natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Disse kommuner har derefter kanaliseret disse midler til deres offentlige hospitaler til dækning af en del af disses finansielle forpligtelser [30].
IRIS also appoints a representative in each local hospital association who attends the meetings of the decision-making bodies of these associations and who can veto decisions that are not in line with those of IRIS itself (see Article 135 novies).
Den 6. juni 1996 besluttede hovedstadsregionen Bruxelles at undlade at kræve tilbagebetaling af lånet og renterne derpå, såfremt aftalerne om omstrukturering blev gennemført til fulde, og at finansieringsplanerne blev overholdt.
Finally, as explained in recitals 31 and 32 of the opening decision, the restructuring of the Brussels public hospitals that were supervised and managed by the CPAS also consisted of a financial part.
Retlig ramme gældende for IRIS-hospitalerne
More specifically, via the Fonds Régional Bruxellois de Refinancement des Trésoreries Communales (hereinafter ‘FRBRTC’) the Brussels Capital Region granted a loan of 4 billion Belgian francs (about 100 million EUR) over a period of 20 years to those municipalities that managed a public hospital (via their respective CPAS) [29].
Det fremgår klart af foregående afsnit, at IRIS-hospitalerne blev etableret på grundlag af CPAS-loven til at gøre det muligt for CPAS at overholde deres forpligtelse til at yde social støtte.
In turn, the municipalities awarded these funds to their public hospitals to cover part of their financial liabilities [30].
Disse hospitaler reguleres således primært af CPAS-loven.
On 6 June 1996, the Brussels Capital Region decided not to demand repayment of the loan and interests, on the condition that the hospital restructuring agreements were fully implemented and the financial plans respected.
Imidlertid er de ligeledes som hospitaler underlagt den koordinerede lov om hospitaler (LCH) [31] af 7. august 1987, hvori følgende bestemmes i artikel 147 (nu artikel 163 i LCH-udgaven af 10. juli 2008) [32]:
The regulatory framework applying to the IRIS-H
»Hvad angår de hospitaler, der drives af et [CPAS], og de læger, som arbejder på disse hospitaler, supplerer bestemmelserne i nærværende koordinerede lov den organiske lov af 8. juli 1976 om [CPAS] og nærmere bestemt artikel 48, 51, 52, 53, 54, 55, 56 og 94 heri.«
From the previous section it is clear that the IRIS-H have been established on the basis of the Loi CPAS to enable the CPAS to fulfil their obligation to provide social aid.
LCH definerer bl.a. de hospitalstyper, der officielt kan godkendes [33], betingelserne for forvaltning af et hospital og tilrettelæggelsen af lægevirksomheden [34], hospitalsplanen [35], standarder og betingelser for godkendelse af hospitaler og hospitalstjenester [36], de juridiske forhold mellem hospital og hospitalslæger, hospitalslægernes pekuniære status, herunder opkrævning og fastsættelse af honorarer, honorarernes indhold og anvendelse af de honorarer, som opkræves centralt [37].
These hospitals are therefore governed primarily on the basis of the Loi CPAS.
Endvidere er IRIS-hospitalerne ligeledes underlagt regler, som er fastlagt i vedtægterne for de lokale hospitalssammenslutninger, hvor bl.a. formålet med IRIS-hospitalerne samt rettigheder og forpligtelser for sammenslutningens medlemmer præciseres (se også betragtning 29).
However, as hospitals, they are also subject to the Law of 7 August 1987 (Loi coordonnée sur les hôpitaux, hereinafter ‘LCH’) [31] Article 147 (now Article 163 of the LCH in the version of the Law of 10 July 2008) [32] of which specifies:
Endelig er de lokale hospitalssammenslutninger underlagt tilsyn af paraplyorganisationen IRIS, hvilket begrænser deres mulighed for at selvstændigt at træffe visse finansielle og ledelsesmæssige beslutninger (se betragtning 30).
