natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Vild gulerod, herunder havegulerod
TP 155/1 of 11.3.2015
TP 49/3 af 13.3.2008
Marrow or Courgette
Fennikel
TP 119/1rev. of 19.3.2014
TP 183/1 af 25.3.2004
Globe artichoke and Cardoon
Salat
TP 184/2 of 27.2.2013
TP 13/5 rev af 19.4.2016
Carrot and Fodder carrot
Tomat
TP 49/3 of 13.3.2008
TP 44/4 rev.2 af 19.4.2016
Fennel
Persille
TP 183/1 of 25.3.2004
TP 136/1 af 21.3.2007
Lettuce
Pralbønne
TP 13/5 rev of 19.4.2016
TP 9/1 af 21.3.2007
Tomato
Havebønne, herunder stangbønne
TP 44/4 rev.2 of 19.4.2016
TP 12/4 af 27.2.2013
Parsley
Almindelig ært, herunder marvært, skalært og sukkerært
TP 136/1 of 21.3.2007
TP 7/2 rev. af 11.3.2015
Runner bean
Radise, herunder ræddike
TP 9/1 of 21.3.2007
TP 64/2 rev. af 11.3.2015
Dwarf French bean and Climbing French bean
Haverabarber
TP 12/4 of 27.2.2013
TP 62/1 af 19.4.2016
Wrinkled pea, Round pea and Sugar pea
Haveskorzoner
TP 7/2 Rev. of 11.3.2015
TP 116/1 af 11.3.2015
Radish, Black radish
Aubergine eller ægplante
TP 64/2 Rev. of 11.3.2015
TP 117/1 af 13.3.2008
Rhubarb
Spinat
TP 62/1 of 19.4.2016
TP 55/5rev. af 19.4.2016
Scorzonera or Black salsify
Tandfri vårsalat
TP 116/1 of 11.3.2015
TP 75/2 af 21.3.2007
Aubergine or Egg plant
Valsk bønne
TP 117/1 of 13.3.2008
TP Broadbean/1 af 25.3.2004
Spinach
Sukkermajs og perlemajs
TP 55/5rev. of 19.4.2016
Tomatgrundstammer
Corn salad or Lamb's lettuce
TP 294/1rev af 19.4.2016
TP 75/2 of 21.3.2007
Majroe
Broad bean
TG/37/10 af 4.4.2001
TP Broadbean/1 of 25.3.2004
Almindelig cikorie, herunder cikoriesalat
Sweet corn and Pop corn
TG/154/3 af 18.10.1996
Tomato rootstocks
Interspecifikke hybrider af Cucurbita maxima Duch. x Cucurbita moschata Duch. til brug som podestammer
TP 294/1rev of 19.4.2016
TG/311/1 af 25.3.2015
Turnip
Spooner Solanum lycopersicum L. x Solanum peruvianum (L.)
TG/37/10 of 4.4.2001
Mill. Solanum lycopersicum L. x Solanum cheesmaniae (L. Ridley) Fosberg
Large-leaved chicory or Italian chicory
Formand
TG/154/3 of 18.10.1996
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/1919
Directive (EU) 2016/1919 of the European Parliament and of the Council
om retshjælp til mistænkte og tiltalte i straffesager og til eftersøgte i sager angående europæiske arrestordrer
on legal aid for suspects and accused persons in criminal proceedings and for requested persons in European arrest warrant proceedings
Formålet med dette direktiv er at sikre effektiviteten af retten til adgang til advokatbistand som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/48/EU [3] ved, at medlemsstaterne finansierer adgangen til advokatbistand for mistænkte og tiltalte i straffesager og for eftersøgte, der er genstand for sager angående europæiske arrestordrer i henhold til Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA [4] (»eftersøgte«).
