natgillin/translations-raw huggingface dataset:
De tekniske specifikationer for TAZV-anlægget (biologisk proces i to trin) er baseret på den aktuelle tekniske standard, og der er i den forbindelse taget højde for, at en væsentlig del af spildevandet er stærkt forurenet.
According to Germany, the waste water treatment plant forms part of a bundle of general infrastructure measures undertaken to develop the Oder-Spree-Kanal area.
Tyskland medgiver, at kommunale spildevandsrensningsanlæg, som udelukkende renser spildevand fra sanitære anlæg eller let forurenet vand, som regel ikke vil have et særskilt forrensningstrin, men understreger, at rensning i to trin i anlæg, som skal rense industrispildevand, er gængs.
None of these measures are dedicated to any single undertaking.
Tyskland fremlagde en liste over 18 papirfabrikker i Tyskland, som fremstiller genbrugspapir og er tilsluttet kommunale spilvandsanlæg, og fastslår, at begge typer kommunale spildevandsanlæg (med et trin og to trin) anvendes i papirindustrien.
Decisions about construction, connection to and use of the plant fall outside the discretion of Propapier or potential users.
Ifølge Tyskland udgør spildevandsrensningsanlægget en del af en pakke med almene infrastrukturmæssige foranstaltninger, som blev truffet med henblik på udvikling af industriområdet ved Oder-Spree-kanalen.
Germany rejects the allegation that the TAZV waste water treatment plant was constructed specifically for Propapier.
Ingen af disse foranstaltninger er forbeholdt en enkelt virksomhed.
Germany explains that the construction was already planned in the context of other potential investments in 2004-2006, long before the arrival of Propapier.
Det var ikke op til Propapier eller potentielle brugere at træffe beslutningerne om opførelsen af anlægget, tilslutningen til anlægget og brugen af anlægget.
Germany explains that the existing capacity of waste water treatment infrastructure outside the industrial area was limited, and that its residual available capacity would only be sufficient to cover the needs of one additional (minor) investor; Germany confirms that 5N PV was indeed initially connected to the existing plant.
Tyskland afviser fremstillingen af, at TAZV-spildevandsrensningsanlægget skulle være opført specielt til Propapier.
Germany argues that the fact that the establishment of Propapier prompted the start on construction of the long-planned waste water treatment plant cannot be understood as a selective advantage for Propapier.
Myndighederne forklarer, at opførelsen allerede var projekteret inden for rammerne af andre potentielle investeringer i årene 2004-2006, længe før Propapiers etablering.
Germany refers to the Opinion of Advocate General van Greven, who confirmed in Case C-255/91 (Matra v Commission) [21] that it is inevitable that in the start-up period the infrastructure is mainly used by the first company that has settled in the newly set-up industrial zone.
Tyskland påpeger, at spildevandsrensningsinfrastrukturens eksisterende kapacitet er begrænset uden for industriområdet, og at den til rådighed stående restkapacitet udelukkende er tiltrækkelig til at dække en yderligere (mindre) investors behov.
This will however change if the region develops, as hoped for.
Tyskland bekræfter, at 5N PV i begyndelsen faktisk var tilsluttet det eksisterende anlæg.
Germany reports that all three undertakings currently established in the industrial park ‘Industriegebiet am Oder-Spree-Kanal’, namely Propapier, 5N PV and the EnBW power plant, are connected to and use the waste water treatment plant.
Den omstændighed, at Propapiers etablering gav stødet til opførelsen af det længe projekterede spildevandsrensningsanlæg, kan ifølge Tyskland ikke udlægges som selektiv fordel for Propapier.
Germany explains that several further establishments have been considered at different times (one or two fuel surrogate plants, a photovoltaic glass plant, investment proposals made to several investors in different sectors, and several potential investors have visited the site) but that, especially in the light of the crisis which has affected disadvantaged areas particularly badly, the further development of the industrial area will take time.
