natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Se også sag C-494/06 P, Kommissionen mod Italien og Wam, ECLI:EU:C:2009:272, præmis 54, og den deri nævnte retspraksis samt C-271/13 P, Rousse Industry mod Kommissionen, ECLI:EU:C:2014:175, præmis 44.
See also point 9 of the Commission notice on the application of the State aid rules to measures relating to direct business taxation (OJ C 384, 10.12.1998, p.
Forenede sager C-71/09 P, C-73/09 P, C-76/09 P, Comitato »Venezia vuole vivere« m.fl.mod Kommissionen, ECLI:EU:C:2011:368, præmis 136.
3).
Se også sag C-156/98, Tyskland mod Kommissionen, ECLI:EU:C:2000:467, præmis 30, og den deri nævnte retspraksis.
Joined Cases C-393/04 and C-41/05, Air Liquide Industries Belgium EU: C: 2006:403 and EU: C: 2006:216, paragraph 30 and Case C-387/92 Banco Exterior de España EU: C: 1994:100, paragraph 14.
Undtagelserne i traktatens artikel 107, stk. 2, omfatter: a) støtte af social karakter til enkelte forbrugere, b) støtte, hvis formål er at råde bod på skader, der er forårsaget af naturkatastrofer eller af andre exceptionelle begivenheder, c) støtteforanstaltninger til visse områder i Tyskland.
See, for example, Case C-279/08 P Commission v Netherlands (NOx) EU:C:2011:551; Case C-143/99 Adria-Wien Pipeline EU: C: 2001:598, Joined Cases C-78/08 to C-80/08, Paint Graphos and others EU:C:2011:550, Case C-308/01 GIL Insurance EU:C:2004:252.
Sag T-68/03, Olympiaki Aeroporia Ypiresies mod Kommissionen, ECLI:EU:T:2007:253, præmis 34.
Joined Cases C-106/09 P and C-107/09 P Commission and Spain v Government of Gibraltar and United Kingdom EU:C:2011:732.
Rådets forordning (EU) 2015/1589 af 13. juli 2015 om fastlæggelse af detaljerede regler for anvendelsen af artikel 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (EUT L 248 af 24.9.2015, s. 9).
Ibid, paragraph 92.
Rådets forordning (EF) nr. 994/98 af 7. maj 1998 om anvendelse af artikel 107 og 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på visse former for horisontal statsstøtte (EFT L 142 af 14.5.1998, s. 1).
Case C-487/06 P British Aggregates v Commission EU:C:2008:757, paragraphs 85 and 89 and the case-law cited, and Case C-279/08 P Commission v Netherlands (NOx) EU:C:2011:551, paragraph 51.
Rådets forordning (EU) 2015/1588 af 13. juli 2015 om anvendelse af artikel 107 og 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på visse former for horisontal statsstøtte (EUT L 248 af 24.9.2015, s. 1).
See also, by way of analogy, Case C-385/12 Hervis Sport- és Divatkereskedelmi Kft.
Loven trådte i kraft den 1. februar 2015 og skulle oprindeligt gælde midlertidigt frem til den 31. december 2015.
EU:C:2014:47, in which the Court of Justice held: ‘Articles 49 TFEU and 54 TFEU must be interpreted as precluding legislation of a Member State relating to tax on the turnover of store retail trade which obliges taxable legal persons constituting, within a group, “linked undertakings” within the meaning of that legislation, to aggregate their turnover for the purpose of the application of a steeply progressive rate, and then to divide the resulting amount of tax among them in proportion to their actual turnover, if — and it is for the referring court to determine whether this is the case — the taxable persons covered by the highest band of the special tax are “linked”, in the majority of cases, to companies which have their registered office in another Member State. ’.
Den 24. juni 2015 blev der imidlertid offentliggjort en lovændring i det ungarske statstidende, som gjorde sundhedsbidraget permanent.
See, for example, Joined Cases C-78/08 to C-80/08 Paint Graphos and others EU:C:2011:550, paragraph 69.