‘In the case of hospitals managed by a CPAS and the doctors working in those hospitals, the provisions of this Coordinated Law supplement the Loi CPAS.’
Det er vigtigt at bemærke, at paraplyorganisationen IRIS vedtager de flerårige strategiplaner, som er bindende for de lokale hospitalssammenslutninger som fastlagt i artikel 135d i CPAS-loven.
The LCH sets out, inter alia, the types of hospitals that can be formally authorised [33], the conditions for the management of a hospital and the structure of the medical activity [34], the hospital programming [35], the conditions for authorisation of hospitals and hospital services [36], the legal relationship between a hospital and the hospital doctors, the financial statute of the hospital doctors including among others the collecting and setting of the fees, what the fees cover, and the allocation of the centrally collected fees [37].
Den retlige ramme, hvori IRIS-hospitalerne drives, består således af CPAS-loven, LCH, de lokale hospitalssammenslutningers vedtægter og de bindende strategiplaner, som vedtages af paraplyorganisationen IRIS.
In addition, the IRIS-H are also subject to the rules laid down in the bylaws of the local hospital associations, specifying among others the purpose of the IRIS-H as well as the rights and obligations of members of the association (see also recital 29).
IRIS-hospitalernes primære aktiviteter
Finally, the local hospital associations operate under the oversight of the IRIS umbrella organisation, restricting their ability to autonomously take certain financial and management decisions (see also recital 30).
IRIS-hospitalernes primære aktivitet består i at levere hospitalstjenester til patienter i hovedstadsregionen Bruxelles.
Significantly, the IRIS umbrella organisation adopts multi-annual strategic plans which are binding for the local hospital associations as determined by Article 135 quinquies Loi CPAS.
IRIS-hospitalerne beskæftiger i alt næsten 10000 personer, gennemfører over 1 mio. konsultationer om året og danner tilsammen den største akuttjeneste i Belgien.
In conclusion, the regulatory framework in which the IRIS-H operate is made up of the Loi CPAS, the LCH, the bylaws of the local hospital associations, and the binding strategic plans adopted by the IRIS umbrella organisation.
De tilbyder fuldstændige lægetjenester inden for alle større medicinske områder.
Main activities of the IRIS-H
To af dem har specialiseret sig i bestemte discipliner (Hôpital universitaire des enfants Reine Fabiola har pædiatri som speciale, mens Institut Bordet tilbyder onkologi som speciale).
The primary activity of the IRIS-H is the provision of hospital services to patients in the Brussels Capital Region.
Ud over lægetjenesterne leverer IRIS-hospitalerne også en række dermed forbundne sociale tjenester.
The IRIS-H together employ nearly 10000 staff, provide over 1 million consultations per year, and constitute Belgium's largest emergency service.
Navnlig yder IRIS-hospitalernes socialassistenter støtte til ugunstigt stillede patienter og deres familie med henblik på at afhjælpe og forvalte vanskeligheder af administrativ, økonomisk og social art og i henseende til menneskelige relationer.
The IRIS-H offer comprehensive medical services across all major medical fields, with two of them specialising in particular disciplines (in particular Queen Fabiola Children's University Hospital specialises in paediatrics, while the Institut Bordet specialises in oncology).
De fem IRIS-hospitaler leverer i øjeblikket deres lægelige tjenester og tilknyttede sociale tjenester gennem et netværk af elleve adresser i Bruxelles.
In addition to medical services, the IRIS-H also engage in a series of related social activities.
Disse adresser er fordelt på seks kommuner (Anderlecht, Ville de Bruxelles, Etterbeek, Forest, Ixelles og Schaerbeek).
In particular, social workers employed by the IRIS-H assist disadvantaged patients and their families in solving and managing financial, administrative, interpersonal and social difficulties.
IRIS-hospitalerne udlægger deres opgave således: »Fra fødsel til død står vi og vores hospitaler til tjeneste for enhver på alle tider og uanset det medicinske problem.« [38] Ud af de 11 IRIS-adresser er de 10 beliggende i kommuner, hvor gennemsnitsindkomsten ligger under medianen [39] for hovedstadsregionen Bruxelles.