Tyskland henviser til forslaget til afgørelse fra generaladvokat van Gerven, som i sag C-255/91 (Matra mod Kommissionen) [21] bekræftede, at det er uundgåeligt, at en infrastruktur i opstartsfasen hovedsageligt benyttes af den første virksomhed, som har etableret sig i et nyoprettet industriområde.
Current capacity
Dette vil dog ændre sig, hvis udviklingen i regionen forløber som tilsigtet.
Germany rejects the allegations by the complainant that Germany has not indicated the waste water capacity for the TAZV plant users, that Propapier uses at least 90 % of the available capacity, and that there is no spare capacity.
Tyskland oplyser, at alle tre virksomheder, som på nuværende tidspunkt er etableret i industriområdet ved Oder-Spree-kanalen, dvs. Propapier, 5N PV og EnBW-kraftværket, er tilsluttet spildevandsrensningsanlægget og benytter det.
Germany maintains that, in its current configuration, the TAZV waste water treatment plant does have spare capacity for potential new investors.
Tyskland forklarer endvidere, at der på forskellige tidspunkter har været overvejelser om flere andre etableringer (et eller to oparbejdningsanlæg til erstatningsbrændstof, en fotovoltaikglasfabrik, investeringstilbud fra flere investorer i forskellige sektorer, og flere potentielle investorers besøg på lokaliteten), men at den videre udvikling i industriområdet vil kræve tid, især i betragtning af krisen, som gik særligt hårdt ud over de ugunstigt stillede områder.
The three current users together use a capacity of (< 500) [22] m3/h, and the maximum capacity of the TAZV plant is 638 m3/h.
Nuværende kapacitet
The total capacity use is thus approximately (60-80) % and there is spare capacity of approximately (150-250) m3/h.
Tyskland afviser klagerens påstande om, at Tyskland ikke har oplyst spildevandskapaciteten for brugerne af TAZV-anlægget, at Propapier bruger mindst 90 % af den til rådighed stående kapacitet med, og at der ikke er nogen ledig kapacitet.
The average capacity used by Propapier is (300-500) m3/h, and the maximum is (400-500) m3/h.
Ifølge Tyskland har TAZV-spildevandsrensningsanlægget i sin nuværende udformning ledig kapacitet til potentielle nye investorer.
Propapier thus uses (< 70) % on average and a maximum of (< 70) % of the total capacity of the TAZV plant.
De tre nuværende brugere lægger tilsammen beslag på en kapacitet på [< 500] [22] m3/t., mens TAZV-anlæggets maksimumkapacitet udgør 638 m3/t.
Modular design of the TAZV plant
Den samlede kapacitetsudnyttelse ligger således på ca. [60-80] %, og der er en ledig kapacitet på omkring [150-250] m3/t.
Germany argues that the TAZV plant was intended from the outset to be extended in modular stages along with the step-by-step development of the Oder-Spree-Kanal industrial area.
Den af Propapier benyttede gennemsnitlige kapacitet udgør [300-500] m3/t., og maksimumudnyttelsen ligger på [400-500] m3/t.
The modular planning of the plant is reflected in the 2007 TAZV abstract, which refers to potentially highly polluted water from the paper industry, bio-ethanol production and other industrial sectors.
Propapier bruger således gennemsnitligt [< 70] % og maksimalt [< 70] % af TAZV-anlæggets samlede kapacitet.
Germany explains that essential parts of the plant in the current phase are already dimensioned for maximal capacity after expansion: e.g. the nominal diameter of the 5 km pipe conducting the water to the Oder after treatment is more than three times larger than necessary for the current construction phase (it can carry a volume of 1945 m3/h, whereas the current maximum capacity of the plant is only 638 m3/h), and TAZV has an option to expand the waste water treatment plant on a 3,3 ha adjacent land plot.
TAZV-anlæggets modulære opførelsesmåde
Potential users will also have equal access to the waste water treatment plant after such modular expansion.
Tyskland påpeger, at TAZV-anlægget fra begyndelsen var dimensioneret til en modulær udvidelse i takt med den trinvise udvikling af industriområdet ved Oder-Spree-kanalen.