The purpose of this Directive is to ensure the effectiveness of the right of access to a lawyer as provided for under Directive 2013/48/EU of the European Parliament and of the Council [3] by making available the assistance of a lawyer funded by the Member States for suspects and accused persons in criminal proceedings and for requested persons who are the subject of European arrest warrant proceedings pursuant to Council Framework Decision 2002/584/JHA [4] (requested persons).
Ved at fastsætte fælles minimumsregler vedrørende retten til retshjælp til mistænkte, tiltalte og eftersøgte sigter dette direktiv på at styrke medlemsstaternes tillid til hinandens strafferetlige systemer og således at forbedre gensidig anerkendelse af afgørelser i straffesager.
By establishing common minimum rules concerning the right to legal aid for suspects, accused persons and requested persons, this Directive aims to strengthen the trust of Member States in each other's criminal justice systems and thus to improve mutual recognition of decisions in criminal matters.
Artikel 47, stk. 3, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (chartret), artikel 6, stk. 3, litra c), i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (EMRK) og artikel 14, stk. 3, litra d), i den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder (ICCPR) sikrer retten til retshjælp i straffesager i overensstemmelse med de betingelser, der er fastlagt i disse bestemmelser.
The third paragraph of Article 47 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union (the Charter), Article 6(3)(c) of the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms (ECHR) and Article 14(3)(d) of the International Covenant on Civil and Political Rights (ICCPR) enshrine the right to legal aid in criminal proceedings in accordance with the conditions laid down in those provisions.
Chartret har samme juridiske værdi som traktaterne, og medlemsstaterne er parter i EMRK og ICCPR.
The Charter has the same legal value as the Treaties, and the Member States are parties to the ECHR and the ICCPR.
Erfaringerne har imidlertid vist, at dette ikke altid i sig selv giver en tilstrækkelig grad af tillid til andre medlemsstaters strafferetlige systemer.
However, experience has shown that this in itself does not always provide a sufficient degree of trust in the criminal justice systems of other Member States.
Den 30. november 2009 vedtog Rådet en resolution om en køreplan med henblik på at styrke mistænktes eller tiltaltes proceduremæssige rettigheder i straffesager [5] (»køreplanen«).
On 30 November 2009, the Council adopted a Resolution on a Roadmap for strengthening the procedural rights of suspected or accused persons in criminal proceedings [5] (‘the Roadmap’).
Trin for trin opfordres der i køreplanen til vedtagelse af foranstaltninger vedrørende retten til oversættelse og tolkning (foranstaltning A), retten til oplysninger om rettigheder og om tiltalen (foranstaltning B), retten til juridisk rådgivning og retshjælp (foranstaltning C), retten til at kommunikere med pårørende, arbejdsgivere og konsulære myndigheder (foranstaltning D) og særlige beskyttelsesforanstaltninger for mistænkte eller tiltalte, som er sårbare (foranstaltning E).
Taking a step-by-step approach, the Roadmap calls for the adoption of measures regarding the right to translation and interpretation (measure A), the right to information on rights and information about the charges (measure B), the right to legal advice and legal aid (measure C), the right to communicate with relatives, employers and consular authorities (measure D), and special safeguards for suspects or accused persons who are vulnerable (measure E).
Den 11. december 2009 udtrykte Det Europæiske Råd tilfredshed med køreplanen og gjorde den til en del af Stockholmprogrammet — Et åbent og sikkert Europa i borgernes tjeneste og til deres beskyttelse [6] (punkt 2.4).
On 11 December 2009, the European Council welcomed the Roadmap and made it part of the Stockholm programme — ‘An open and secure Europe serving and protecting citizens’ [6] (point 2.4).
Det Europæiske Råd understregede køreplanens ikke-udtømmende karakter ved at opfordre Kommissionen til at undersøge yderligere elementer af mistænktes og tiltaltes proceduremæssige minimumsrettigheder samt til at vurdere, hvorvidt der er behov for at behandle andre emner, såsom uskyldsformodningen, med henblik på at fremme et bedre samarbejde på dette område.
