natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Som en undtagelse fra de forfinansieringsordninger, der er fastsat i den pågældende forordning, får medlemsstaterne i 2016 udbetalt et forfinansieringsbeløb på 50 % af deres samlede tildeling ifølge denne afgørelse.
Such measures may include, where appropriate, a suspension of the participation of that Member State in the relocation as provided for in this Decision, as well as possible compensatory measures for Italy and for Greece.
Samarbejde med associerede stater
Financial support
Med bistand fra Kommissionen kan der indgås bilaterale aftaler mellem Italien og henholdsvis Island, Liechtenstein, Norge og Schweiz og mellem Grækenland og henholdsvis Island, Liechtenstein, Norge og Schweiz om flytning af ansøgere fra Italiens og Grækenlands område til sidstnævnte staters områder.
For each person relocated pursuant to this Decision:
De vigtigste elementer i denne afgørelse, navnlig dem, der vedrører flytningsproceduren og ansøgeres rettigheder og forpligtelser, tages behørigt i betragtning i disse aftaler.
the Member State of relocation shall receive a lump sum of EUR 6000;
Hvis der indgås sådanne bilaterale aftaler, meddeler Italien eller Grækenland Rådet og Kommissionen antallet af ansøgere, der skal flyttes til de associerede stater.
Italy or Greece shall receive a lump sum of at least EUR 500.
Rådet tilpasser i overensstemmelse hermed på forslag af Kommissionen medlemsstaternes tildelinger ved at nedsætte dem forholdsmæssigt.
This financial support shall be implemented by applying the procedures laid down in Article 18 of Regulation (EU) No 516/2014.
Artikel 12
By way of exception from the pre-financing arrangements set out in that Regulation, Member States shall, in 2016, be paid a pre-financing amount of 50 % of their total allocation pursuant to this Decision.
Rapportering
Article 11
På grundlag af oplysningerne fra medlemsstaterne og de relevante agenturer aflægger Kommissionen hver sjette måned rapport til Rådet om gennemførelsen af denne afgørelse.
Cooperation with associated States
På grundlag af oplysningerne fra Italien og Grækenland aflægger Kommissionen hver sjette måned også rapport til Rådet om gennemførelsen af køreplanerne som omhandlet i artikel 8.
With the assistance of the Commission, bilateral arrangements may be made between, Italy and, respectively Iceland, Liechtenstein, Norway and Switzerland, and between Greece and, respectively, Iceland, Liechtenstein, Norway and Switzerland, on the relocation of applicants from the territory of Italy and of Greece to the territory of those latter States.
Artikel 13
The core elements of this Decision, in particular those relating to the relocation procedure and the rights and obligations of applicants, shall be duly taken into account in those arrangements.
Ikrafttræden
In case such bilateral arrangements are made, Italy or Greece shall notify to the Council and the Commission the number of applicants who are to be relocated to the associated States.
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
The Council shall accordingly adapt, on a proposal from the Commission, the allocations of Member States by reducing them in proportion.
Den anvendes indtil den 26. september 2017.
Article 12
Den anvendes på personer, der ankommer til Italiens og Grækenlands område mellem den 25. september 2015 og den 26. september 2017, samt på ansøgere, der er ankommet til disse medlemsstater fra 24. marts 2015.
Reporting
Udfærdiget i Bruxelles, den 22. september 2015.
On the basis of the information provided by the Member States and by the relevant agencies, the Commission shall report to the Council every 6 months on the implementation of this Decision.
På Rådets vegne
On the basis of the information provided by Italy and by Greece, the Commission shall also report to the Council every 6 months on the implementation of the roadmaps referred to in Article 8.
J. Asselborn
Article 13
Udtalelse af 17.9.2015 (endnu ikke offentliggjort i EUT).
Entry into force
Rådets afgørelse (EU) 2015/1523 af 14. september 2015 om midlertidige foranstaltninger til fordel for Italien og for Grækenland på området international beskyttelse (EUT L 239 af 15.9.2015, s. 146).
This Decision shall enter into force on the day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 604/2013 af 26. juni 2013 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs i en af medlemsstaterne (EUT L 180 af 29.6.2013, s. 31).
It shall apply until 26 September 2017.
Kommissionens forordning (EF) nr. 1560/2003 af 2. september 2003 om gennemførelsesforanstaltninger til Rådets forordning (EF) nr. 343/2003 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger i en af medlemsstaterne (EUT L 222 af 5.9.2003, s. 3).