Germany therefore maintains that the current high capacity utilisation share of the waste water treatment plant by Propapier is not proof of a selective advantage, but reflects only a snapshot picture, as the infrastructure is designed — through modular expansion — to serve further users under the same conditions.
Den modulære projektering af anlægget fremgår af TAZV-Kurzbeschreibung 2007, hvor der tales om stærkt forurenet vand fra papirindustrien, bioethanolproduktionen og andre industrigrene.
This will take time, because the waste water treatment plant is part of an overall economic development plan for the region, involving several expansion areas in different phases.
Tyskland fremfører, at anlæggets centrale konstruktionselementer allerede på det aktuelle udbygningstrin er dimensioneret til maksimumkapaciteten efter en udvidelse.
The current situation with only three established investors is a transitional phase in the development of the industrial areas in this region since 1994.
Således er den nominelle bredde på det 5 km lange udledningsrør fra spildevandsrensningsrøret til Oder for eksempel mere end tre gange større end nødvendigt på det aktuelle udbygningstrin (den kan rumme en volumen på 1945 m3/t., mens den maksimale afstrømning på nuværende tidspunkt kun udgør 638 m3/t.), og TAVZ har mulighed for at udvide spildevandsrensningsanlæggets areal med en 3,3 ha stor nabogrund.
Approximately half of the Oder-Spree-Kanal industrial area (35 ha) is still available for new investors.
Potentielle brugere vil efter en denne modulære udvidelse også få lige adgang til spildevandsrensningsanlægget.
Germany estimated in 2011 that this space would be occupied within a period of five years, and adds that further expansion would then still be possible in the new areas ‘Nordost’ (40 ha) and ‘Nord’ (160 ha).
Tyskland gør derfor gældende, at Propapiers nuværende høje andel af spildevandsrensningsanlæggets samlede kapacitet ikke er belæg for en selektiv fordel, men udelukkende udgør et øjebliksbillede, eftersom infrastrukturen — gennem modulær udvidelse — er dimensioneret til at kunne optage andre brugere på samme betingelser.
Germany rejects the complainant’s view that the modular design of the TAZV plant will not lead to economies of scale.
Dette vil kræve tid, for spildevandsrensningsanlægget er en del af et samlet erhvervsplanlægningskoncept for regionen, som omfatter flere udvidelsesområder i forskellige trin.
The German authorities explain that the modular extension of the TAZV plant is feasible in three phases, and for substantially lower costs per added m3 capacity compared with the initial investment:
Den nuværende situation med kun tre etablerede investorer er en overgangsfase i udviklingen af industriområderne i denne region, som har fundet sted siden 1994.
Phase 1 (capacity increase of 33 %, adding 213 m3) is feasible within a few months and would cost EUR 1,2 to 1,5 million, for an extra industrial area of approximately 19 ha,
Omkring halvdelen af industriområdet ved Oder-Spree-kanalen (35 ha) er stadig til rådighed for andre investorer.
Phase 2 (capacity increase of 69 %, adding 426 m3) is feasible within a few months and would cost EUR 5,3 to 5,6 million, for an extra industrial area of approximately 38 ha,
I år 2011 anslog Tyskland, at dette areal ville være optaget inden for fem år, og tilføjer, at der stadigvæk vil være mulighed for en yderligere udvidelse i de andre områder »nordøst« (40 ha) og »nord« (160 ha).
Phase 3 (expansion on adjacent land; capacity increase of 100 %, adding 638 m3) would cost EUR 17-18 million, for an extra industrial area of approximately 57 ha.
Tyskland afviser klagerens påstand om, at TAZV-anlæggets modulære opførelsesmåde ikke fører til stordriftsfordele.
A 100 % capacity increase would require exercising the option on the adjacent land plot and would cost up to EUR 18 million.
