført på listen.
If new information leads to a decrease in the predicted no-effect concentration for particular substances, the maximum acceptable method detection limit might have to be lowered while those substances remain on the list.
Analysemetoderne anses ikke for at medføre urimelige omkostninger.
The analytical methods are not considered to entail excessive costs.
Af hensyn til sammenligneligheden bør alle stoffer overvåges i hele vandprøver.
For comparability, all substances should be monitored in whole water samples.
Det ville imidlertid være hensigtsmæssigt også at overvåge 2-ethylhexyl 4-methoxycinnamat i opslæmmede partikler eller sediment på grund af stoffets tendens til at fordele sig i denne matrice.
However, it would be appropriate to monitor 2-ethylhexyl 4-methoxycinnamate also in suspended particulate matter or sediment, because of its tendency to partition into this matrix.
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 21, stk. 1, i direktiv 2000/60/EF —
The measures provided for in this Decision are in accordance with the opinion of the Committee established by Article 21(1) of Directive 2000/60/EC,
Den første observationsliste over stoffer for EU-dækkende overvågning, der er omhandlet i artikel 8b i direktiv 2008/105/EF, er fastsat i bilaget til denne afgørelse.
The first watch list of substances for Union-wide monitoring referred to in Article 8b of Directive 2008/105/EC is set out in the Annex to this Decision.
EUT L 348 af 24.12.2008, s. 84.
OJ L 348, 24.12.2008, p. 84.
Observationsliste over stoffer med henblik på EU-dækkende overvågning som fastsat ved artikel 8b i direktiv 2008/105/EF
Watch list of substances for Union-wide monitoring as set out in Article 8b of Directive 2008/105/EC
Betegnelse for stoffet/gruppen af stoffer
Name of substance/group of substances
CAS-nr.
CAS number [1]
[1]
EU number [2]
EU-nr.
Indicative analytical method [3] [4] [5]
[2]
Maximum acceptable method detection limit (ng/l)
Metodens maksimale acceptable påvisningsgrænse (ng/l)
Large-volume SPE — LC-MS-MS
SPE i stor volumen — LC-MS-MS
eta-estradiol (E2), Estrone (E1)
Makrolid-antibiotika [6]
thylhexyl 4-methoxycinnamate
Neonicotinoider [7]
or GC-MS
Tri-allat
Macrolide antibiotics [6]
Den Europæiske Union nummer — foreligger ikke for alle stoffer
Neonicotinoids [7]
Ekstraktionsmetoder:LLE væske-væske-ekstraktionSPE fastfase-ekstraktionAnalysemetoder:GC-MS gaskromatografi-massespektrometriLC-MS-MS væskekromatografi (tandem) tredobbelt quadrupol massespektrometrri
Tri-allate
Med henblik på overvågning af 2-ethylhexyl 4-methoxycinnamat i opslæmmede partikler (SPM) eller sediment (kornstørrelse < 63 μm) angives følgende analysemetode: SLE (fast-væske-ekstraktion) — GC-MS med en maksimal påvisningsgrænse på 0,2 mg/kg.
or LC-MS-MS
Erythromycin (CAS-nr.
European Union number — not available for all substances.
114-07-8; EU-nr.
To ensure comparability of results from different Member States, all substances shall be monitored in whole water samples.
204-040-1), clarithromycin (CAS-nr.
Extraction methods:LLE liquid liquid extraction,SPE solid-phase extraction.Analytical methods:GC-MS Gas chromatography-mass spectrometry,LC-MS-MS Liquid chromatography (tandem) triple quadrupole mass spectrometry.
81103-11-9), azithromycin (CAS-nr.
For monitoring 2-Ethylhexyl 4-methoxycinnamate in suspended particulate matter (SPM) or in sediment (size < 63 μm), the following analytical method is indicated: SLE (solid liquid extraction) — GC-MS, with a maximum detection limit of 0,2 mg/kg.
83905-01-5; EU-nr.
Erythromycin (CAS number 114-07-8, EU number 204-040-1), Clarithromycin (CAS number 81103-11-9), Azithromycin (CAS number 83905-01-5, EU number 617-500-5).
617-500-5)
Imidacloprid (CAS number 105827-78-9/138261-41-3, EU number 428-040-8), Thiacloprid (CAS number 111988-49-9), Thiamethoxam (CAS number 153719-23-4, EU number 428-650-4), Clothianidin (CAS number 210880-92-5, EU number 433-460-1), Acetamiprid (CAS number 135410-20-7/160430-64-8).
111988-49-9), thiamethoxam (CAS-nr.
Chemical Abstracts Service.