The five IRIS-H currently provide their medical and related social services across a network of eleven sites in Brussels.
Vurderet ud fra en rangliste, som er udarbejdet af SPF Santé publique (se tabellen med ranglisten i betragtning 185), er de tre store IRIS-hospitaler, der tilbyder fuldstændige tjenester (CHU Saint-Pierre, CHU Brugmann og Hôpitaux Iris Sud (HIS)), de hospitaler, hvis patienter har Belgiens mest sårbare socioøkonomiske profil.
These sites are spread over six municipalities (i.e. Anderlecht, la Ville de Bruxelles, Etterbeek, Forest, Ixelles, and Schaerbeek).
Denne situation bekræftes også af, at næsten 11 % af alle de patienter, der i 2012 blev indlagt på CHU Saint-Pierre eller CHU Brugmann, stod uden for den obligatoriske sygesikring i Belgien og ikke var i stand til selv at betale for deres behandling, og at 15 % af patienterne på disse hospitaler (også) var afhængige af støtte fra CPAS.
The IRIS-H consider it as their mission to be ‘in the service of one and all, at all moments of their existence, from cradle to grave, and irrespective of their medical problems’ [38].
Endelig udøver IRIS-hospitalerne ligeledes et vist antal forbundne aktiviteter (f.eks. ambulancetransport af patienter mellem hospitaler, en daginstitution for personalets børn, pleje- og alderdomshjem for ældre borgere, sygeplejeskoler, forskning, beskyttede boliger, psykiatriske behandlingssteder, en butik for patienter og besøgende, udlejning af tv-apparater til patienter, værelsesudlejning til tredjeparter, en kantine og parkeringsinfrastrukturer).
Ten of the eleven IRIS-H sites are located in municipalities where the average income does not exceed the median [39] for the Brussels Capital Region.
Disse forbundne aktiviteter udgør kun en meget beskeden procentdel af samtlige aktiviteter, der gennemføres på IRIS-hospitalerne, hvilket bevidnes af deres meget lille årlige bidrag (under 2 % i gennemsnit) til IRIS-hospitalernes samlede indtægter.
On the basis of a ranking by the Federal Public Service for Public Health (see recital 185 for the table with this ranking), the three large comprehensive IRIS-H (CHU Saint-Pierre, CHU Brugmann, ISH) are the three hospitals whose patient profile in socioeconomic terms is the weakest in Belgium.
Disse aktiviteter repræsenterer tilsammen IRIS-hospitalernes omkostninger og indtægter.
This is further illustrated by the fact that in 2012 almost 11 % of the total number of admitted patients in CHU Saint-Pierre and CHU Brugmann were not covered by the mandatory Belgian sickness insurance and could not pay for treatment, while 15 % of these hospitals' patients were (also) dependent on CPAS support.
Hospitalernes omkostninger er i lighed med deres specifikke aktiviteter bestemt af deres status som offentligt hospital, hvilket pålægger dem et antal forpligtelser, som private hospitaler ikke er omfattet af.
Finally, the IRIS-H also have a number of ancillary activities (e.g. ambulance transport of patients between hospitals; a nursery for the children of staff members; nursing and elderly homes; nursing schools; research; assisted living; and psychiatric care institutions; a little shop for patients and visitors; renting of TVs to patients, renting of rooms to third parties; a canteen and parking facilities).