It shall apply to persons arriving on the territory of Italy and Greece from 25 September 2015 until 26 September 2017, as well as to applicants having arrived on the territory of those Member States from 24 March 2015 onwards.
Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 118/2014 af 30. januar 2014 om ændring af forordning (EF) nr. 1560/2003 om gennemførelsesforanstaltninger til Rådets forordning (EF) nr. 343/2003 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger i en af medlemsstaterne (EUT L 39 af 8.2.2014, s. 1).
Done at Brussels, 22 September 2015.
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 516/2014 af 16. april 2014 om oprettelse af asyl-, migrations- og integrationsfonden, om ændring af Rådets beslutning 2008/381/EF og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 573/2007/EF og nr. 575/2007/EF og Rådets beslutning 2007/435/EF (EUT L 150 af 20.5.2014, s. 168).
For the Council
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/33/EU af 26. juni 2013 om fastlæggelse af standarder for modtagelse af ansøgere om international beskyttelse (EUT L 180 af 29.6.2013, s. 96).
The President
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/32/EU af 26. juni 2013 om fælles procedurer for tildeling og fratagelse af international beskyttelse (EUT L 180 af 29.6.2013, s. 60).
Opinion of 17 September 2015 (not yet published in the Official Journal).
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/33/EU af 26. juni 2013 om fastlæggelse af standarder for modtagelse af ansøgere om international beskyttelse (omarbejdet) (EUT L 180 af 29.6.2013, s. 96).
Council Decision (EU) 2015/1523 of 14 September 2015 establishing provisional measures in the area of international protection for the benefit of Italy and of Greece (OJ L 239, 15.9.2015, p.
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 603/2013 af 26. juni 2013 om oprettelse af »Eurodac« til sammenligning af fingeraftryk med henblik på en effektiv anvendelse af forordning (EU) nr. 604/2013 om fastsættelse af kriterie r og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet i en af medlemsstaterne af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs og om medlemsstaternes retshåndhævende myndigheders og Europols adgang til at indgive anmodning om sammenligning med Eurodacoplysninger med henblik på retshåndhævelse og om ændring af forordning (EU) nr. 1077/2011 om oprettelse af et europæisk agentur for den operationelle forvaltning af store it-systemer inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed ( EUT L 180 af 29.6.2013, s. 1).
146).
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/115/EF af 16. december 2008 om fælles standarder og procedurer i medlemsstaterne for tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold (EUT L 348 af 24.12.2008, s. 98).
Regulation (EU) No 604/2013 of the European Parliament and of the Council of 26 June 2013 establishing the criteria and mechanisms for determining the Member State responsible for examining an application for international protection lodged in one of the Member States by a third-country national or a stateless person (OJ L 180, 29.6.2013, p. 31).
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/95/EU af 13. december 2011 om fastsættelse af standarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som personer med international beskyttelse, for en ensartet status for flygtninge eller for personer, der er berettiget til subsidiær beskyttelse, og for indholdet af en sådan beskyttelse (EUT L 337 af 20.12.2011, s. 9).
Commission Regulation (EC) No 1560/2003 of 2 September 2003 laying down detailed rules for the application of Council Regulation (EC) No 343/2003 establishing the criteria and mechanisms for determining the Member State responsible for examining an asylum application lodged in one of the Member States by a third-country national (OJ L 222, 5.9.2003, p.
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/32/EU af 26. juni 2013 om fælles procedurer for tildeling og fratagelse af international beskyttelse (EUT L 180 af 29.6.2013, s. 60).
3).
BILAG I
Commission Implementing Regulation (EU) No 118/2014 of 30 January 2014 amending Regulation (EC) No 1560/2003 laying down detailed rules for the application of Council Regulation (EC) No 343/2003 establishing the criteria and mechanisms for determining the Member State responsible for examining an asylum application lodged in one of the Member States by a third-country national (OJ L 39, 8.2.2014, p.
Tildelinger fra Italien
1).
Tildeling pr. medlemsstat (af i alt 15600 personer)
Regulation (EU) No 516/2014 of the European Parliament and of the Council of 16 April 2014 establishing the Asylum, Migration and Integration Fund, amending Council Decision 2008/381/EC and repealing Decision No 573/2007/EC and No 575/2007/EC of the European Parliament and of the Council and Council Decision 2007/435/EC (OJ L 150, 20.5.2014, p. 168).