The European Council underlined the non-exhaustive character of the Roadmap by inviting the Commission to examine further elements of minimum procedural rights for suspects and accused persons, and to assess whether other issues, for instance the presumption of innocence, need to be addressed, in order to promote better cooperation in that area.
Der er hidtil blevet vedtaget fem foranstaltninger om proceduremæssige rettigheder i straffesager i henhold til køreplanen, nemlig Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/64/EU [7], 2012/13/EU [8], 2013/48/EU, (EU) 2016/343 [9] og (EU) 2016/800 [10].
Five measures on procedural rights in criminal proceedings have been adopted pursuant to the Roadmap to date, namely Directives 2010/64/EU [7], 2012/13/EU [8], 2013/48/EU, (EU) 2016/343 [9] and (EU) 2016/800 [10] of the European Parliament and of the Council.
Nærværende direktiv vedrører anden del af foranstaltning C i køreplanen vedrørende retshjælp.
This Directive relates to the second part of measure C of the Roadmap, regarding legal aid.
Retshjælp bør omfatte omkostninger til forsvaret af mistænkte, tiltalte og eftersøgte.
Legal aid should cover the costs of the defence of suspects, accused persons and requested persons.
Medlemsstaternes kompetente myndigheder bør i forbindelse med bevilling af retshjælp kunne kræve, at mistænkte, tiltalte eller eftersøgte selv bærer en del af disse omkostninger afhængigt af deres økonomiske midler.
When granting legal aid, the competent authorities of the Member States should be able to require that suspects, accused persons or requested persons bear part of those costs themselves, depending on their financial resources.
Uden at det berører artikel 6 i direktiv (EU) 2016/800, bør nærværende direktiv ikke finde anvendelse, hvor mistænkte eller tiltalte eller eftersøgte har givet afkald på deres ret til adgang til advokatbistand i overensstemmelse med henholdsvis artikel 9 eller artikel 10, stk. 3, i direktiv 2013/48/EU og ikke efterfølgende har tilbagekaldt deres afkald, eller, hvor medlemsstaterne har anvendt de midlertidige fravigelser i overensstemmelse med artikel 3, stk. 5 eller 6, i direktiv 2013/48/EU, i den periode, hvor disse fravigelser er gældende.
Without prejudice to Article 6 of Directive (EU) 2016/800, this Directive should not apply where suspects or accused persons, or requested persons, have waived their right of access to a lawyer in accordance with, respectively, Article 9 or Article 10(3) of Directive 2013/48/EU, and have not revoked such waiver, or where Member States have applied the temporary derogations in accordance with Article 3(5) or (6) of Directive 2013/48/EU, for the time of such derogation.
Såfremt en person, som ikke oprindelig var mistænkt eller tiltalt, såsom et vidne, bliver mistænkt eller tiltalt, bør vedkommende have retten til ikke at inkriminere sig selv og retten til ikke at udtale sig i overensstemmelse med EU-retten og EMRK som fortolket af Den Europæiske Unions Domstol (»Domstolen«) og af Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol (»EMD«).
Where a person who was initially not a suspect or an accused person, such as a witness, becomes a suspect or an accused person, that person should have the right not to incriminate him or herself and the right to remain silent, in accordance with Union law and the ECHR, as interpreted by the Court of Justice of the European Union (Court of Justice) and by the European Court of Human Rights (ECtHR).
Dette direktiv henviser derfor udtrykkeligt til den konkrete situation, hvor en sådan person bliver mistænkt eller tiltalt under politiets eller en anden retshåndhævende myndigheds afhøring i forbindelse med en straffesag.
This Directive therefore makes express reference to the practical situation where such a person becomes a suspect or an accused person during questioning by the police or by another law enforcement authority in the context of criminal proceedings.
Når en person, der ikke er mistænkt eller tiltalt, under en sådan afhøring bliver mistænkt eller tiltalt, bør afhøringen straks indstilles.
Where, in the course of such questioning, a person other than a suspect or an accused person becomes a suspect or an accused person, questioning should be suspended immediately.