Loven indfører progressive afgiftssatser, der anvendes på den årlige omsætning fra produktion af og handel med tobaksvarer i Ungarn, afhængigt af hvilken omsætningskategori virksomheden hører hjemme i. Satsernes progressive karakter bevirker, at den procentvise afgift på en virksomheds omsætning stiger gradvist, efterhånden som omsætningen når op i en højere kategori.
See the Commission notice on the application of the State aid rules to measures relating to direct business taxation, paragraph 24.
Den progressive afgiftsstruktur, som loven indfører, betyder, at virksomheder bliver underlagt forskellige afgiftssatser, der gradvist stiger til 4,5 % afhængigt af den omsætningskategori, virksomheden befinder sig i. De virksomheder, der skal betale sundhedsbidraget, pålægges således forskellige satser, som progressivt stiger til 4,5 %, afhængigt af deres omsætning (dvs. på grundlag af omsætningskategorierne i loven).
The statement on the redistributive purpose that can justify a progressive tax rate is explicitly only made as regards taxes on profits or (net) income, not as regards taxes on turnover.
Individuel støtte, der ydes i henhold til ordningen i artikel 1, der på det tidspunkt, hvor den ydes, opfylder betingelserne i en forordning, der er vedtaget i henhold til artikel 1 i forordning (EF) nr. 994/98, som er ophævet og erstattet af forordning (EU) 2015/1588, eller anden godkendt støtteordning, er forenelig med det indre marked op til det maksimale støtteomfang for denne type støtte.
Case C-172/03 Heiser EU:C:2005:130, paragraph 55.
Se også analogt, sag C-385/12 Hervis Sport- és Divatkereskedelmi Kft.
See also Case C-494/06 P Commission v Italy and Wam EU:C:2009:272, paragraph 54 and the case-law cited and C-271/13 P Rousse Industry v Commission EU:C:2014:175, paragraph 44.
ECLI:EU:C:2014:47, hvor EU-Domstolen udtaler: »Artikel 49 TEUF og 54 TEUF skal fortolkes således, at de er til hinder for en medlemsstats lovgivning om afgift på omsætningen fra detailhandel fra forretninger, der forpligter de afgiftspligtige personer, som inden for en selskabskoncern udgør »forbundne virksomheder« i denne lovgivnings forstand, til at sammenlægge deres omsætning med henblik på anvendelsen af en meget progressiv sats, og derefter at fordele det således beregnede afgiftsbeløb imellem sig i forhold til deres reelle omsætning, for så vidt som — hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve — de afgiftspligtige personer, der tilhører en selskabskoncern, og som er omfattet af det øverste særafgiftstrin, i de fleste tilfælde er »forbundne« med selskaber med hjemsted i en anden medlemsstat «
Joined Cases C-71/09 P, C-73/09 P and C-76/09 P Comitato ‘Venezia vuole vivere’ and Others v Commission EU:C:2011:368, paragraph 136.
Kommissionens afgørelse (EU) 2016/1847
Commission Decision (EU) 2016/1847
om statsstøtte SA.41612 — 2015/C (ex SA.33584 — 2013/C (ex 2011/NN)) gennemført af Nederlandene med hensyn til den professionelle fodboldklub MVV i Maastricht
on the State aid SA.41612 — 2015/C (ex SA.33584 (2013/C) (ex 2011/NN)) implemented by the Netherlands in favour of the professional football club MVV in Maastricht
(meddelt under nummer C(2016) 4053)
(notified under document C(2016) 4053)
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med traktatens artikel 108, stk. 2 [1], og under henvisning til deres bemærkninger, og
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to Article 108(2) of the Treaty [1] and having regard to their comments,
I 2010 og i 2011 modtog Kommissionen også klager vedrørende foranstaltninger til fordel for andre professionelle fodboldklubber i Nederlandene, nemlig Willem II i Tilburg, FC Den Bosch i s-Hertogenbosch, PSV i Eindhoven og NEC i Nijmegen.
