natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Selv om denne optikerbrancheforening havde haft offentligretlig status, fastslog Domstolen, at der ikke var tale om statsstøtte, fordi reklameforanstaltningerne ikke blev finansieret af midler, som offentlige myndigheder havde stillet til rådighed, men derimod af afgifter, der var pålagt virksomhederne i branchen [16].
(letter of 7 February 2014) stated that it supported and highly appreciated the international exchange of experience in which VDM participated as a means of ensuring preventative consumer protection on the basis of knowledge obtained from other countries.
Bl.a. derfor har Domstolen i Vent de Colère-sagen bekræftet den statslige karakter af et afgiftssystem, fordi byrderne ikke længere — som det var tilfældet i den tidligere lovgivning — kun udlignes af afgifterne fra de erhvervsdrivende i den pågældende erhvervssektor (i sagen: energi), men derimod efter en lovændring er blevet udlignet af afgifterne fra alle indenlandske elslutkunder [18].
In its comments of 6 February 2014, Milchprüfring Baden-Württemberg e.V. indicated that VDM was one of the bodies that had received levy resources in Baden-Württemberg.
Endvidere er der ifølge LVN ikke tale om statsstøtte, når det drejer sig om »kollektive foranstaltninger«, som gennemføres i en bestemt branches interesse og finansieres ved hjælp af bidrag, der opkræves hos de erhvervsdrivende i branchen.
All of the bodies referred to under the above heading had implemented measures in favour of the dairy industry under Section 22 of the Milk and Fat Law.
De omtvistede foranstaltninger tjente alle som støtte til »produktet mælk« og dermed mejerisektorens kollektive interesse.
The allocation of levy resources had been limited to the extent necessary to implement those measures.
Samtidig beskyttede disse foranstaltninger delvist forbrugerinteresser, for begge formål kunne ikke adskilles fra hinanden på grundlag af det eksisterende interessesammenfald.
In its comments of 10 February 2014, Milchwirtschaftliche Arbeitsgemeinschaft Rheinland-Pfalz e.V. presented the same arguments as Germany had put forward in its comments of 20 September 2013.
Statens rolle begrænsede sig til at stille en lovmekanisme til rådighed for mejerisektoren i form af lov om mælk og fedtstoffer, som sikrer, at de erhvervsdrivende i mejerisektoren, der i sagens natur profiterer af de foranstaltninger, der gennemføres til fordel for »produktet mælk«, vil yde et tilsvarende bidrag til udgifterne.
In its comments of 6 February 2014, Milchwirtschaftlicher Verein Baden-Württemberg e.V. reiterated what Milchprüfring Baden-Württemberg e.V. had stated (see recital 79 above).
Staten fungerer dermed ligesom i Pearle-sagen, Doux Elevages-sagen og Val'Hor-sagen kun som et instrument til at gøre den privat initierede udligningsmekanisme obligatorisk og således tilvejebringe en ligelig byrdefordeling [19].
In its letter of 7 February 2014, Landesvereinigung der Milchwirtschaft Niedersachsen е.V.
Initiativet til afgiften udgår fra delstatsmejeriforeningerne og dermed fra den private sektor.
(LVN) did not comment directly on the payments granted to VDM, but it did fundamentally deny the existence of any aid for any of the sub-measures under the MFG.
I en oversigt henviste LVN til flere efter dens opfattelse eksisterende henholdsvis ligheder og forskelle mellem forskellige sager på den ene side og lov om mælk og fedtstoffer på den anden side.
On the individual issues, LVN put forward its views that the measures funded by milk levy resources did not involve any loss to the Land budget, that the State did not have any power of disposal over the milk levy resources, and that the State did not exercise any control over either the amount of the levy or the content of the measures.
I Val'Hor-sagen (afgørelse 2014/416/EU) (resultat: ingen støtte) blev midlerne ligesom i forbindelse med mælkeafgiften i det væsentlige opkrævet og tildelt af en statsligt godkendt privat og frivilligt sammensluttet brancheorganisation, blev kollektive foranstaltninger, som gennemføres til fordel for branchen, finansieret med bidrag fra de erhvervsdrivende i branchen, fører den ved lov fastsatte mulighed for statslig anerkendelse af den private brancheorganisation alene ikke til en vedtagelse af statslig kontrol, kan staten faktisk ikke anvende midlerne til at støtte bestemte virksomheder, og brancheorganisationen træffer selv beslutning om anvendelsen af disse midler.
Consequently, the payments in question could not be attributed to the State.