Det bør dog være muligt at fortsætte afhøringen, hvor den pågældende person er blevet gjort bekendt med, at vedkommende er mistænkt eller tiltalt, og i fuld udstrækning kan udøve de rettigheder, der er fastsat i dette direktiv.
However, it should be possible to continue questioning where the person concerned has been made aware that he or she has become a suspect or an accused person and that person is able to fully exercise the rights provided for in this Directive.
I nogle medlemsstater har andre myndigheder end en domstol med kompetence til at afgøre straffesager kompetence til at pålægge andre sanktioner end frihedsberøvelse for mindre lovovertrædelser.
In some Member States an authority other than a court having jurisdiction in criminal matters has competence for imposing sanctions other than deprivation of liberty in relation to relatively minor offences.
Dette kan f.eks. være tilfældet i forbindelse med færdselsforseelser, som begås i stort omfang, og som eventuelt konstateres efter en færdselskontrol.
That may be the case, for example, in relation to traffic offences which are committed on a large scale and which might be established following a traffic control.
Hvor det i en medlemsstats ret er bestemt, at en sådan myndighed kan pålægge sanktioner for mindre lovovertrædelser, og der enten er ret til appel eller mulighed for på anden vis at indbringe sagen for en domstol med kompetence til at afgøre straffesager, bør dette direktiv derfor kun finde anvendelse på sager ved den pågældende domstol efter en sådan appel eller indbringelse.
Where the law of a Member State provides for the imposition of a sanction regarding minor offences by such an authority and there is either a right of appeal or the possibility for the case to be otherwise referred to a court having jurisdiction in criminal matters, this Directive should therefore apply only to the proceedings before that court following such an appeal or referral.
Er det i en medlemsstats ret bestemt i forbindelse med mindre lovovertrædelser, at frihedsberøvelse ikke kan pålægges som en sanktion, bør dette direktiv derfor alene finde anvendelse på sager ved en domstol med kompetence til at afgøre straffesager.
Where the law of a Member State provides in respect of minor offences that deprivation of liberty cannot be imposed as a sanction, this Directive should therefore apply only to the proceedings before a court having jurisdiction in criminal matters.
Anvendelse af dette direktiv på mindre lovovertrædelser er underlagt de betingelser, der er fastsat i dette direktiv.
The application of this Directive to minor offences is subject to the conditions set out in this Directive.
Medlemsstaterne bør kunne anvende en trangsvurdering, en vurdering af sagens realitet eller begge dele som grundlag for en afgørelse om, hvorvidt der skal bevilges retshjælp.
Member States should be able to apply a means test, a merits test, or both in order to determine whether legal aid is to be granted.
Det kan i forbindelse med visse mindre lovovertrædelser bestemmes, at kriteriet om sagens realitet ikke er opfyldt, forudsat at dette er foreneligt med retten til en retfærdig rettergang.
Provided that this complies with the right to a fair trial, the merits test may be deemed not to have been met in respect of certain minor offences.
Anvendelsesområdet for dette direktiv for så vidt angår visse mindre lovovertrædelser bør ikke påvirke medlemsstaternes forpligtelser i henhold til EMRK til at sikre retten til en retfærdig rettergang, herunder retten til at modtage advokatbistand.
The scope of application of this Directive in respect of certain minor offences should not affect the obligations of Member States under the ECHR to ensure the right to a fair trial, including obtaining the assistance of a lawyer.
Forudsat at det er i overensstemmelse med retten til en retfærdig rettergang, udgør følgende ikke frihedsberøvelse i henhold til dette direktiv: identifikation af den mistænkte eller tiltalte; beslutning om, hvorvidt der skal indledes en efterforskning; kontrol af våbenbesiddelse eller lignende sikkerhedsspørgsmål; udførelse af andre efterforsknings- eller bevissikringsforanstaltninger end dem, der udtrykkeligt er nævnt i dette direktiv, såsom kropsundersøgelser, fysiske undersøgelser, blodprøver, alkoholtest eller tilsvarende, fotografering eller optagelse af fingeraftryk; foranstaltninger for at få den mistænkte eller tiltalte til at give møde for en kompetent myndighed i overensstemmelse med national ret.
