natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Finansieringen over B8 kompenserer ikke for de reelt afholdte omkostninger på hospitalerne ved behandlingen af de sociale patienter (f.eks. ubetalte fakturaer sendt til sociale patienter og nødvendigheden af at have ekstra socialassistenter ansat).
The equality principle, a constitutional right, requires that everyone be admitted without any discrimination.
Der er til gengæld afsat et fast budget (dvs. ca. 25 mio. EUR om året for hele Belgien) på grundlag af hospitalsranglisten, som opstilles ud fra den socioøkonomiske profil for deres respektive patienter (se betragtning 185).
From the above it is clear that patients' ability to pay and their insurance status are not considered when admitting patients to the IRIS-H so that access to healthcare is guaranteed for all including in non-emergency situations.
Idet de tre første pladser på ranglisten er optaget af IRIS-hospitalerne, modtager disse også en større del af B8-finansieringen end de lavere rangerede hospitaler (f.eks. privathospitalerne i Bruxelles).
Several elements in the IRIS 1996-2001 strategic plan also demonstrate the social nature of the hospital care provided by the IRIS-H (e.g. ‘to continue the dispensation of medicine devoid of any market logic’ [206]) and the strong desire to offer quality care to all layers of the Brussels population, in particular to the poorest ones [207].
Grunden til, at såvel offentlige som private hospitaler i princippet er berettiget til denne finansiering, er, at hospitalerne selv i mangel af pligten til universel lægehjælp, sådan som den påhviler IRIS-hospitalerne, frit kan tilvælge at behandle sociale patienter.
The IRIS strategic plan covering the period 2002-2014 repeats some of the key principles (access for all patients, increasing accessibility for the poor) among others by quoting Article 5 of the IRIS-H bylaws [208] (see also recital 175) and the primary objective of the IRIS strategic plan for the period 1996-2001 [209] (see recital 177), and by also referring to the IRIS patient charter [210] (see recital 178) and adds:
De kan træffe dette valg, fordi visse sociale patienter er i stand til at betale eller er forsikrede.
‘The public services are to be defined on the basis of three fundamental principles, universality, equality and continuity.
Hvad angår sociale patienter, som er dækket af socialsikringen, anvendes der nemlig ofte lavere satser, og INAMI betaler en større del af omkostningerne, hvilket reducerer hospitalets finansielle risiko.
On the basis of those three principles and their public hospital status, hospitals in the IRIS network:
Ligeledes er det ikke alle CPAS i Belgien, der har valgt at oprette deres eget hospital.
will accept all patients, whoever they may be,
Derfor kan et CPAS benytte privathospitalerne til at opfylde sin forpligtelse til at yde social støtte.
will treat all patients without discrimination,
I sådanne situationer vil et privathospital logisk set behandle et vist antal sociale patienter og vil ligeledes kunne modtage finansiering over B8 i BMF.
will undertake to arrange cover for patients and provide any treatment they might require’ [211].(182) On the basis of the foregoing, the Commission concludes that the IRIS-H are obliged to treat all patients, in all circumstances (i.e. both in emergency and non-emergency situations), even if they cannot or foreseeably will not be able to pay for their treatment and/or are uninsured.
De belgiske myndigheder mener, at IRIS-hospitalerne også har en specifik pligt til at levere en fuld vifte af basale hospitalsydelser på mange adresser eller »mange hospitaler« i hovedstadsregionen Bruxelles.
In 85 % of the cases in the Brussels Capital Region these migrants receive urgent medical aid from the IRIS-H (see recital 172) although these hospitals only operate 35 % of the hospital beds in that Region.
Klagerne hævder imidlertid ikke, at privathospitalerne i Bruxelles har en sådan pligt.
This ranking among others reflects the proportion of patients who cannot pay and are not covered by the social security and for which the CPAS [217] can reimburse the costs of treatment (see also recitals 187-188) [218].
Kommissionen konstaterer, at LCH ikke pålægger hospitalerne (offentlige eller private) at drive hospitalsvirksomhed på mange adresser.
For the period 2007-2013 and for Belgium as a whole, this ranking's top three positions are occupied entirely by the IRIS-H (Institut Bordet and HUDERF being the exceptions due to their specialised nature).
Derimod fastlægger hospitalsplanlægningsmekanismen det maksimale antal senge, der kan stilles til rådighed i hver region i Belgien.
For the same period, the Brussels private hospitals on the other hand are not even part of the top 20 positions, which indicates that the average socioeconomic profile of their patients is significantly better than that of the IRIS-H.