In 2010, the Commission was informed that the Netherlands had implemented an aid measure for the professional football club MVV in Maastricht.
I et brev af 2. september 2011 gav Nederlandene Kommissionen yderligere oplysninger om foranstaltningen vedrørende MVV.
In 2010 and in 2011, the Commission also received complaints concerning measures in favour of other professional football clubs in the Netherlands, namely Willem II in Tilburg, FC Den Bosch in 's-Hertogenbosch, PSV in Eindhoven and NEC in Nijmegen.
I et brev af 6. marts 2013 meddelte Kommissionen Nederlandene, at den havde besluttet at indlede proceduren, jf. artikel 108, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, med hensyn til foranstaltningerne til støtte for Willem II, NEC, MVV, PSV og FC Den Bosch.
By letter dated 2 September 2011, the Netherlands provided the Commission with further information on the measure concerning MVV.
Kommissionens afgørelse om at indlede proceduren (»åbningsafgørelsen«) blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende [2].
By letter dated 6 March 2013, the Commission informed the Netherlands that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 108(2) of the Treaty in respect of the measures in favour of Willem II, NEC, MVV, PSV and FC Den Bosch.
Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til den pågældende foranstaltning.
The Commission decision to initiate the procedure (hereinafter: ‘the opening decision’) was published in the Official Journal of the European Union [2].
Den 13. juni 2014 blev der holdt et møde mellem Kommissionens tjenestegrene og kommunen i Maastricht, som blev efterfulgt af et brev af 30. juli 2014 fra Nederlandene.
The Commission invited interested parties to submit their comments on the measures in question.
Efter åbningsafgørelsen og efter aftale med Nederlandene blev efterforskningen af de forskellige klubber foretaget særskilt.
The Netherlands also replied to a request for additional information by letter dated 26 March 2014.
Efterforskningen vedrørende MVV blev registreret under sag nr. SA.41612.
On 13 June 2014 a meeting took place between the Commission services and the municipality of Maastricht, which was followed by a letter of 30 July 2014 from the Netherlands.
DETALJERET BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN
The Commission did not receive observations from interested parties concerning the measures in favour of MVV.
Foranstaltningen og dens modtager
Following the opening decision, and in agreement with the Netherlands, the investigations for the different clubs were pursued separately.
Det nationale fodboldforbund Koninklijke Nederlandse Voetbal Bond (»KNVB«) er en paraplyorganisation for såvel professionelle fodboldkampe som amatørkampe.
The investigation regarding MVV was registered under case number SA.41612.
Professionel fodbold i Nederlandene er organiseret i et system med to lag.
DETAILED DESCRIPTION OF THE MEASURE
I sæsonen 2014/2015 bestod det af 38 klubber, hvoraf de 18 spillede i den bedste liga (eredivisie) og de 20 i den næstbedste liga (eerste divisie).
The measure and its beneficiary
Maastrichtse Voetbal Vereniging, som siden 2010/2011 har heddet Maatschappelijke Voetbal Vereniging Maastricht (»MVV«), blev grundlagt i 1908 og spiller sine hjemmekampe på fodboldstadionet De Geusselt i Maastricht.
The national football federation Koninklijke Nederlandse Voetbal Bond (hereinafter: ‘KNVB’) is the umbrella organisation for professional and amateur football competition.
MVV rykkede ned fra den bedste liga til den næstbedste liga i 2000.
Professional football in the Netherlands is organised in a two-tier system.
MVV har ikke spillet i en europæisk turnering siden 1970.
In the 2014/2015 season it consisted of 38 clubs, of which 18 played in the top league (eredivisie) and 20 in the lower league (eerste divisie).
Juridisk er MVV struktureret som en fond, Stichting MVV.
Maastrichtse Voetbal Vereniging, since 2010/2011 called Maatschappelijke Voetbal Vereniging Maastricht (hereinafter: ‘MVV’), was founded in 1908 and plays its home matches in the football stadium De Geusselt in Maastricht.