De driftsomkostninger, som IRIS-hospitalerne afholder i forbindelse med leveringen af de tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, som de er pålagt, og de dermed forbundne aktiviteter, øges især af faktorer som:
These ancillary activities represent only a very limited percentage of the IRIS-H's total activities, as reflected by their small share (i.e. on average less than 2 %) of the IRIS-H's total revenues.
forpligtelsen til at udbetale tillæg for sprogkundskaber [40] til tosprogede medarbejdere, hvilket udgør en anslået årlig omkostning [41] på […] [42] mio. EUR for IRIS-hospitalerne
The totality of these activities account for the IRIS-H costs and revenues.
pensionsordningen for vedtægtsmæssigt ansatte medarbejdere [43] (udnævnte tjenestemænd), som er mere generøs end den ordning, der gælder for medarbejdere i den private sektor, og som IRIS-hospitalerne skal tilføre et anslået årligt bidrag på […] mio. EURomkostninger ved langtidssygemeldinger blandt de vedtægtsmæssigt ansatte medarbejdere [44], som skal afholdes af IRIS-hospitalerne (og ikke af socialsikringssystemet), i en anslået årlig størrelsesorden af […] mio. EURskalaforhøjelser (»augmentations barémiques«) pålagt IRIS-hospitalerne af hovedstadsregionen Bruxelles [45], som definerer de skalaer, der finder anvendelse på kommunalt ansatte, på CPAS og på IRIS-hospitalerne, og som kun dækker 60 % af disse forhøjelser, hvilket efterlader IRIS-hospitalerne med en årlig omkostning på ca. […] mio. EUR
Their costs are, in addition to the particular activities they carry out, also influenced by their status as public hospitals which entails a number of constraints that do not apply to private hospitals.
IRIS-hospitalernes obligatoriske bidrag til omkostningerne ved paraplyorganisationen IRIS [46] på et anslået årligt beløb af […] mio. EUR.
In particular, the operating costs incurred by the IRIS-H in the provision of their services of general economic interest (hereinafter ‘SGEI’) and ancillary activities are among others increased by factors such as:
(43) Disse restomkostninger skal afholdes af IRIS-hospitalerne og dækkes ikke af andre offentlige finansieringskilder (som f.eks. BMF, se betragtning 46, litra a)).
the requirement to pay mandatory language bonuses [40] that have to be awarded to bilingual employees with an estimated yearly cost [41] to be borne by the IRIS-H of approx.
IRIS-hospitalernes finansierings- og regnskabsordninger
EUR […] [42] million,
Finansieringsordninger
the pension scheme that applies to statutory employees [43] (i.e. civil servants) which is more generous than the one applying to private sector employees and for which the IRIS-H have to contribute an estimated amount of EUR […] million per year,the costs related to long-term illnesses of statutory employees [44] that have to be borne by the IRIS-H (instead of by the social security system) for an estimated yearly amount of EUR […] million,pay scale increases imposed on the IRIS-H by the Brussels Capital Region [45] which sets the pay scales for employees of the municipalities, the CPAS and the IRIS-H and which only pays for 60 % of these increases leaving an annual cost of approx.
Det grundlæggende princip for finansiering af IRIS-hospitalerne er indskrevet i artikel 46 [47] i vedtægterne for hver af de fem lokale hospitalssammenslutninger (se betragtning 28-29), hvori følgende bestemmes:
EUR […] million for the IRIS-H, and
»Med forbehold af artikel 109 i lov af 7. august 1987 om hospitaler fordeles årets resultat, ved beslutning truffet af generalforsamlingen, mellem de medlemmer, som mindst har en femtedel af det samlede antal stemmer på generalforsamlingen.« [48]På dette grundlag har kommunerne og det enkelte CPAS pligt til fuldt ud at dække ethvert underskud, som IRIS-hospitalerne måtte have, og som fremgår af deres regnskaber.
the mandatory contributions by the IRIS-H to the cost of the IRIS umbrella organisation [46] for an estimated annual cost of EUR […] million.(43) These residual costs have to be borne by the IRIS-H and are not covered by other public financing sources (such as for instance the BMF, see recital 46(a)).
Endvidere har kommunerne i medfør af artikel 106 i CPAS-loven pligt til at dække ethvert underskud, der oparbejdes i deres CPAS (se betragtning 22).