Ligeledes kan det beslutte at udbyde bestemte tjenester to steder eller kun at udbyde hver tjeneste på ét hospital.
Table 1
I denne forbindelse har visse privathospitaler i Bruxelles frit valgt at drive virksomhed på flere adresser, mens andre kun har aktiviteter på et enkelt hospital [227].
Federal Public Service of Public Health's ranking of the hospitals based on the socioeconomic profile of their patients (*= IRIS-H, += private Brussels hospitals)
Privathospitalerne kan imidlertid til hver en tid beslutte at samle senge og tjenester på et enkelt hospital [228].
No figures
Det skal også bemærkes, at privathospitalerne inden for de af planlægningsmekanismen fastsatte grænser [229] også frit kan vælge de typer behandling, de udbyder, hvilket giver dem mulighed for at specialisere sig i mere rentable typer af sundhedsydelser [230].
Ste Anne St Remi+
Pligten til mange hospitaler, som påhviler IRIS-hospitalerne
The complainant's reference to a February 2004 publication of the Mutualités Chrétiennes (see recital 72), which concerns only the year 2001 and which would show that the private hospitals treat more than 60 % of ‘social patients’ in the Brussels Capital Region, has to be put into context.
Hvad angår IRIS-hospitalerne, prioriterer kommunerne og CPAS opretholdelsen af et lokalt udbud af sundhedsydelser højere end koncentrationen af sengepladser.
The term ‘social patients’ may create the impression that it concerns patients who cannot pay for treatment and who would therefore all be in scope of the universal care obligation.
De har udtrykkeligt valgt at levere en fuld vifte af basale sundhedsydelser på alle hospitaler, hvilket på grund af den nødvendige flerdobling af infrastruktur, udstyr og aktiviteter medfører ekstra omkostninger.
This is however not the case for the following reasons:
Det er på dette grundlag, at CPAS og kommunerne i forbindelse med omstruktureringen af hospitalerne i Bruxelles i 1995 af hensyn til befolkningens behov udtrykkeligt valgte at bevare lokale hospitalstjenester på mange eksisterende hospitaler, som leverer en fuld vifte af sundhedsydelser.
First and foremost, the publication's definition of ‘social patients’ [219] only concerns persons who are insured by the Belgian social security [220] and hence does not include those patients who cannot pay and are not covered by the social security.
De vurderede, at det lokale socialmedicinske behov, der lå til grund for oprettelsen af de offentlige hospitaler, stadig fandtes.
It is however the latter group that benefits most from the universal care obligation and that represents the largest financial burden for the IRIS-H (see also recitals 187-188).
I denne forbindelse skal det bemærkes, at hovedparten af IRIS-hospitalerne er beliggende i de fattigste kommuner i hovedstadsregionen Bruxelles (se også betragtning 202).
Based on the broad definition used in the publication, almost 20 % (respectively about 26 %) of the admissions in private (respectively public) hospitals in Brussels would have concerned ‘social patients’, and private hospitals would have treated almost 66 % of the total number of these patients in 2001.
De offentlige myndigheder gav derfor af egen fri vilje afkald på effektiviseringsgevinsterne på bekostning af deres egne rent finansielle interesser og har valgt at bevare alle de eksisterende hospitaler, selv om de vidste, at de føderale finansieringsforanstaltninger til fordel for hospitalerne ikke ville dække alle omkostningerne (f.eks. på grund af flerdobbelte infrastrukturer og driftsomkostninger, se også betragtning 203).
Second, even the ‘precarious patients’ [221], which the publication defines as a subgroup of the ‘social patients’, are covered by the social security and there is no reason to assume that they cannot pay their own contribution.
Dette valg bekræftes af IRIS' strategiplaner og pålægger derfor IRIS-hospitalerne at opretholde alle hospitalerne, for at patienterne kan få alle basale sundhedsydelser tættest muligt på deres hjem.
However, it could be argued that such ‘precarious patients’ may have a higher likelihood of not being able to pay the own contribution to the hospital.
Navnlig omhandler afsnittet »Strukturelle akser« i IRIS' strategiplan for 1996-2001: »Opretholdelse af en decentraliseret indlæggelsesvirksomhed og en bred dækning af ambulant behandling.
The publication shows that public hospitals treat about 48 % of ‘precarious patients’, compared to 52 % being treated by private Brussels hospitals.
Virksomheden skal opretholdes på ni hospitaler.
However, proportionally, the public hospitals treat many more of such patients than would be expected based on their market share (in terms of beds and number of admissions).
, [232] … Opretholdelse af den basale hospitalsvirksomhed på de forskellige hospitaler.