De tyske myndigheder forklarer, at der er mulighed for en modulære udvidelse TAZV-anlægget i tre trin, og at det netop vil være forbundet med væsentligt lavere omkostninger pr. tilføjet m3 kapacitet end ved initialinvesteringen:
Germany argues that the modular design of the waste water treatment plant is in line with the need to use resources efficiently and economically, and is to be seen in the context of previous over-dimensioning of waste water treatment plants in the new German Länder.
Trin 1 (kapacitetsforøgelse med 33 %, yderligere spildevandsmængde på 213 m3) kan realiseres inden for få måneder og vil koste 1,2 til 1,5 mio. EUR for et yderligere industriområde på omkring 19 ha.
To sanction such modular design as a selective advantage would in fact be an invitation to uneconomically oversize public infrastructure.
Trin 2 (kapacitetsforøgelse med 69 %, yderligere spildevandsmængde på 426 m3) kan realiseres inden for få måneder og vil koste 5,3 til 5,6 mio. EUR for et yderligere industriområde på omkring 38 ha.
In addition, the fees would not cover the costs for such oversizing.
Trin 3 (udvidelse på tilstødende jord, kapacitetsforøgelse med 100 %, yderligere spildevandsmængde på 638 m3) vil koste 17-18 mio. EUR for et yderligere industriområde på omkring 57 ha.
To characterise the current limitation of the plant as a selective advantage would result in encouraging uneconomic oversizing of infrastructure.
En kapacitetsforøgelse med 100 % vil kræve udnyttelse af muligheden på nabogrunden og koste op til 18 mio. EUR.
Germany claims that the press article referred to by the complainant (see recital 63) is not relevant.
Tyskland fremfører det argument, at spildevandsrensningsanlæggets modulære opførelsesmåde er i overensstemmelse med princippet om økonomisk og rationel anvendelse af midler og skal ses på baggrund af den tidligere overdimensionering af spildevandsrensningsanlæggene i de nye delstater.
According to Germany, to install an additional unused basin just for technical incidents would be contrary to the rules of frugal and economic planning imposed by the Gemeinschaftsaufgabe.
Hvis en sådan modulær dimensionering sanktioneres som en selektiv fordel, vil det i praksis forlede til en på forhånd uøkonomisk overdimensionering af infrastrukturer.
The complainant stated that users of the new TAZV plant pay lower fees than those of the existing municipal plant because the new plant does not need an extensive pipe system to connect all users.
Desuden vil gebyrerne ikke dække omkostningerne ved en sådan overdimensionering.
Germany rejects the conclusion by the complainant that this shows that no new users can be added to the new plant.
En kvalificering af anlæggets nuværende begrænsning som en selektiv fordel vil give tilskyndelse til en uøkonomisk overdimensionering af infrastruktur.
Germany holds that new industrial users can easily be connected, and that any limitation is mainly defined by the size of the pipe conducting the treated water to the Oder.
Efter Tysklands opfattelse er den avisartikel, klageren henviser til (jf. betragtning 63), ikke relevant.
Germany rejects the allegation by the complainant that Propapier can use the biogas produced by the TAZV plant.
Ifølge myndighederne ville det stride mod de forskrifter for en rationel og økonomisk projektering, som gælder inden for rammerne af Gemeinschaftsaufgabe, at etablere en yderligere ubenyttet tank kun til brug ved tekniske hændelser.
There is no possibility for the waste water treatment plant users to use the biogas.
Ifølge klageren betaler brugerne af det nye TAZV-anlæg lavere gebyrer end dem, som bruger det eksisterende kommunale anlæg, eftersom det i forbindelse med det nye anlæg ikke er nødvendigt med et omfattende rørsystem for at forbinde alle brugere med hinanden.
TAZV uses the biogas in its own 3 MW power plant.
Tyskland afviser klagerens påstand om, at der derfor ikke kan tilsluttes nogen andre brugere til det nye anlæg.
Germany rejects the allegation that it only started to promote the industrial park to other potential investors after Smurfit Kappa’s complaint: as early as 1998, Eisenhüttenstadt entrusted the Investor Centre Ostbrandenburg with the promotion of industrial and commercial areas, including the Oder-Spree-Kanal area.