The financing and accounting mechanisms of the IRIS-H
Derfor garanterer kommunerne (direkte og som følge af deres finansieringspligt over for deres respektive CPAS) i sidste ende IRIS-hospitalernes videreførelse ved fuldt ud at dække ethvert underskud, som disse hospitaler måtte generere.
Financing mechanisms
Det siger sig selv, at det omfang, i hvilket kommunerne og CPAS skal dække IRIS-hospitalernes eventuelle underskud i henhold til artikel 46 i deres respektive vedtægter, afhænger af, i hvilket omfang IRIS-hospitalerne er i stand til at dække deres omkostninger ved hjælp af andre finansieringskilder.
The fundamental principle according to which the IRIS-H are funded is enshrined in Article 46 [47] of the bylaws of each of the five local hospital associations (see recitals 28-29), which stipulate that:
I LCH angives fem finansieringskilder, som er ligeligt tilgængelige for offentlige og private hospitaler.
‘Without prejudice to Article 109 [LCH], the result of the financial year shall be allocated between partners holding at least one fifth of the votes in the General Assembly by decision of the General Assembly’ [48].On this basis, the municipalities and the CPAS are required to fully absorb any deficit incurred by the IRIS-H as reported in their financial accounts.
De belgiske hospitalers driftsudgifter dækkes primært af de tre første [49], mens den fjerde og femte vedrører hospitalernes investeringsudgifter.
In addition, according to Article 106 of the Loi CPAS, the municipalities have to cover any deficit generated by their CPAS (see recital 22).
Den første finansieringskilde er budgettet for midler til finansiering (budget des moyens financiers, herefter »BMF«) [50], som oprettes af den føderale sundhedsminister og udelukkende gælder hospitalsydelser, der udløser refusion fra socialsikringen.
In consequence, the municipalities (directly and via their funding obligation towards their respective CPAS) ultimately ensure the continuity of the IRIS-H by fully covering any deficit these hospitals may generate.
BMF oprettes for hvert hospital inden for grænserne af den føderale stats overordnede budget.
The extent to which the municipalities and the CPAS have to intervene to cover any deficit generated by the IRIS-H on the basis of Article 46 of their respective bylaws naturally depends on the degree to which the IRIS-H can cover their costs from other financing sources.
Det disponible føderale budget fordeles mellem alle hospitaler og dækker ikke nødvendigvis samtlige disses dækningsberettigede omkostninger.
The LCH describes five financing sources that are available equally for public and private hospitals.
Siden 2002 er budgettet for hvert hospital blevet fastlagt primært på grundlag af det antal dage, der blev leveret sundhedsydelser det foregående år.
The operating costs of Belgian hospitals are mainly covered by the first three financing sources [49] while the fourth and fifth sources are related to hospitals' investments costs.
Det pågældende beløb betales derefter til hvert hospital på to forskellige måder.
The first financing source is the budget des moyens financiers (hereinafter ‘BMF’) [50], which is established by the Federal Minister responsible for public health, and only takes into account healthcare activities that are covered by the social security.
Nærmere bestemt bliver ca. 85 % (fast del) af dette beløb udbetalt til hospitalerne månedligt, mens de resterende 15 % (variabel del) udbetales på basis af det reelle antal modtagelser og antal dage med leverede sundhedsydelser på hospitalet i løbet af året.
The BMF is determined for each hospital within the boundaries of the global Federal State budget.
Ved årets udgang beregnes BMF på ny på grundlag af årets reelle tal, og alt efter resultatet af denne beregning modtager hospitalet et supplerende beløb eller skal tilbagebetale et givet beløb.
The available Federal budget is allocated among all hospitals and may not necessarily cover all of their eligible costs.
BMF reguleres nærmere af kongelig anordning af 25. april 2002, hvori defineres betingelser og regler for fastsættelsen af det BMF-beløb, som tildeles hospitalerne.
Since 2002, the BMF for each hospital is mainly determined on the basis of the number of days of treatment provided by each hospital during the previous year.