Indeed, ‘precarious patients’ would make up 9,5 % of the admissions in public hospitals compared to only 4,1 % in private hospitals.
I strategiplanen for 2002-2014 tilføjes:
Third, in any case, the observation that in 2001 Brussels private hospitals would have treated 52 % (respectively 66 %) of ‘precarious’ (respectively ‘social’) patients cannot change the conclusion that only the IRIS-H have a universal care obligation.
»IRIS hylder princippet om en patientorienteret organisation i et offentligt net af institutioner, der samarbejder indbyrdes med det formål at sikre et udbud af sundhedsydelser i nærområdet og specialiserede sundhedsydelser.« [236](197) Vedrørende sundhedsydelser i nærområdet tilføjes det i strategiplanen:
Indeed, in the absence of any legal obligation for private hospitals to treat all patients regardless of their ability to pay and their insurance status, any possible decision of private hospitals to provide care to ‘precarious’ or ‘social’ patients in non-emergency situations would be purely voluntary and could thus be reversed at any moment.
»I betragtning af den geografiske placering af IRIS-hospitalerne og deres virkning for dækningen af befolkningen generelt, også socialt udsatte grupper, er den primære målsætning at garantere, at borgerne på hvert hospital kan få lægehjælp i nærområdet, af god kvalitet, med gode resultater og med nem adgang.
Furthermore, the most vulnerable group of patients, i.e. those who are not covered by the social security or any other insurance, are not included in the publication's statistics.
IRIS-hospitalerne — med undtagelse af Institut Bordet og [HUDERF] [237], som er referencehospitaler med et enkelt speciale — har som primært mål at tilbyde lægehjælp i nærheden, som imødekommer det lokale behov hos de patienter, der bor i de omkringliggende kommuner.« [238](198) IRIS' strategiplan for 2002-2014 præciserer også, at foruden lægehjælpen i nærområdet, der omfatter basale sundhedsydelser, udbyder IRIS-hospitalerne specialiserede sundhedsydelser (med andre ord en bredere eller mere udviklet vifte af sundhedsydelser [239]).
This also explains the apparent divergence between the publication's figures for 2001 and the Federal Public Service for Public Health's ranking (see recital 185) for the period 2007-2013.
Disse sundhedsydelser udbydes dog ikke på alle hospitaler (selv om de generelt gør på flere af dem) og er genstand for planlægning inden for IRIS-nettet [240].
While this Public Service's ranking takes into account the proportion of patients who are not covered by the social security, the publication's statistics only include patients with social security cover.
Målet er altid at garantere befolkningen i Bruxelles universel adgang til et optimalt udbud af sundhedsydelser (ved hjælp af lægehjælp i nærområdet eller specialiserede sundhedsydelser) [241].
For all of the above reasons, the Commission considers that the publication of the Mutualités Chrétiennes with statistics for the year 2001 cannot be taken as evidence that the IRIS-H would not have a universal care obligation or that the Brussels private hospitals would have a comparable obligation.
Denne strategiplan indeholder også detaljerede tabeller, som præciserer den type basale og specialiserede sundhedsydelser, som tilbydes på hvert af IRIS-hospitalerne.
The universal care obligation that is entrusted to the IRIS-H ensures that patients facing extreme financial hardship, political refugees, illegal immigrants, etc. receive treatment in all circumstances.
Leveringen af basale sundhedsydelser betegnes som »niveau 1 — nærhedsniveau«, mens de specialiserede sundhedsydelser betegnes som »niveau 2 — specialniveau« og »niveau 3 — referenceniveau« [242].
If these patients cannot pay for their treatment and have no insurance cover (neither via the social security nor through private health insurance) the CPAS will only cover these patients' costs provided that certain conditions are met.
For at garantere, at hvert IRIS-hospital er fuldt bevidst om lokalbefolkningens socialmedicinske behov og forvaltes derefter, er oprettelsen af IRIS-hospitalerne også udtrykkeligt knyttet til opretholdelsen af en »lokal base« for de offentlige hospitalstjenester.
To lay down the rules that apply for such reimbursement, the IRIS-H and 17 of the 19 CPAS in the Brussels Capital Region have concluded so-called multilateral ‘domicile de secours’ conventions.
Det bevidner omstruktureringsaftalen, som blev bekræftet af samarbejdsaftalen af 19. maj 1994 [243], og sammensætningen af ledelsesorganerne i IRIS-hospitalerne [244].
For non-urgent care, the CPAS refer persons to the IRIS-H and provide a written commitment (a so-called réquisitoire) that the CPAS will cover the cost of treatment.