Provided that this complies with the right to a fair trial, the following situations do not constitute a deprivation of liberty within the meaning of this Directive: identifying the suspect or accused person; determining whether an investigation should be started; verifying the possession of weapons or other similar safety issues; carrying out investigative or evidence-gathering acts other than those specifically referred to in this Directive, such as body checks, physical examinations, blood, alcohol or similar tests, or the taking of photographs or fingerprints; bringing the suspect or accused person to appear before a competent authority, in accordance with national law.
Dette direktiv fastlægger minimumsregler.
This Directive lays down minimum rules.
Medlemsstaterne bør kunne bevilge retshjælp i situationer, som ikke er omfattet af dette direktiv, f.eks. i forbindelse med udførelse af andre efterforsknings- eller bevissikringsforanstaltninger end dem, der udtrykkeligt er nævnt i dette direktiv.
Member States should be able to grant legal aid in situations which are not covered by this Directive, for example when investigative or evidence-gathering acts other than those specifically referred to in this Directive are carried out.
I overensstemmelse med artikel 6, stk. 3, litra c), i EMRK skal mistænkte og tiltalte, som ikke har tilstrækkelige midler til at betale for advokatbistand, have ret til retshjælp, når dette er påkrævet i retfærdighedens interesse.
In accordance with Article 6(3)(c) ECHR, suspects and accused persons who lack sufficient resources to pay for the assistance of a lawyer are to have the right to legal aid when the interests of justice so require.
Denne minimumsregel giver medlemsstaterne mulighed for at anvende en trangsvurdering, en vurdering af sagens realitet eller begge dele.
This minimum rule allows Member States to apply a means test, a merits test, or both.
Anvendelsen af disse vurderinger bør ikke medføre begrænsning eller fravigelse af de rettigheder og proceduremæssige garantier, som er sikret i henhold til chartret og EMRK som fortolket af Domstolen og af EMD.
The application of those tests should not limit or derogate from the rights and procedural safeguards that are ensured under the Charter and the ECHR, as interpreted by the Court of Justice and by the ECtHR.
Medlemsstaterne bør fastlægge praktiske ordninger for ydelse af retshjælp.
Member States should lay down practical arrangements regarding the provision of legal aid.
Det kan i sådanne ordninger bestemmes, at retshjælp bevilges efter anmodning fra en mistænkt, tiltalt eller eftersøgt.
Such arrangements could determine that legal aid is granted following a request by a suspect, an accused person or a requested person.
Navnlig under hensyntagen til behovene hos sårbare personer bør en sådan anmodning dog ikke være en materiel betingelse for bevilling af retshjælp.
Given in particular the needs of vulnerable persons, such a request should not, however, be a substantive condition for granting legal aid.
De kompetente myndigheder bør bevilge retshjælp uden unødig forsinkelse, og senest inden den pågældende afhøres af politiet, af en anden retshåndhævende myndighed eller af en judiciel myndighed, eller inden de særlige efterforskningsmæssige eller bevissikrende foranstaltninger, der er omhandlet i dette direktiv, udføres.
The competent authorities should grant legal aid without undue delay and at the latest before questioning of the person concerned by the police, by another law enforcement authority or by a judicial authority, or before the specific investigative or evidence-gathering acts referred to in this Directive are carried out.
Hvis de kompetente myndigheder ikke er i stand til at gøre dette, bør de i det mindste bevilge retshjælp på et akut eller foreløbigt grundlag, før en sådan afhøring eller før sådanne efterforskningsmæssige eller bevissikrende foranstaltninger udføres.
If the competent authorities are not able to do so, they should at least grant emergency or provisional legal aid before such questioning or before such investigative or evidence-gathering acts are carried out.