Ifølge oplysningerne fra Nederlandene er MVV en lille virksomhed [3].
MVV was relegated from the top league to the lower league in 2000.
I sæsonen 2009/2010 havde klubben 38 ansatte, og i sæsonen 2010/2011 havde den 35 ansatte.
MVV has not played in a European tournament since 1970.
Dens omsætning og balancesum lå et godt stykke under 10 mio. EUR i begge år.
The legal structure of MVV is that of a foundation, Stichting MVV.
I første kvartal af 2010 blev kommunen i Maastricht (»kommunen«) bekendt med, at MVV stod over for store finansielle vanskeligheder.
According to the information submitted by the Netherlands, MVV is a small enterprise [3].
Klubbens gældsbyrde var steget til 6,5 mio. EUR, hvoraf 1,7 mio. EUR var gæld til kommunen selv i form af et efterstillet lån.
In the season 2009/2010 it had 38 employees and in the season 2010/2011 it had 35 employees.
Støtter, virksomheder og sponsorer lancerede i april 2010 et initiativ til at undgå MVV's konkurs (»Initatiefgroup MVV Maastricht«).
Its turnover and balance sheet total remained well below EUR 10 million in both years.
Dette initiativ omfattede en forretningsplan om at rydde op i MVV's finansielle situation og omdanne MVV til en levedygtig professionel fodboldklub.
In the first quarter of 2010 the municipality of Maastricht (hereinafter: ‘the municipality’) became aware that MVV faced severe financial difficulties.
Kommunen efterkom denne plan.
Its debt load had risen to EUR 6,5 million; EUR 1,7 million of this sum was owed to the municipality itself in the form of a subordinated loan.
Nederlandene meddelte ikke Kommissionen, som fastlagt i traktatens artikel 108, stk. 3, at de havde til hensigt at frafalde et krav på 1,7 mio. EUR hos MVV og købe fodboldstadionet og træningsanlægget for 1,85 mio. EUR million.
An initiative to avoid the bankruptcy of MVV was launched by supporters, companies and sponsors in April 2010 (‘Initatiefgroup MVV Maastricht’).
Begrundelse for indledning af proceduren
This initiative entailed a business plan to sanitise MVV's financial situation and to transform MVV into a viable professional football club.
Med hensyn til kommunens afkald på gæld kunne Kommissionen ikke på grundlag af de foreliggende oplysninger konkludere, at kommunen havde opført sig som en typisk markedsøkonomisk kreditor.
This price was based on the basis of an external valuation report.
Hvad angår købet af stadionet og træningsanlægget fra tredjeparten, kunne Kommissionen ikke konkludere, at kommunen havde opført sig som en typisk markedsøkonomisk investor, da der ikke forelå en troværdig forretningsplan, som var udarbejdet inden købet.
The Netherlands did not notify their intention to waive a claim of EUR 1,7 million on MVV and to buy the football stadium and training grounds for EUR 1,85 million to the Commission pursuant to Article 108(3) of the Treaty.
Endelig anmodede Kommissionen om detaljerede oplysninger om fremsatte erklæringer i kommunalbestyrelsen om, at tredjeparten (fonden Stadium De Geusselt) ville videregive overskuddet af købet af stadionet til dækning af privilegerede dele af MVV's gæld som pensionsbidrag og skatter.
Grounds for initiating the procedure
På denne baggrund bemærkede Kommissionen i åbningsafgørelsen, at MVV havde været i finansielle vanskeligheder på det tidspunkt, hvor støtten blev tildelt.
In the opening decision the Commission arrived at the preliminary conclusion that the municipality had provided a selective advantage to MVV with the use of state resources and had, hence, provided aid to the football club.
For at vurdere om støtten er forenelig med rammebestemmelserne fra 2004 for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder [4] (»rammebestemmelserne«), anmodede Kommissionen om oplysninger om overholdelsen af alle kravene i rammebestemmelserne.