Nærmere bestemt vælges flertallet af medlemmerne til generalforsamlingen i sammenslutningerne af IRIS-hospitaler i overensstemmelse med artikel 11 i vedtægterne af kommunalbestyrelsen og rådet for de sociale tjenester (organiseret på kommunalt niveau), mens borgmesteren og formanden for CPAS er fødte medlemmer.
If patients show this document (réquisitoire) the IRIS-H send the invoice directly to the CPAS.
Ligeledes udpeges 10 af de 14 medlemmer af bestyrelsen af medlemmerne af de offentlige myndigheders delegation på generalforsamlingen (som krævet i artikel 27 i vedtægterne).
For urgent care this procedure can of course not be followed.
Intentionen om at forvalte IRIS-hospitalerne ud fra lokalbefolkningens socialmedicinske behov blev bekræftet på bestyrelsesmødet i IRIS-nettet den 20. november 1996, hvor man vedtog en ændring af strategiplanen 1996-2001, der i så henseende klart angav følgende:
Instead, the reimbursement by the CPAS is conditional on (i) a medical certificate confirming the need for urgent admission or immediate treatment of the person; and (ii) the person's state of poverty as confirmed by the CPAS using the information collected by the hospital to complete a social inquiry.
»Dette sæt af begrænsninger, som nødvendiggør en omstrukturering, skal i videst muligt omfang håndteres inden for vores strategiske målsætninger.
Collecting the required information is an important task for the social services departments of the IRIS-H (see also recitals 210-211) [222].
Disse kan sammenfattes således:
Provided that the abovementioned conditions are met (i.e. a réquisitoire for non-urgent care and a medical certificate and social inquiry for urgent care), the CPAS reimburses the IRIS-H for the treatment costs of patients who cannot pay for their treatment and have no insurance cover.
IRIS-nettet af offentlige hospitaler skal være kernen i det fremtidige sundhedssystem i Bruxelles.
However, this does not relieve the IRIS-H from the entire burden of the universal care obligation.
Vores hopitaler skal tilpasse sig forandringer i lokalbefolkningens behov.
Indeed, in order to obtain reimbursement by the CPAS, the IRIS-H need to collect information for the social inquiry (which they did for 25749 cases in 2012).
Omstruktureringen af nettet skal ske for og omkring patienten.
This is one of the reasons why the IRIS-H employ more than twice as many social workers as e.g. university hospitals (see recital 213).
Modernisering af nettet skal bygge på en ny tilgang i hospitalssamfundet i almindelighed og i lægesamfundet i særdeleshed.«
The CPAS however do not reimburse the IRIS-H for the cost of collecting the information for the social inquiries [223].
Ændringen angiver også følgende:
Furthermore, the CPAS have longer payment delays (sometimes exceeding one year) than the mutuelles and insurance companies (both paying within one to two months after receipt of the invoice).
»I denne forbindelse skal omstruktureringen garantere:
As a result, the IRIS-H have to pre-finance these costs for a longer period than for ‘regular’ patients.
fortsat levering af lægehjælp og sundhedsydelser på hvert hospital i overensstemmelse med vores mission om at yde lægehjælp i nærområdet
On 31 December 2010, the Brussels CPAS owed the IRIS-H almost EUR 35 million (of which about 71 % concerned invoices for 2010, 12 % for 2009 and approx.
fortsat forfølgelse af målet om finansiel balance
13 % for earlier years).
harmonisk udvikling af nettet af hensyn til balancen mellem de enkelte enheders generelle og særlige interesser
Using a nominal annual interest rate of 2 %, the IRIS-H estimated that the cost of the longer payment delays amounted to almost EUR 700000 at that time [224].
intensivering af samordning og samarbejde mellem enhederne i nettet
Finally, not all persons who may experience difficulties to pay their bill are eligible for CPAS cover [225].
nettets tilgængelighed og opretholdelse af dets offentlige karakter
On the basis of their universal care obligation, the IRIS-H nevertheless treat patients for which they do not have the commitment that the CPAS will pay the costs.
IRIS-hospitalernes pligt til mange hospitaler, en ægte forpligtelse til offentlig tjeneste (tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse)
In such a situation, the IRIS-H send an invoice to patients who in some cases will not be able to pay.
Kommissionen har også undersøgt klagernes argument i forbindelse med den sag, der blev pådømt af Retten (se afsnit 4.2), om, at behovet for lægehjælp i nærområdet skal vurderes i lyset af det store antal offentlige og private hospitaler, der ligger i hovedstadsregionen Bruxelles.
The result is that the IRIS-H have to deal with a level of irrecoverable debt which is much higher than that of other public hospitals and of private hospitals in Belgium [226].