Ifølge Tyskland kan der uden problemer tilsluttes andre erhvervsmæssige brugere, og at begrænsningerne først og fremmest beror på størrelsen på røret, som leder det rensede vand ud i Oder.
Planning documents for the industrial park ‘Industriegebiet am Oder-Spree-Kanal’ have existed since 1995.
Tyskland afviser klagerens fremstilling af, at Propapier kan anvende den biogas, som produceres af TAZV-anlægget.
Germany concludes that the TAZV plant does not constitute dedicated infrastructure to the benefit of Propapier.
Brugerne af spildevandsrensningsanlægget har ikke mulighed for at anvende biogassen.
Germany also concludes that the infrastructure measures in the extended industrial park ‘Industriegebiet am Oder-Spree-Kanal’ (construction and provision of waste water treatment plant and the other measures — parking, road, deepening/widening of the canal) are general development measures which do not constitute a selective advantage for Propapier and are not dedicated to the use of Propapier.
TAZV anvender biogassen på sit eget 3 MW-kraftværk.
In Germany’s view, the fact that the infrastructure is currently used only by a limited number of primary settlers is a normal transitional stage in such a development process.
Tyskland afviser påstanden om, at det først var efter klagen fra Smurfit Kappa, at man begyndte at hverve andre potentielle investorer til industriområdet: Allerede i 1998 overdrog Eisenhüttenstadt markedsføringen af industri- og erhvervsarealer, bl.a. i industriområdet ved Oder-Spree-kanalen, til Investor Center Ostbrandenburg.
IS THERE AN ADVANTAGE TO PROPAPIER THROUGH REDUCED FEES FOR THE USE OF THE WASTE WATER TREATMENT PLANT?
Der findes projekteringsdokumenter for industriområdet ved Oder-Spree-kanalen tilbage fra 1995.
The complainant agrees with the Commission’s position as expressed in the opening decision (see recital 63 of the opening decision and recital 38 of this Decision) that aid scheme N 644e/02 does not cover the fees for the use of the waste water treatment plant.
Tyskland drager den konklusion, at TAZV-anlægget ikke er en infrastruktur forbeholdt Propapier.
The fees should therefore reflect the total cost of the use.
Tyskland drager endvidere den konklusion, at infrastrukturforanstaltningerne i det udvidede industriområde ved Oder-Spree-kanalen (opførelse og tilrådighedsstillelse af spildevandsrensningsanlægget og de øvrige byggemæssige foranstaltninger — parkeringsplads, vej, uddybning/udvidelse af kanalen) er almene udviklingsforanstaltninger, som ikke giver Propapier nogen selektiv fordel og ikke er forbeholdt Propapiers brug.
The fact that the calculation of the fees is based on legislation (Kommunalabgabengesetz) does not justify lower fees and the resulting advantage for Propapier.
Ifølge Tyskland er den omstændighed, at infrastrukturen i øjeblikket kun benyttes af få førstetablerede virksomheder, et helt naturligt overgangsfænomen i en sådan udviklingsproces.
The complainant argues that the waste water treatment plant does not provide a public service, but was built solely for predominant use by Propapier.
INDEBÆRER DE NEDSATTE GEBYRER FOR BRUGEN AF SPILDEVANDRENSNINGSANLÆGGET EN FORDEL FOR PROPAPIER?
According to the complainant, the three tests (full cost test, private investor test, benchmark prices) proposed by the Commission in its opening decision all show that the fees charged provide Propapier with an economic advantage.
Klageren erklærer sig enig med den holdning, Kommissionen giver udtryk for i indledningsbeslutningen (jf. betragtning 63 i indledningsbeslutningen og betragtning 38 i denne afgørelse) om, at beslutningen i sag N 644e/02 ikke omfatter gebyrerne for brugen af spildevandsrensningsanlægget.
Full cost test
Derfor skulle gebyrerne afspejle de samlede omkostninger for brugen.