Østrig
Directive 2013/33/EU of the European Parliament and of the Council of 26 June 2013 laying down standards for the reception of applicants for international protection (OJ L 180, 29.6.2013, p. 96).
Belgien
Directive 2013/32/EU of the European Parliament and of the Council of 26 June 2013 on common procedures for granting and withdrawing international protection (OJ L 180, 29.6.2013, p. 60).
Bulgarien
Directive 2013/33/EU of the European Parliament and of the Council of 26 June 2013 laying down standards for the reception of applicants for international protection (recast) (OJ L 180, 29.6.2013, p. 96).
Kroatien
Regulation (EU) No 603/2013 of the European Parliament and of the Council of 26 June 2013 on the establishment of ‘Eurodac’ for the comparison of fingerprints for the effective application of Regulation (EU) No 604/2013 establishing the criteria and mechanisms for determining the Member State responsible for examining an application for international protection lodged in one of the Member States by a third-country national or a stateless person and on requests for the comparison with Eurodac data by Member States' law enforcement authorities and Europol for law enforcement purposes, and amending Regulation (EU) No 1077/2011 establishing a European Agency for the operational management of large-scale IT systems in the area of freedom, security and justice ( OJ L 180, 29.6.2013, p. 1).
Cypern
Directive 2008/115/EC of the European Parliament and of the Council of 16 December 2008 on common standards and procedures in Member States for returning illegally staying third-country nationals (OJ L 348, 24.12.2008, p.
Den Tjekkiske Republik
98).
Estland
Directive 2011/95/EU of the European Parliament and of the Council of 13 December 2011 on standards for the qualification of third-country nationals or stateless persons as beneficiaries of international protection, for a uniform status for refugees or for persons eligible for subsidiary protection, and for the content of the protection granted (OJ L 337, 20.12.2011, p. 9).
Frankrig
Directive 2013/32/EU of the European Parliament and of the Council of 26 June 2013 on common procedures for granting and withdrawing international protection (OJ L 180, 29.6.2013, p.
Tyskland
60).
Letland
Allocations from Italy
Litauen
Allocation per Member State (15600 applicants relocated)
Nederlandene
Austria
Polen
Belgium
Sverige
Estonia
Tildelinger fra Grækenland
France
Tildeling pr. medlemsstat (50400 flyttede ansøgere)
Germany
Flere medlemsstater oplevede i 2014 en betydelig stigning i tilstrømningen til deres områder af migranter, herunder ansøgere om international beskyttelse, og nogle oplever fortsat denne stigning i 2015.
Hungary
Kommissionen har ydet finansiel nødhjælp og EASO operationel støtte til flere medlemsstater for at hjælpe dem med at tackle denne stigning.
Latvia
Ifølge oplysninger fra Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-Medlemsstaternes Ydre Grænser (Frontex) foregik irregulær grænseoverskridelse i Unionen i de første otte måneder af 2015 hovedsagelig via det centrale og østlige Middelhav.
Lithuania
Siden begyndelsen af 2015 er ca. 116000 migranter rejst irregulært ind i Italien (inklusive ca. 10000 irregulære migranter, som er registreret af de lokale myndigheder, men endnu ikke er bekræftet af Frontex' oplysninger).
Luxembourg
Dette antal svarer til ca. 43 % af det samlede antal tredjelandsstatsborgere med et klart behov for international beskyttelse, som rejste irregulært ind i Italien og Grækenland i juli og august 2015.
Malta
Den flytningsforanstaltning, der er omhandlet i denne afgørelse, udgør en rimelig byrdefordeling mellem Italien og Grækenland på den ene side og de øvrige medlemsstater på den anden, med udgangspunkt i de samlede tilgængelige tal for irregulære grænseoverskridelser i 2015.
Netherlands
Formand
Poland
Kommissionens delegerede afgørelse (EU) 2015/1602
Commission Delegated Decision (EU) 2015/1602
om ækvivalens, for så vidt angår den solvens- og tilsynsordning for forsikrings- og genforsikringsselskaber, der er gældende i Schweiz, baseret på artikel 172, stk. 2, artikel 227, stk. 4, og artikel 260, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF
on the equivalence of the solvency and prudential regime for insurance and reinsurance undertakings in force in Switzerland based on Articles 172(2), 227(4) and 260(3) of Directive 2009/138/EC of the European Parliament and of the Council
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF af 25. november 2009 om adgang til og udøvelse af forsikrings- og genforsikringsvirksomhed (Solvens II) [1], særlig artikel 172, stk. 2, artikel 227, stk. 4, og artikel 260, stk. 3, og
Having regard to Directive 2009/138/EC of the European Parliament and of the Council of 25 November 2009 on the taking-up and pursuit of the business of Insurance and Reinsurance (Solvency II) [1], and in particular Articles 172(2), 227(4) and 260(3) thereof,
Ved direktiv 2009/138/EF indføres der en risikobaseret tilsynsordning for forsikrings- og genforsikringsselskaber i Unionen.