Kommissionens afgørelse (EU) 2015/506
Commission Decision (EU) 2015/506
om Tysklands foranstaltninger for så vidt angår lufthavnen Berlin-Schönefeld GmbH og forskellige luftfartsselskaber — SA.15376 (C 27/07) (ex NN 29/07)
on the measures taken by Germany with regard to Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH and various airlines — SA.15376 (C 27/07, ex NN 29/07)
(meddelt under nummer C(2014) 868)
(notified under document C(2014) 868)
efter at have opfordret de interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler [2] og under henvisning til disse bemærkninger, og
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above [2] and having regard to their comments,
Mellem 2003 og 2006 har Kommissionen modtaget klager fra forskellige parter, i henhold til hvilke visse luftfartsselskaber og operatøren af lufthavnen Berlin-Schönefeld (»Schönefeld«) potentielt har modtaget ulovlig statsstøtte til deres aktiviteter i denne lufthavn.
Between 2003 and 2006, the Commission received complaints from various parties according to which certain airlines and the manager of Berlin Schönefeld airport (‘Schönefeld’) may have received unlawful State aid with respect to their operations at that airport.
Ved brev af 17. august 2006 anmodede Kommissionen Tyskland om at afgive oplysninger herom.
In a letter dated 17 August 2006, the Commission invited the Federal Republic of Germany (‘Germany’) to provide information on this matter.
Tyskland efterkom denne anmodning ved brev af 20. december 2006.
Germany complied with this request for information by letter dated 20 December 2006.
Ved brev af 10. juli 2007 (»indledningsbeslutningen«) meddelte Kommissionen Tyskland, at den havde besluttet at indlede en procedure efter artikel 108, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (»TEUF«) over for ovennævnte støtteforanstaltninger.
By letter dated 10 July 2007 (‘the opening decision’), the Commission informed Germany that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 108(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union (‘TFEU’) with respect to the aforementioned measures.
Samtidig har Kommissionen udstedt et påbud om oplysninger i henhold til artikel 10, stk. 3, i forordning (EF) nr. 659/1999 [3] med hensyn til alle dokumenter, data og oplysninger, på baggrund af hvilke Kommissionen kan undersøge, om de pågældende foranstaltninger udgør statsstøtte.
At the same time, the Commission issued an information injunction under Article 10(3) of Council Regulation (EC) No 659/1999 [3] (with respect to all documents, data and information necessary for the Commission to be able to assess whether the measures in question constituted State aid.
Tyskland fremsatte sine bemærkninger den 4. oktober 2007, og den 3. marts 2008 fremsendte Tyskland yderligere dokumenter til Kommissionen.
Germany sent its observations to the Commission on 4 October 2007 and supplemented it with further documents on 3 March 2008.
Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort den 30. oktober 2007 i Den Europæiske Unions Tidende [4].
The Commission decision to initiate the procedure was published in the Official Journal of the European Union on 30 October 2007 [4].
Kommissionen opfordrede de interesserede parter til at fremsætte bemærkninger om de pågældende foranstaltninger inden en måned efter offentliggørelsen.
The Commission invited interested parties to submit their comments on the measures in question within one month of the publication date.
Kommissionen modtog bemærkninger fra flere interesserede parter.
The Commission received comments from several interested parties.
Den 16. januar 2008 og den 20. februar 2008 videresendte Kommissionen disse bemærkninger til Tyskland.
On 16 January 2008 and 20 February 2008, the Commission passed these comments on to Germany.
Ved brev af 15. maj 2008 fremsatte Tyskland sine kommentarer til de bemærkninger, der var indsendt af interesserede parter.
By letter dated 15 May 2008, Germany sent its observations on the comments of the interested parties.
Ved brev af 31. august 2009 anmodede Kommissionen om yderligere oplysninger.
The Commission then requested further information on 31 August 2009.
Tyskland imødekom denne anmodning med tre breve (af 28. september 2009, 12. oktober 2009 og 28. oktober 2009).
Germany complied with this request in three stages, on 28 September 2009, 12 October 2009 and 28 October 2009.
Den 4. april 2011 anmodede Kommissionen igen Tyskland om oplysninger.
On 4 April 2011, the Commission once again asked Germany for information.
Derfor fremsatte Tyskland den 19. maj 2011 nye bemærkninger og fremlagde yderligere dokumentation.
In response to this request, Germany sent new observations and further documents on 19 May 2011.
Den 10. oktober 2011 videresendte Kommissionen yderligere bemærkninger fra interesserede parter til Tyskland.
On 10 October 2011, the Commission forwarded further submissions received from interested parties to Germany.
Efter Tysklands genforening i 1990 befandt Berlin sig i en helt særlig situation, for så vidt angår lufttrafikken, på grund af den årtier lange deling af byen i en østlig og vestlig del.
Following a further request for information by the Commission on 17 January 2012, Germany replied on 14 February 2012.
Bylufthavnene Berlin-Tegel (»Tegel«) og Berlin-Tempelhof (»Tempelhof«) ligger i det tidligere Vestberlin.