The Commission considered that both measures had been decided together and were closely interlinked.
Kommissionen var navnlig ikke i stand til at kontrollere, om betingelserne i punkt 34-37 i rammebestemmelserne vedrørende arten og opfyldelsen af en omstruktureringsplan var blevet overholdt.
The Commission also took the position that aid measures to professional football clubs are likely to distort competition and to affect trade between Member States within the meaning of Article 107(1) of the Treaty.
Kommissionen kunne heller ikke kontrollere, om der var givet tilstrækkelige kompenserende modydelser inden for betydningen af punkt 38-42 i rammebestemmelserne.
As regards the remittance of debt by the municipality, the Commission was unable to conclude on the basis of the available information that the behaviour of the municipality had been that of a typical creditor in a market economy.
Det skulle endvidere påvises, at støtten havde været begrænset til det nødvendige minimum, at modtageren selv havde betalt et passende eget bidrag til omstruktureringen, og at princippet om engangsstøtte blev overholdt.
As regards the purchase of the stadium and the training grounds from the third party, the Commission could not conclude, in the absence of a credible business plan established before the purchase, that the behaviour of the municipality had been that of a typical market economy investor.
Ifølge Nederlandene ville kommunen i tilfælde af MVV's konkurs sandsynligvis ikke under nogen omstændigheder have fået noget af sit efterstillede lån tilbage.
By March 2010 additional losses amounting to EUR 1,3 million had occurred and the own equity had dropped to minus EUR 5,17 million.
Kravet var efterstillet og rangerede dermed lavere end krav på i alt ca. 3 mio. EUR (både privilegerede (»preferente«) og usikrede (»concurrente«) krav fra andre kreditorer).
In April 2010, MVV was no longer able to pay salaries and other current expenditure and was indeed on the brink of bankruptcy.
Nederlandene hævdede, at der derfor ikke var nogen sandsynlighed for at få kompensation for lånebeløbet, også selv om de privilegerede og usikrede kreditorer havde været villige til at give afkald på deres krav inden for rammerne af den samlede omstruktureringsplan.
On this basis, in the opening decision the Commission noted that MVV had been in financial difficulties at the time the aid was awarded.
Samtidig risikerede MVV, hvis kommunen ikke havde givet afkald på sit krav i maj 2010 og dermed havde fremkaldt en officiel konkursprocedure, at miste sin licens til at spille professionel fodbold ifølge KNVB's regler.
In order to assess the compatibility of the aid with the 2004 Guidelines on State aid for rescuing and restructuring of firms in difficulty [4] (hereinafter: ‘the Guidelines’), the Commission requested information on the compliance with all requirements set out in the Guidelines.
Det ville ikke være muligt at overføre denne licens til en anden klub.
The Commission was notably unable to verify whether the conditions in points 34-37 of the Guidelines concerning the nature and fulfilment of a restructuring plan had been respected.
Hvad angår købet af stadionet De Geusselt og det træningsanlæg, som MVV benyttede, hævdede Nederlandene, at dette køb var sket til den værdi, som eksterne eksperter havde fastslået, og derfor var i overensstemmelse med den markedsøkonomiske investors princip.
The Commission was also unable to verify whether adequate compensatory measures within the meaning of points 38-42 of the Guidelines had been taken.
Dette var en vurdering af retten til en lang lejekontrakt og værdien af bygningerne på jorden.
It furthermore needed to be demonstrated that the aid had been limited to the minimum necessary, that the beneficiary itself had paid an adequate own contribution to its restructuring and that the ‘one time, last time’ principle would be respected.
Nederlandene understregede også stadionets strategiske beliggenhed i Maastricht og kommunens interesser i forhold til kommunens betragtelige udvikling af De Geusselt-zonen, hvor stadionet og træningsanlægget ligger.
COMMENTS FROM THE NETHERLANDS
Alternativt hævdede Nederlandene, at selv om foranstaltningerne ville blive betragtet som en selektiv fordel for MVV, ville de ikke fordreje konkurrencen eller påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne.