Navnlig bestemmes det i den kongelige anordning, hvordan BMF skal fastlægges, hvilke typer omkostninger der kan dækkes af staten, og hvilke kriterier der skal lægges til grund i denne henseende [51].
This specific amount is then paid out to each of the hospitals in two different ways.
Det bemærkes, at BMF ikke er blevet oprettet med henblik på at dække de reelt påløbne omkostninger på hvert hospital, men derimod fastsættes i form af en fast finansiering baseret på disse hospitalers reelle historiske omkostninger.
In particular, about 85 % (the fixed part) of this amount is being paid to the hospitals on a monthly basis, while the remaining 15 % (the variable part) is paid on the basis of the actual admissions and days of treatment in the hospital during the year.
Det kan derfor ske, at BMF er utilstrækkeligt i tilfælde af betydelige stigninger i omkostningerne eller andre former for udvikling i et hospitals organisation og omkostningsstruktur.
At the end of each year, the BMF is recalculated on the basis of the actual figures for the year and depending on the outcome the hospital either receives or has to repay an amount.
Den anden finansieringskilde består i beløb modtaget fra socialsikringen, dvs. udbetalt af Institut national d'assurance maladie-invalidité (herefter »INAMI«) til hospitalerne for de sundhedsydelser, de leverer til deres patienter.
The BMF is regulated in more detail by the Royal Decree of 25 April 2002 which defines the conditions and rules for setting the BMF granted to hospitals.
Denne finansiering sker i medfør af loven om syge- og invalideforsikring (Assurance Maladie-Invalidité) [52] eller den konsoliderede udgave i lov af 14. juli 1994 [53], hvori defineres den belgiske socialsikring med hensyn til sygdom og invaliditet, og hvori det præciseres, hvilke sundhedsydelser og lægemidler der er omfattet af retten til refusion fra socialsikringen.
In particular, the Royal Decree determines how the BMF is set, which type of costs are accepted for coverage by State funding and what criteria apply in this regard [51].
Hospitalerne fakturerer INAMI direkte en del af lægehonorarerne og de tilhørende udgifter til medicin til patienterne.
It is important to point out that the BMF is not set up to cover the actual costs incurred by each hospital but is instead mainly arranged as flat rate financing based on their average actual historical costs.
De beløb, som INAMI udbetaler, dækker imidlertid ikke samtlige udgifter, som hospitalerne afholder til levering af deres hospitalsydelser.
As a result, the BMF may be insufficient in case of significant cost increases, or other evolutions in the organisation and cost structure of a hospital.
Derfor risikerer hospitaler, som ikke har andre finansieringskilder, at få underskud.
The second source of financing are the social security payments, i.e. made by the Institut National d'Assurance Maladie-Invalidité (hereinafter ‘INAMI’), to the hospitals for the treatments they offered to their patients.
Den tredje finansieringskilde består i betalinger foretaget direkte til hospitalerne af patienter eller deres private sundhedsforsikringsselskaber.
This financing is based on the Loi Assurance Maladie-Invalidité [52], respectively its consolidated version laid down in the Law of 14 July 1994 [53], which sets up the Belgian social security system with regard to sickness and invalidity and specifies the medical services and medication that are eligible for compensation by the social security.
Disse betalinger er nødvendige, fordi socialsikringen ikke dækker det fulde honorar til lægerne eller den fulde pris på lægemidler og andre ydelser (f.eks. implantater).
The hospitals directly charge part of the doctor's fees and the cost of the patients' medication to the INAMI.
I øvrigt kan der, hvis en patient vælger enestue, blive faktureret et tillæg til den normale pris for indlæggelsen og de normale lægehonorarer (den fakturerede standardsats for hver behandling forhøjes).
These payments however do not cover the full costs that the hospitals incur when providing their healthcare activities.
Endelig kan patienterne også få en faktura på tillæg for brug af visse supplerende ydelser (f.eks. leje af tv-apparat og brug hospitalets parkeringsplads).
As a result, hospitals that have insufficient other sources of revenues risk becoming loss-making.