I lyset af den særlige karakter af sager angående europæiske arrestordrer bør fortolkningen af de bestemmelser i dette direktiv, som alene vedrører eftersøgte, tage hensyn til denne særlige karakter og bør ikke på nogen måde foregribe fortolkningen af de øvrige bestemmelser i dette direktiv.
Given the specificity of European arrest warrant proceedings, the interpretation of the provisions of this Directive relating only to requested persons should take into account this specificity and should not in any way prejudice the interpretation of the other provisions of this Directive.
Eftersøgte bør have retten til retshjælp i den fuldbyrdende medlemsstat.
Requested persons should have the right to legal aid in the executing Member State.
Desuden bør eftersøgte, som er genstand for sager angående europæiske arrestordrer med henblik på strafforfølgning, og som udøver deres ret til at udpege en advokat i den udstedende medlemsstat i overensstemmelse med direktiv 2013/48/EU, have ret til retshjælp i sidstnævnte medlemsstat med henblik på behandlingen af en sådan sag i den fuldbyrdende medlemsstat, hvis retshjælp er nødvendig for at sikre effektiv adgang til domstolsprøvelse, jf. chartrets artikel 47.
In addition, requested persons who are the subject of European arrest warrant proceedings for the purpose of conducting a criminal prosecution and who exercise their right to appoint a lawyer in the issuing Member State in accordance with Directive 2013/48/EU should have the right to legal aid in that Member State for the purpose of such proceedings in the executing Member State, in so far as legal aid is necessary to ensure effective access to justice, as laid down in Article 47 of the Charter.
Dette vil være tilfældet, hvor advokaten i den fuldbyrdende medlemsstat ikke kan udføre sine opgaver vedrørende fuldbyrdelse af en europæisk arrestordre effektivt uden bistand fra en advokat i den udstedende medlemsstat.
This would be the case where the lawyer in the executing Member State cannot fulfil his or her tasks as regards the execution of a European arrest warrant effectively and efficiently without the assistance of a lawyer in the issuing Member State.
Enhver afgørelse om at bevilge retshjælp i den udstedende medlemsstat bør træffes af en myndighed, der er kompetent til at træffe sådanne afgørelser i denne medlemsstat, på grundlag af kriterier fastlagt af den pågældende medlemsstat i forbindelse med gennemførelsen af nærværende direktiv.
Any decision regarding the granting of legal aid in the issuing Member State should be taken by an authority that is competent for taking such decisions in that Member State, on the basis of criteria that are established by that Member State when implementing this Directive.
For at sikre, at eftersøgte har effektiv adgang til advokatbistand, bør medlemsstaten sikre, at eftersøgte har ret til retshjælp, indtil de overgives, eller indtil afgørelsen om ikke at overgive dem bliver endelig.
To ensure effective access to a lawyer by requested persons, Member States should ensure that requested persons have a right to legal aid until they are surrendered, or until the decision not to surrender them becomes final.
Medlemsstaterne bør, når de gennemfører dette direktiv, sikre overholdelse af den grundlæggende ret til retshjælp, jf. bestemmelserne i chartret og EMRK.
When implementing this Directive, Member States should ensure respect for the fundamental right to legal aid as provided for by the Charter and by the ECHR.
I denne forbindelse bør de overholde De Forenede Nationers principper og retningslinjer for adgang til retshjælp i strafferetssystemer.
In doing so, they should respect the United Nations Principles and Guidelines on Access to Legal Aid in Criminal Justice Systems.
Uden at det berører bestemmelser i national ret vedrørende en advokats obligatoriske tilstedeværelse, bør en kompetent myndighed uden unødig forsinkelse træffe afgørelse om, hvorvidt der skal bevilges retshjælp.
Without prejudice to provisions of national law concerning the mandatory presence of a lawyer, a competent authority should decide, without undue delay, whether or not to grant legal aid.