GENERAL CONTEXT
Schönefeld lufthavn ligger i det tidligere Østberlin på grænsen mellem delstaten Berlin og delstaten Brandenburg.
After the reunification of Germany in 1990, Berlin found itself in a very specific situation with respect to air traffic, as a consequence of having been divided into an eastern part and a western part for decades.
Tempelhof blev åbnet i 1923 og kunne på grund af sine korte start- og landingsbaner kun anvendes af mindre fly.
The inner-city airports of Berlin Tegel Airport (‘Tegel’) and Berlin Tempelhof Airport (‘Tempelhof’) are located in what was West Berlin.
Det var ikke muligt at foretage en enkel modernisering af lufthavnen, da den ligger i nærheden af et historisk sted, og desuden gjorde de omgivende boligområder en udvidelse umulig.
The airport of Schönefeld is located in what was East Berlin on the border between the city of Berlin and the region of Brandenburg (Land Brandenburg).
Driften af Tempelhof lufthavn blev indstillet den 30. oktober 2008.
Tempelhof was opened in 1923 and could only be used by small aircraft owing to its short runway.
Tegel blev åbnet i 1948 for at muliggøre luftbroen til forsyning af byen under den sovjetiske blokade af Vestberlin.
This airport could not be modernised easily because it is located on a listed historical site and surrounding residential areas made any expansion impossible.
Fra og med 1968 flyttede mange luftfartsselskaber fra Tempelhof til Tegel, da Tempelhof lufthavn ikke var beregnet til jetfly.
Tempelhof airport ceased operating on 30 October 2008.
Siden 1975 har Tegel udviklet sig til Berlins vigtigste passagerlufthavn.
Tegel was opened in 1948 to allow for airlift supplies into Berlin during the Cold War blockade.
I begyndelsen af 1990'erne blev den maksimale kapacitet i Tegel nået i perioder med spidsbelastning.
From 1968, many airlines moved their operations from Tempelhof to Tegel, as the Tempelhof site was not suitable for jet aircraft.
Den eneste mulighed for at undgå betydelige kapacitetsflaskehalse på lang sigt var en udvidelse af start- og landingsbanerne samt opførelse af en større terminal.
Since 1975, Tegel has become Berlin’s main passenger airport.
Dette var imidlertid ikke muligt, da Tegel ligesom Tempelhof er en bylufthavn, der er omgivet af boligområder og tilfartsveje.
In the early 1990s, Tegel began to reach maximum capacity at peak times.
Enhver yderligere stigning i lufttrafikken i Tegel ville tillige have medført en øget støjbelastning for beboerne i området.
The only way to avoid significant capacity constraints in the long term was an extension of the runway and the construction of a larger terminal.
Schönefeld blev åbnet i 1946 efter pålæg fra den sovjetiske militæradministration i Tyskland.
However, this was not possible because this airport, like Tempelhof, is an inner-city airport surrounded by residential areas and access roads.
Lufthavnen tjente først og fremmest som militærlufthavn, men blev også anvendt af kommercielle luftfartsselskaber, f.eks. Aeroflot og senere det østtyske luftfartsselskab Interflug.
Moreover, any increase in air traffic at Tegel would translate into increased noise pollution for local residents.
Frem til den politiske omvæltning i Tyskland i 1990 blev Schönefeld lufthavn udvidet flere gange.
Schönefeld was opened in 1946 on the orders of the Soviet military administration in Germany.
Men lufthavnen, der var bygget til militære formål, opfyldte ikke kravene til en moderne, kommerciel lufthavn.
It initially served as a primarily military airport which was also used by commercial airlines, such as Aeroflot and, later, the East German airline Interflug.
Desuden var lufthavnens infrastruktur efter den politiske omvæltning ikke længere tidssvarende.
Until the change in Germany’s political situation in 1990, Schönefeld airport was extended several times.
I 1990'erne var det således nødvendigt med omfattende investeringer for at tilpasse lufthavnen til vesteuropæiske sikkerhedsstandarder.
Designed as a military airport, Schönefeld was not suited to the needs of modern commercial air traffic.
Derudover ligger Schönefeld længere væk fra bykernen end Tempelhof og Tegel.
Moreover, after the change in the political situation, the site was no longer in good conditions.
Derfor blev lufthavnen i det mindste af visse kategorier af passagerer og luftfartsselskaber betragtet som mindre attraktiv.
Large investments had thus to be made in the 1990s to bring the site up to West European security standards.
Af historiske årsager blev de tre berlinske lufthavne oprindeligt drevet af forskellige virksomheder.
Furthermore, Schönefeld is more remote to the city centre than Tempelhof and Tegel and for that reason, was perceived as less attractive than these two airports at least by certain categories of passengers and airlines.