As regards the measures for MVV, the Netherlands disagreed that these measures constituted State aid.
Nederlandene understregede MVV's dårlige placering i national professionel fodbold, som betød, at det var meget usandsynligt, at klubben ville deltage i europæiske turneringer.
In the view of the Netherlands, the municipality, having a subordinated claim on a company on the brink of bankruptcy, acted in conformity with the market economy creditor principle by waiving its claim in 2010.
Det blev ligeledes anført, at Kommissionen ikke havde bevist, at støtten til MVV ville fordreje konkurrencen eller påvirke samhandelen på nogle af de markeder, som var nævnt i åbningsafgørelsen.
It stated that the mere formal application or request for bankruptcy by a creditor would have triggered immediate bankruptcy.
Subsidiært hævdede Nederlandene, at hvis foranstaltningerne blev betragtet som statsstøtte, var de forenelige med det indre marked.
According to the Netherlands, in the case of bankruptcy of MVV, the municipality would in all likelihood not have recovered anything of its subordinated loan in any event.
Disse argumenter var først og fremmest baseret på rammebestemmelserne og dernæst på en vurdering af forenelighed direkte på grundlag af traktatens artikel 107, stk. 3, litra c) og d).
The claim was subordinated and hence of lower rank than claims totalling some EUR 3 million (both preferential (‘preferente’) and unsecured (‘concurrente’) claims from other creditors).
VURDERING AF STØTTEFORANSTALTNINGERNE
The Netherlands alleged that therefore there was no probability to obtain any compensation of the loan amount and that even the ‘preferente’ and ‘concurrente’ creditors had been willing to release their claims in the framework of the overall restructuring plan.
Tilstedeværelse af statsstøtte i henhold til traktatens artikel 107, stk. 1
At the same time, if the municipality had not waived its claim in May 2010 and had thereby provoked the opening of an official insolvency procedure, MVV was at risk of losing its licence to play professional football according to the rules of the KNVB.
I henhold til traktatens artikel 107, stk. 1, er statsstøtte enhver form for støtte, som ydes af en medlemsstat eller ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.
There would be no possibility to have this license transferred to another club.
Betingelserne i traktatens artikel 107, stk. 1, er kumulative, og alle betingelser skal derfor være opfyldt samtidigt, før en foranstaltning kan udgøre statsstøtte.
As regards the acquisition of the stadium De Geusselt and the training facilities used by MVV, the Netherlands argued that this acquisition had taken place at the value established by external expertise and therefore was in conformity with the market economy investor principle.
Kommissionen mener — i overensstemmelse med den relevante retspraksis [5] — at der er en nødvendig og uløselig forbindelse mellem de to foranstaltninger.
This evaluation consisted of a valuation of the right to a long lease and value of the buildings on the land.
For at nå frem til denne konklusion har Kommissionen taget hensyn til rækkefølgen af de pågældende foranstaltninger, deres formål og MVV's situation på det tidspunkt, hvor beslutningen om at støtte MVV blev truffet af kommunen.
The Netherlands also emphasised the strategic location of the stadium in Maastricht and the interests of the municipality in relation to the sizeable (re)development by the municipality of the zone of De Geusselt, in which the stadium and the training grounds are embedded.
Kommissionen er derfor af den opfattelse, at foranstaltningerne er tæt forbundne med hensyn til deres formål og MVV's situation på det pågældende tidspunkt, nemlig at sikre, at MVV blev reddet i lyset af klubbens åbenlyse usikre finansielle situation.
Alternatively, the Netherlands argued that even if the measures were to be considered as having provided a selective advantage to MVV, they would not distort competition or affect trade between Member States.
Begge foranstaltninger blev vedtaget af kommunen, og de har finansielle konsekvenser for denne kommune (i alt 3,55 mio. EUR).
The Netherlands emphasised the weak position of MVV in national professional football, which made participation in competitions at European level a very unlikely event.