Directive 2009/138/EC establishes a risk-based prudential regime for insurance and reinsurance undertakings in the Union.
Direktiv 2009/138/EF finder fuldstændig anvendelse på forsikrings- og genforsikringsselskaber i Unionen fra den 1. januar 2016.
Full application of Directive 2009/138/EC to insurers and reinsurers in the Union will commence on 1 January 2016.
Selv om Solvens II-direktivet først finder fuldstændig anvendelse fra den 1. januar 2016, kan Kommissionen allerede nu vedtage denne delegerede afgørelse som omhandlet i artikel 311 i Solvens II-direktivet.
Even though the Solvency II Directive will be fully applied from 1 January 2016, the Commission may already adopt the present Delegated Decision as indicated under Article 311 of the Solvency II Directive.
Artikel 172 i direktiv 2009/138/EF vedrører spørgsmålet om, hvorvidt de solvensregler, som et tredjeland anvender på den genforsikringsvirksomhed, der udøves af selskaber med hovedsæde i det pågældende tredjeland, er ækvivalente.
Article 172 of Directive 2009/138/EC relates to equivalence of the solvency regime of a third country applied to reinsurance activities of undertakings with their head office in that third country.
Når det er blevet fastslået, at der foreligger ækvivalens, behandles genforsikringsaftaler indgået med selskaber med hovedsæde i det pågældende tredjeland på samme måde som genforsikringsaftaler indgået med selskaber, der har opnået tilladelse i henhold til nævnte direktiv.
A positive equivalence determination allows reinsurance contracts concluded with undertakings having their head office in that third country to be treated in the same manner as reinsurance contracts concluded with undertakings authorised in accordance with that Directive.
Artikel 227 i direktiv 2009/138/EF vedrører spørgsmålet om ækvivalens, for så vidt angår tredjelandsforsikringsselskaber, der deltager i koncerner med hovedsæde i Unionen.
Article 227 of Directive 2009/138/EC relates to equivalence for third-country insurers that are part of groups headquartered in the Union.
Når det er blevet fastslået, at der foreligger ækvivalens, kan sådanne koncerner, forudsat at fradrag og aggregering anvendes som konsolideringsmetode i forbindelse med deres indberetning på koncernniveau, tage hensyn til beregningen af kapitalkrav og disponibel kapital (kapitalgrundlag) i henhold til reglerne i den pågældende ikke-EU-jurisdiktion frem for at anvende direktiv 2009/138/EF ved beregning af koncernens solvenskrav og det anerkendte kapitalgrundlag.
A positive equivalence determination allows such groups, when deduction and aggregation is used as the consolidation method for their group reporting, to take into account the calculation of capital requirements and available capital (own funds) under the rules of the non-Union jurisdiction rather than calculating them on the basis of Directive 2009/138/EC, for the purposes of calculating the group solvency requirement and eligible own funds.
Artikel 260 i direktiv 2009/138/EF vedrører spørgsmålet om ækvivalens, for så vidt angår forsikrings- og genforsikringsselskaber, hvis moderselskab har hovedsæde uden for Unionen.
Article 260 of Directive 2009/138/EC relates to equivalence of insurance and reinsurance undertakings, the parent undertaking of which has its head office outside the Union.
Når det er blevet fastslået, at der foreligger ækvivalens, forlader medlemsstaterne sig i overensstemmelse med artikel 261, stk. 1, i direktiv 2009/138/EF på det ækvivalente koncerntilsyn, der udøves af tilsynsmyndighederne i tredjelandet.
In accordance with Article 261(1) of Directive 2009/138/EC, in case of a positive equivalence determination, Member States rely on the equivalent group supervision exercised by the third-country group supervisory authorities.
Et tredjelands regler anses for at være fuldt ud ækvivalente med de regler, der er fastsat ved direktiv 2009/138/EF, hvis de opfylder krav, som giver forsikringstagere og begunstigede et sammenligneligt omfang af beskyttelse.