I Vent de Colère-sagen (C-262/12) (resultat: støtte) blev afgiftens størrelse — i modsætning til i forbindelse med mælkeafgiften — ensidigt fastlagt ved ministerielt dekret uden medvirken af private, forelå der en statslig garanti, blev midlerne forvaltet af en offentlig myndighed, der om nødvendigt kunne håndhæve reglerne via statslige sanktionsmekanismer.
Moreover, the State neither controlled the level of payments nor was involved organisationally in LVN.
I Doux Elevage-sagen (C-677/11) (resultat: ingen støtte) blev midlerne ligesom i forbindelse med mælkeafgiften i det væsentlige opkrævet og tildelt af en statsligt godkendt privat og frivilligt sammensluttet brancheorganisation, fører den ved lov fastsatte mulighed for statslig anerkendelse af den private brancheorganisation alene ikke til en vedtagelse af statslig kontrol, blev midlerne finansieret fuldstændigt gennem de bidrag, der opkræves hos de erhvervsdrivende, kan staten faktisk ikke anvende midlerne til at støtte bestemte virksomheder, og brancheorganisationen træffer selv beslutning om anvendelsen af disse midler.
It also stated that LVN was overseen not by state bodies but rather by the Hannover Chamber of Agriculture, a public self-regulating body which therefore did not come directly under the public administration.
I Plans de Campagneent de Colère-sagen (T-139/09) (resultat: støtte) træffer en myndighed — i modsætning til i forbindelse med mælkeafgiften — afgørelse om bidragenes størrelse, forhøjes bidragsindtægterne med statsmidler, blev der fastlagt foranstaltninger af staten (stempel fra statslig kontrollant osv.), deltager erhvervssektorens udvalg ikke ved fastlæggelsen og havde heller ikke noget råderum i forbindelse med anvendelsen af foranstaltningerne, og en repræsentant for ministeriet deltager i udvalgsmøderne.
In supplementary comments submitted on 8 July 2014, LVN referred, inter alia, to the Commission's Val'Hor Decision [13].
I Pearle-sagen (C-345/02) (resultat: ingen støtte) blev der ligesom i forbindelse med mælkeafgiften udelukkende anvendt midler til formål i den pågældende erhvervssektor, havde en forening i en bestemt erhvervssektor ansøgt hos en offentligt myndighed om at måtte opkræve bidrag med det formål at gennemføre bestemte foranstaltninger til fordel for denne erhvervssektor, og der var — i modsætning til i forbindelse med mælkeafgiften — ved opkrævningen og anvendelsen af den obligatoriske afgift tale om en offentligretlig sammenslutning med en afgørende rolle og ikke en privat faglig sammenslutning, således at Pearle-sagen for så vidt forekommer at være mere problematisk end mælkeafgiften.
In that Decision the Commission had acknowledged that neither the state's power to recognise an interbranch organisation nor its regulatory support in the collection of sector-related ‘contributions’ (through the possibility, in the case in question, of extending agreements) led to the conclusion that the measures implemented by the interbranch organisation were attributable to the state.
Tysklands bemærkninger af 3. december 2014
Whether state involvement in parafiscal systems of funding led to advantages being attributable to the state as ‘State aid’ depended on the circumstances in the individual case and on an overall assessment to be made on that basis.
For så vidt angår LVN's supplerende bemærkninger af 8. juli 2014, anførte Tyskland ved brev af 3. december 2014 følgende:
The aspects that were relevant to an examination as to whether State aid existed, as developed by case-law, were as follows:
De berørte delstater havde i deres redegørelser i undersøgelsesproceduren vedrørende mælkeafgiften i henhold til lov om mælk og fedtstoffer indtil da fastsat to prioriteter, nemlig for det første i forbindelse med redegørelsen for de gennemførte foranstaltningers overensstemmelse med de materielle bestemmelser i statsstøttereglerne (navnlig for så vidt angår foranstaltningernes forenelighed med bestemmelserne i fritagelsesforordningen for landbruget og den pågældende gyldige landbrugsramme) samt for det andet i forhold til de faktiske omstændigheder og spørgsmålet om, hvorvidt der foreligger en støtteretlig relevant fordel i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF.
Who decided about the collection and use of the funds?
Bemærkningerne fra LVN af 8. juli 2014 samt de europæiske domstoles og Europa-Kommissionens faste retspraksis gav anledning til yderligere grundlæggende redegørelser vedrørende spørgsmålet om, hvorvidt støtteforanstaltningen udgør statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF og navnlig, hvorvidt betingelsen »statsmidler« er opfyldt her.