Som forklaret ovenfor fastlægger man med hospitalsplanlægningsmekanismen det maksimale antal almene hospitalssenge i hovedstadsregionen Bruxelles til 7260 med det formål at undgå et for stort udbud af lægetjenester.
The IRIS-H estimated that in 2010 their amount of debt written off exceeded the average applicable for public hospitals in Belgium by approx.
Antallet af senge stilles til rådighed sammen med de offentlige og private hospitaler for at opfylde behovet for hospitalsydelser i hovedstadsregionen Bruxelles.
EUR […] million.
Hospitalsplanlægningsmekanismen tager dog kun hensyn til de lægelige behov på regionalt plan og ikke til de sociale behov hos en bestemt befolkningsgruppe og heller ikke den særlige sociale situation i et bestemt geografisk område.
Finally, it is important to put into context the funding provided under Section B8 of the BMF which is awarded to hospitals with a weak socioeconomic patient profile.
Disse sociale behov vurderes i henhold til CPAS-politikken for social støtte (med andre ord på kommunalt plan).
This limited Federal financing is meant to compensate some of the costs related to ‘social patients’ (e.g. due to the fact that on average such patients stay longer in the hospital than other patients) but is not compensation for a universal care obligation.
IRIS-hospitalernes forgængere blev oprettet for at opfylde de sociale behov, og efter omstruktureringen blev de forskellige IRIS-hospitaler opretholdt, fordi de fortsat opfylder et ægte socialt behov (se betragtning 82-84 og 91).
The Section B8 financing does not compensate the actual costs incurred by hospitals for the treatment of social patients (e.g. the non-paid invoices by social patients, the need to have additional social workers).
Det er da også, fordi IRIS-hospitalerne leverer en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse i form af sociale sundhedsydelser, at der også er behov for og en forpligtelse til at råde over mange hospitaler.
Instead, a fixed budget (i.e. approx.
Som ubemidlet indbygger i hovedstadsregionen Bruxelles er det ikke blot vigtigt at kunne begive sig til et hospital i nærheden af sit hjem, men også at være sikker på at modtage lægehjælp, selv om man ikke er i stand til at betale for den, og at kunne bede om hjælp fra de sociale tjenester.
EUR 25 million per year for Belgium as a whole) is allocated on the basis of the ranking of the hospitals' socioeconomic patient profile (see recital 185).
Ved at forpligte IRIS-hospitalerne til at opretholde deres forskellige hospitaler vil hovedstadsregionen Bruxelles og CPAS garantere, at de sociale sundhedsydelser leveres så tæt som muligt på det sted, hvor behovet er.
Since the top three positions in this ranking are occupied by the IRIS-H these hospitals also receive a larger proportion of the Section B8 financing in comparison to lower-ranked hospitals (such as the Brussels private hospitals).
I denne forbindelse skal det understreges, at 10 af de 11 IRIS-hospitaler er beliggende i kommuner, hvor gennemsnitsindkomsten ikke overstiger medianen [246] for hovedstadsregionen Bruxelles.
The reason why both public and private hospitals are in principle eligible for this financing is that even in the absence of a universal care obligation like the one entrusted to the IRIS-H, hospitals can freely choose to treat social patients.
Fem af de 11 privathospitaler ligger til gengæld i kommuner, hvor gennemsnitsindkomsten ligger over medianen [247].
They may do so because not all social patients are unable to pay or are uninsured.
Som det fremgår af nedenstående kort [248] (se figur 3), synes der ikke at være nogen betydelig geografisk overlapning mellem de offentlige hospitaler (stiplede cirkler) og de private almene hospitaler og universitetshospitaler (ubrudte cirkler) i hovedstadsregionen Bruxelles.
In fact, for social patients that are covered by the social security often lower tariffs apply and the INAMI pays a larger share which reduces the financial risk for the hospital.
Det tyder på, at et stort antal hospitaler i hovedstadsregionen Bruxelles ikke i sig selv er tilstrækkeligt til at garantere adgang for alle indbyggere til hospitalsydelser.
It is also the case that not every CPAS in Belgium has chosen to establish their own hospital.
I øvrigt er IRIS-hospitalerne som forklaret ovenfor de eneste hospitaler i hovedstadsregionen Bruxelles, der leverer en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse i form af sociale sundhedsydelser, og privathospitalerne kan derfor ikke anses for at være et tilsvarende tilbud, når det handler om at opfylde lokalbefolkningens sociale behov.
Therefore, in order to fulfil their social aid obligation, the CPAS can rely on private hospitals.