The complainant further argues that not only Article 9 of the EU Water Framework Directive, but also the fact that most recycled paper mills have their own waste water treatment plant, favour the calculation of full costs.
Den omstændighed, at gebyrerne beregnes i henhold til loven om kommunale afgifter, retfærdiggør ikke de lavere gebyrer og den deraf følgende fordel for Propapier.
The fee paid by Propapier covers only 20 % of imputed interest on equity capital, and does not take account of the share of equity derived from the 80 % public contribution to the construction cost of the waste water treatment plant.
Klageren fremfører det argument, at spildevandsrensningsanlægget ikke tilvejebringer nogen offentlig tjenesteydelse, men alene er opført til Propapiers fortrinsvise brug.
Private investor test
Ifølge klageren viser alle de tre metoder, Kommissionen foreslår i sin indledningsbeslutning (fuld omkostningsfordeling, en privat udbyders pris, referencepris), at de opkrævede gebyrer giver Propapier en fordel.
The complainant considers that, normally, a private operator or a paper mill owner wants to at least cover their full costs, and therefore this test corresponds to the above full cost analysis.
Fuld omkostningsfordeling
Benchmark prices
Klageren fremfører endvidere det argument, at ikke kun artikel 9 i EU-vandrammedirektivet, men også det faktum, at de fleste genbrugspapirfabrikker råder over deres eget spildevandsrensningsanlæg, taler for beregning af de fulde omkostninger.
The complainant agrees with the Commission’s position as expressed in the opening decision that it is not likely that the use of benchmark prices can exclude the presence of aid.
Det af Propapier betalte gebyr dækker kun 20 % af den kalkulerede forrentning af den investerede kapital og tager ikke hensyn til den andel af egenkapitalen, der stammer fra det offentlige bidrag på 80 % til byggeomkostningerne for spildevandsrensningsanlægget.
Comparing only paper mills using municipal sewage systems would not be representative, because most paper mills have their own waste water treatment plant.
Ifølge klageren vil en privat erhvervsdrivende eller en ejer af en papirfabrik mindst kræve samtlige omkostninger dækket, og denne metode stemmer derfor overens med den ovennævnte metode med fuld omkostningsfordeling.
The complainant makes a comparison with its own plant using the municipal sewage system in (confidential information), and calculates that taking into account a construction investment of EUR 42 million (as in Eisenhüttenstadt) Propapier would have to pay EUR 4/m3, which is far above what it now pays.
Referencepriser
The complainant claims that the article quoted by Germany was published in 2004 and is based on a study published in 2002 using data from 2000/2001.
Klageren erklærer sig enig med den opfattelse, der gives udtryk for i Kommissionens indledningsbeslutning, om at brugen af referencepriser sandsynligvis ikke kan udelukke, at der foreligger statsstøtte.
The complainant refers here to Annex 6 to Germany’s submission of 30 January 2009, containing an article from the online news source ‘Das Papier 2004-T174’ [23].
En sammenligning alene med papirfabrikker, som anvender kommunale spildevandssystemer, er ikke repræsentativ, eftersom de fleste papirfabrikker har deres eget spildevandsrensningsanlæg.
According to the complainant, the study covers only seven anonymous paper mills, and it is unclear whether they operate their own waste water treatment plant or are connected to the municipal system, and whether the costs considered include operational costs only (excluding capital or other non-operational costs).
Klageren påpeger, at Tyskland kun har fremlagt meget selektive oplysninger om de af andre papirfabrikker betalte spildevandsgebyrer (en undersøgelse, en sammenligning med taksterne i industriområdet Spreetal/Schwarze Pumpe og en gammel beslutning fra 1990), og at disse eksempler blandt andet derfor ikke kan danne grundlag for beregningen af en referencepris, eftersom gebyrerne afhænger af tilskud og investeringsomkostninger, og lovgivningen kan variere fra en region til en anden.
If the study compares only paper mills using their own waste water treatment facilities, capital costs should be included.