If this was a private organisation, how did the State influence this decision?
Bemærkningerne fra LVN af 8. juli 2014 samt gennemgangen af de tidligere nævnte afgørelser efterlod tvivl om, hvorvidt betingelsen »ydes af staten« er opfyldt i det foreliggende tilfælde, således at der ikke ville være tale om statsstøtte i forbindelse med opkrævningen og anvendelsen af mælkeafgiften.
From what resources were the payments funded?
Dette kunne begrundes på følgende måde:
What type of measures were funded?
Som det fremgår af Val'Hor-sagen (afgørelse 2014/416/EU) og Doux Élevage-sagen (C-677/11), er der i forbindelse med de foranstaltninger, som er finansieret og gennemført af private brancheorganisationer, ikke tale om statsstøtte.
From whom were the resources collected?
I forbindelse med de i de enkelte delstater eksisterende delstatsmejeriforeninger for mælk handler det om organisationer, der vil kunne betragtes som sammenlignelige med de organisationer, der er nævnt i de citerede afgørelser.
Who was responsible for initiating the measure?
Offentlige myndigheder har aldrig været medlem af disse delstatsmejeriforeninger.
Via its legal representatives, LVN had examined the legal situation in other German Länder and had come to the conclusion that the indicators for the existence of State aid developed by case-law were not met, which meant that the MFG could not, overall, be regarded as comprising an aid element.
De deltog udelukkende i møder som ekstern gæst uden stemmeret.
According to LVN, it was the Land associations that decided to collect the levy from dairies.
Den offentlige myndigheds deltagelse i forbindelse med henholdsvis afviklingen af mælkeafgiften og overvågningen af overholdelsen af de retlige betingelser, der er fastsat i lov om mælk og fedtstoffer, ændrer ikke ved det forhold, at delstatsmejeriforeningerne fungerer som kompetent myndighed ved valg af projekter.
Under the first sentence of Section 22(1) of the MFG, the levy could only be collected in consultation with the Land associations.
Faktisk vil de pågældende delstatsmejeriforeninger styre afgiftsprovenuet og anvendelsen af afgiftsmidlerne.
Under the second sentence of Section 22(1) of the MFG, any increase in the levy had to be requested by the Land association.
Staten har reelt ingen indflydelse som følge af de offentlige myndigheders henholdsvis »kontrol« med og »fastlæggelse« af delstatsmejeriforeningernes forslag, idet disse kun bevæger sig inden for rammerne af § 22, stk. 2, i lov om mælk og fedtstoffer og har til formål at kontrollere, om de retlige bestemmelser i § 22 i lov om mælk og fedtstoffer er overholdt.
The detailed arrangements and amount of the levy were regulated in Lower Saxony and Thuringia by a Levy Collection Regulation (Umlageerhebungsverordnung (UmlErhVO)) which had been issued ‘in consultation’ with the relevant Land association.
Den kendsgerning og konstateringen af, at delstatsmejeriforeningerne styrer mælkeafgiften og anvendelsen heraf, taler afgørende for ikke at karakterisere mælkeafgiften som statsstøtte i overensstemmelse med ovennævnte sag.
The Land associations thus drew up proposals under their own responsibility in the area as to how the revenues should be used.
Imod forekomsten af statsstøtte taler endvidere, at mælkeafgiftsmidlerne er rent private midler.
In Thuringia, for example, this occurred on the basis of applications submitted to the local Land association, Landesvereinigung Thüringer Milch (LVTM), by its members (see point 6.3 of the Thuringia Working Guidelines (Thüringer Arbeitsrichtlinie)).
Det drejer sig om midler, som ville stamme fra formuen i de private virksomheder, som opkræves afgiften.
Although the proposals on the use of the resources drawn up by the Land associations were ‘enacted’ (for Lower Saxony, see point 6.2 of the Payment Guidelines (Zuwendungsrichtlinie), and for Thuringia, see Section 4 of the Thuringia Levy Collection Regulation) or ‘approved’ (as in North Rhine-Westphalia and Bavaria) by a state body, this did not mean that the state exercised any significant influence since the only basis for state ‘overseeing’ was what was laid down by Section 22(2) of the MFG.
I modsætning til i Vent de Colère-sagen (C-262/12) og Plans de Campagne-sagen (T-139/09), hvori det af denne årsag blev fastslået, at der foreligger statsstøtte, er der i forbindelse med mælkeafgiften ikke tale om statsstøtte eller garantiovertagelse.