I forbindelse med genforeningen blev de samlet i ét enkelt holdingselskab, Berlin Brandenburg Flughafen Holding GmbH (»BBF«), hvis selskabsdeltagere bestod af delstaterne Berlin og Brandenburg (med hver 37 %) og den tyske forbundsregering (med 26 %).
The three Berlin airports were originally operated by different companies for historical reasons.
Indtil 2003 havde holdingselskabet to datterselskaber: Berliner Flughafen-Gesellschaft mbH (»BFG«) som operatør af lufthavnene Tegel og Tempelhof og Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH (»FBS«) som operatør af Schönefeld lufthavn.
With the reunification of Germany, they were pooled within a single holding company, Berlin Brandenburg Flughafen Holding GmbH (‘BBF’), jointly owned by the regions (Länder) of Berlin and Brandenburg (37 % each) and the German Federal Government (26 %).
I oktober 2003 blev BBF og FBS fusioneret.
Until 2003, this holding company had two subsidiaries: Berliner Flughafen-Gesellschaft mbH (‘BFG’), which operated Tegel and Tempelhof, and Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH (‘FBS’), which operated Schönefeld.
I den forbindelse blev BFG omdannet til et datterselskab af FBS.
In October 2003, BBF merged with FBS.
Den 1. januar 2012 ændrede FBS navn til Flughafen Berlin Brandenburg GmbH (»FBB«).
FBS thereby became the owner of BFG.
I 1990'erne blev det hurtigt tydeligt, at det var nødvendigt med en mere effektiv udnyttelse af den eksisterende lufthavnskapacitet — på daværende tidspunkt fordelt ud over byområdet Berlin på grund af den til dato politisk motiverede deling af byen.
As of 1 January 2012, FBS was renamed Flughafen Berlin Brandenburg GmbH (‘FBB’).
Dette skyldes til dels den kendsgerning, at Berlin igen skulle være Tysklands hovedstad, og at der generelt blev kalkuleret med en øget lufttrafik til og fra Berlin (jf. tabel 1).
In the light of the generally expected increase in air traffic to and from Berlin (see Table 1 below), partly due to Berlin’s recovery of its role as the capital city of Germany, it became rapidly clear in the 1990s that there was a need for a more efficient utilisation of the existing airport capacity then spread over the Berlin agglomeration as a result of the city’s past political division.
Trafikvolumen i Berlins lufthavne (mio. passagerer)
Traffic at Berlin airports (million passengers)
Ikke relevant
5), updated with data extracted from FBB annual reports.
Lukket
Year
På baggrund heraf blev der umiddelbart efter den tyske genforening indledt drøftelser om muligheden for etablering af én enkelt lufthavn (storlufthavn) for regionen Berlin-Brandenburg.
n.a.
På basis af prognoserne for passagertallene i de berlinske lufthavne blev det antaget, at en stigning i lufttrafikken kun kunne styres effektivt fra en storlufthavn af en passende størrelse og ved anvendelse af den bedste tilgængelige teknologi.
closed
Beslutningen om at placere storlufthavnen i Schönefeld var i sidste ende baseret på områdets relative nærhed af bykernen (selv om lufthavnen ligger udenfor) og de gode vej- og jernbaneforbindelser.
Based on forecasts of passenger numbers for the Berlin airports, it was assumed that an increase in air traffic could only be handled efficiently by a single airport that would be of a suitable size and properly equipped with modern technology.
Følgelig blev det besluttet at udbygge og modernisere den eksisterende Schönefeld lufthavn som Berlins hovedlufthavn under navnet Berlin-Brandenburg Willy Brandt (»BER«) og i tilknytning hertil at lukke lufthavnene Tegel og Tempelhof.
The planning for the creation of the single Berlin airport started in January 1992.
Denne beslutning blev formaliseret ved en konsensusbeslutning af 28. maj 1996 mellem den tyske forbundsregering og delstaterne Berlin og Brandenburg.
In that context, on 20 June 1993 it was announced that the area south of Schönefeld, as well as two other sites (Sperenberg Airfield and Jüterborg Airfield) were identified as possible locations for the new airport infrastructures.
Selskabsdeltagerne i BBF planlagde gennemførelsen af BER-projektet ved hjælp af en privat lufthavnsejer og -operatør.
Tegel and Tempelfhof were not considered potentially suitable due to the negative impact of these inner-city airports on local residents (in particular in terms of noise) and because they could not be extended to a sufficient extent to host the new single Berlin airport in any event.
I 1997 blev der truffet beslutning om privatiseringen, i hvilken forbindelse alle BBF-andele skulle sælges til en privat investor, og den fremtidige køber skulle tildeles en koncession til lufthavnen.
Schönefeld was eventually chosen because it is relatively close to, though outside, the city centre, and has good connections by road and train.