A third country's legal regime is to be considered as fully equivalent to that established by Directive 2009/138/EC if it complies with requirements which provide a comparable level of policyholder and beneficiary protection.
Fuldstændig ækvivalens fastslået i henhold til artikel 172, stk. 2, artikel 227, stk. 4, og artikel 260, stk. 3, er af ubegrænset varighed, medmindre afgørelserne ophæves.
Full equivalence determinations under Articles 172(2), 227(4) and 260(3) are of unlimited duration unless repealed.
Den 9. marts 2015 rådgav Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger (EIOPA) i overensstemmelse med artikel 33, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1094/2010 [2] Kommissionen om den gældende regulerings- og tilsynsordning for (gen)forsikringsselskaber og -koncerner i Schweiz.
On 9 March 2015, the European Insurance and Occupational Pensions Authority (EIOPA) provided advice according to Article 33(2) of Regulation (EU) No 1094/2010 of the European Parliament and of the Council [2] to the Commission on the regulatory and supervisory system for (re)insurance undertakings and groups in force in Switzerland.
EIOPA's rådgivning er baseret på de relevante schweiziske rammebestemmelser, herunder den schweiziske lov af 22. juni 2007 om tilsyn med de finansielle markeder (Financial Market Supervisory Act eller FINMASA), som trådte i kraft den 1. januar 2009, loven af 17. december 2004 om forsikringstilsyn (Insurance Supervision Act eller ISA) og bekendtgørelsen om forsikringstilsyn (Insurance Supervision Ordinance eller ISO) [3].
EIOPA's advice is based on the Swiss relevant legislative framework, including the Swiss Financial Market Supervisory Act of 22 June 2007 (FINMASA), which entered into force on 1 January 2009, the Insurance Supervision Act (ISA) of 17 December 2004 and the Insurance Supervision Ordinance (ISO) [3].
Kommissionen har baseret sin vurdering på oplysningerne fra EIOPA.
The Commission has based its assessment on the information provided by EIOPA.
Der skal i betragtning af bestemmelserne i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2015/35 [4], navnlig artikel 378, 379 og 380, samt EIOPA's rådgivning, lægges en række kriterier til grund for vurdering af ækvivalens i henhold til henholdsvis artikel 172, stk. 2, artikel 227, stk. 4, og artikel 260, stk. 3, i direktiv 2009/138/EF.
Taking into account the provisions of Commission Delegated Regulation (EU) 2015/35 [4], in particular Articles 378, 379 and 380, as well as EIOPA's advice, a number of criteria are to be applied to assess equivalence under Article 172(2), 227(4) and 260(3) of Directive 2009/138/EC, respectively.
Disse kriterier omfatter visse krav, som er fælles for to eller flere af artiklerne 378, 379 og 380 i delegeret forordning (EU) 2015/35, som gælder for solo(gen)forsikringsselskaber [5] og for (gen)forsikringskoncerner, og som omfatter beføjelser, solvens, ledelse, gennemsigtighed, samarbejde mellem myndigheder og håndtering af fortrolige oplysninger samt afgørelsernes indvirkning på den finansielle stabilitet.
Those criteria include certain requirements which are common to two or more of Articles 378, 379 and 380 of Delegated Regulation (EU) 2015/35, which are valid at the level of solo [5] (re)insurance undertakings and at the level of (re)insurance groups, and which cover the areas of powers, solvency, governance, transparency, cooperation between authorities and handling of confidential information, and impact of the decisions on financial stability.
For det første — for så vidt angår redskaber, beføjelser og ansvar — har det schweiziske finanstilsyn (financial market supervisor eller FINMA) beføjelse til at føre tilsyn med (gen)forsikringsvirksomhed og pålægge sanktioner eller træffe tvangsfuldbyrdelsesforanstaltninger, hvor det er nødvendigt, f.eks. tilbagekalde et selskabs erhvervslicens eller udskifte hele eller en del af dets ledelse.
First, regarding the means, powers and responsibilities, the Swiss financial market supervisor (FINMA) has the power to effectively supervise (re)insurance activities and impose sanctions or take enforcement action where necessary, such as revoking an undertaking's business licence or replace all or part of its management.
FINMA råder over de nødvendige finansielle og menneskelige ressourcer, den nødvendige ekspertise, kapacitet og det nødvendige mandat til effektivt at beskytte alle forsikringstagere og begunstigede.
FINMA has the necessary financial and human means, expertise, capacities and mandate to effectively protect all policyholders and beneficiaries.