Consequently, the provisions in question conferred upon state bodies no more power to direct or influence the administration of the funds than in Doux Élevage [14].
Desuden handler det i forbindelse med mælkeafgiften om en kollektiv, branchespecifik foranstaltning, hvilket i overensstemmelse med den nuværende retlige kontekst — Val'Hor-sagen (afgørelse 2014/416/EU) og Doux Élevage-sagen (C-677/11) taler imod forekomsten af statsstøtte.
Moreover, the revenues from the levy were indeed used in all Länder in accordance with the proposals put forward by the Land associations.
Ligeledes rejses der tvivl om, hvorvidt der foreligger en fordel, hvilket er bydende nødvendigt for at vedtage en støtteforanstaltning.
That in itself was evidence enough — irrespective of the specific legal arrangements that were applicable — that the revenues in question were not imputable to the State [15].
Dette kan begrundes med, at de fordele, som mejerierne og mælkeproducenterne fik, blev henholdsvis fuldstændig ophævet eller neutraliseret af de afgifter, der blev opkrævet hos mejerierne og dermed indirekte også hos mælkeproducenterne.
According to LVN, each of the Land associations had the status of a private body.
Delforanstaltninger, som ikke udgør støtte
The Land associations, as the bodies competent for collecting and allocating the milk levy, also differed from the agricultural committees in Plans de Campagne, which were not involved in defining the measures in question and did not have any discretion in their application [17].
Støtte til forskere
The Land associations were non-state and entirely private bodies that determined the amount and allocation of the milk levy as such on their own responsibility.
For så vidt angår støtte til forskere (se betragtning 61) fastslår Kommissionen, at disse kommer privatpersoner til gode.
Moreover, the benefit enjoyed by the dairy industry was not a drain on the public exchequer because the milk levy was collected from operators belonging to the dairy industry, i.e. the selective ‘advantage’ was offset by a selective burden.
Kommissionen antager endvidere, at disse forskere beskæftigede sig med uafhængig forskning og udvikling med henblik på at opnå mere viden og bedre forståelse i henhold til punkt 19 i meddelelse fra Kommissionen om anvendelsen af Den Europæiske Unions statsstøtteregler på kompensation for levering af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse [21].
This in itself was enough to rule out any preferential treatment or distortion of competition because the ‘advantages’ enjoyed by dairies and milk producers were offset by having to pay the levy.
I dette tilfælde går Kommissionen ud fra, at der er tale om en ikke-erhvervsmæssig aktivitet.
In Vent de Colère, the Court of Justice had found a system of charges to constitute State aid because — following a change to the law — the burden was no longer offset solely by charges paid by members of the economic sector in question (energy) but by charges paid by all end-consumers of electricity resident in the national territory [18].
Kun den, der udøver erhvervsaktiviteter, betragtes som virksomhed i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF.
LVN also considered State aid not to exist in the event that it related to ‘collective operations’ implemented in the interests of a specific sector and funded on the basis of contributions collected from members of that sector.
Følgelig udgør den støtte, der ydes til forskere inden for rammerne af denne delforanstaltning, ikke statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF.
The contested measures were intended solely to promote milk as a product and thus the collective interest of the dairy industry.
Forelæsninger på Fachhochschule Hannover (faghøjskolen i Hannover)
The measures in question also partially protected consumer interests because the two purposes could not be separated from each other owing to the overlapping of interests that existed.
For så vidt angår de forelæsninger, som VDM-medarbejdere holder på Fachhochschule Hannover (se betragtning 62), fastslår Kommissionen, at uddannelser på offentlige faghøjskoler falder ind under det statsligt organiserede offentlige uddannelsessystem.
The role of the State was confined to making available to the dairy sector, through the MFG, a statutory compensation mechanism that — by its nature — guaranteed that the members of the dairy industry who benefited from the measures implemented for milk as a product were the ones who contributed to the costs.
I henhold til retspraksis kan offentlig uddannelse, der organiseres inden for rammerne af det nationale uddannelsessystem, og som finansieres og overvåges af staten, betragtes som en ikke-erhvervsmæssig aktivitet.
As in Pearle, Doux Élevage and VaľHor, the State thus functioned solely as a facilitator enabling the compensation mechanism set up by the private sector to be made mandatory and thus ensuring a fair sharing of burdens [19].
Med hensyn hertil har Domstolen fastslået, at staten »… ved at organisere og drive et offentligt undervisningssystem, der i almindelighed finansieres over det offentlige budget, og ikke af eleverne eller deres forældre, ikke ville drive virksomhed mod betaling, men varetog sine opgaver over for befolkningen på det sociale, kulturelle og uddannelsesmæssige område« [22].
The levy had been initiated by the Land associations and thus by the private sector.
De omhandlede forelæsninger er en del af læseplanen på en offentlig faghøjskole.
The levy was thus collected pursuant to Section 22 of the MFG solely in ‘consultation’ with the Land associations.
Den af denne faghøjskole organiserede offentlige uddannelse skal betragtes som ikke-erhvervsmæssig aktivitet (se betragtning 123).
The Land associations were themselves not a product of State action either but rather ‘voluntary’ organisations made up of members of the dairy industry (Section 14 of the MFG).
Hvad angår undervisningsvirksomheden, antager Kommissionen, at denne foregår som bibeskæftigelse og som sådan ikke udgør en erhvervsaktivitet [23].
The situation in Thuringia, where the Land association was not recognised until 1999, was clearly documented in this respect.
Hvis der ikke foreligger nogen erhvervsaktivitet, er en begunstigelse af virksomheder udelukket i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF.
At the request of the Thuringian Farmers' Association, the competent Ministry ‘initiated the necessary formal administrative steps’ to collect the levy from dairies and milk collection centres.
Følgelig er der ikke tale om støtte som omhandlet i denne bestemmelse.
This made it blatantly clear that the milk levy was a purely private compensation mechanism, with the state acting solely as a facilitator in order to make payment of the levy mandatory [20].
Delforanstaltninger, som udgør støtte
In summing up, LVN stressed what it considered to be the similarities and differences between various legal cases on the one hand and the MFG on the other.
I henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med det indre marked, i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.
In VaľHor (Decision 2014/416/EU) (result: no aid), as in the case of the milk levy, the funds were collected and allocated essentially by a state-recognised private and voluntary interbranch organisation, the contributions paid by operators within the branch were used to fund collective operations for the benefit of the branch, the possibility provided for by law of state recognition of the private interbranch organisation did not in itself lead to the assumption of public control, the state could not in fact use the funds to support certain businesses, and the interbranch organisation itself decided on how the funds were to be used.
Statsstøtte eller støtte, der ydes ved hjælp af statsmidler
In Vent de Colère (C-262/12) (result: aid), unlike with the milk levy, the amount of the charge in question was fixed unilaterally by ministerial decree without the involvement of private parties, there was a state guarantee, the funds were managed by a public body and state penalty mechanisms were put in place.
På grundlag af de foreliggende oplysninger og navnlig de bemærkninger, der er fremsat af de interesserede parter og tyske myndigheder, skal det undersøges, hvorvidt der i forbindelse med mælkeafgiftsmidlerne er tale om statsmidler i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF.
In Doux Élevage (C-677/11) (result: no aid), as in the case of the milk levy, the funds were collected and allocated essentially by a state-recognised private and voluntary interbranch organisation, the possibility provided for by law of state recognition of the private interbranch organisation did not in itself lead to the assumption of public control, the funds came entirely from contributions collected from economic operators, the state could not in fact use the funds to support certain businesses, and the interbranch organisation itself decided on how the funds were to be used.
Ifølge Domstolens faste retspraksis er det ikke hensigtsmæssigt at sondre mellem tilfælde, hvor støtten ydes direkte af staten, og tilfælde, hvor støtten ydes af offentlige eller private organer, som blev oprettet eller udpeget af staten med henblik på at administrere støtten [24].
In Plans de Campagne (T-139/09) (result: aid), unlike with the milk levy, an authority decided on the level of contributions, the income from contributions was topped up by State resources, measures were defined by the State (stamp of the State financial controller, etc.) without involvement on the part of branch committees, the latter had no discretion in applying the measures, and a representative of the Minister took part in committee meetings.
For at indrømmede fordele kan betragtes som statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF, skal de for det første ydes direkte eller indirekte af statsmidler og for det andet kunne tilregnes staten [25].
In Pearle (C-345/02) (result: no aid), as in the case of the milk levy, funds were used solely for the purposes of the branch in question, an association of a specific branch had asked a public body to collect contributions in order to implement certain measures for the benefit of that branch, and, unlike with the milk levy, a public and not a private professional association played an important role in collecting and allocating the compulsory levy, with the result that Pearle seemed to be more problematic than the milk levy.