natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Virksomhederne kan således vælge, hvilken ordning der skal anvendes til udligning af told.
Companies have thus a choice which scheme to use for the offsetting of customs duties.
Til trods for det forhold, at DEPBS ophørte med at eksistere halvvejs inde i UP, bør de subsidier, der blev bevilget af de indiske myndigheder i UP, udlignes, eftersom den overordnede ordning med fordele fortsatte, idet alle toldgodtgørelsesordninger udgør én subsidieordning med forskellige ofte skiftende underordninger, jf. de årsager, der er anført i betragtning 20.
Therefore, despite the fact that the DEPBS ceased to exist halfway through the IP, the subsidies granted by the GOI during the IP should be countervailed because the overarching system of benefits continued as, for the reasons set out above in recital 20, all duty drawback schemes form one subsidy mechanisms with different, often changing sub-mechanisms.
Påstanden kunne derfor ikke godtages.
This argument can thus not be accepted.
Som reaktion på fremlæggelsen af de endelige resultater gentog de indiske myndigheder sine argumenter vedrørende tilbagetrækningen af DEPBS efter den endelige fremlæggelse.
In its response to the definitive disclosure, the GOI reiterated its arguments concerning the withdrawal of the DEPBS after definitive disclosure.
Da der imidlertid ikke blev fremført nye argumenter, som kunne føre til en ændring af konklusionen med hensyn til en udskiftning af subsidieringen under den indstillede DEPBS-ordning med den tilpassede DDS-ordning, kan dette argument ikke godtages.
However, since no new arguments were presented which would lead to a change in the conclusion with regard to the replacement of the subsidisation under the ceased DEPBS by the adjusted DDS, this argument cannot be accepted.
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 29 til 47 i forordningen om midlertidig told hermed.
In the absence of other comments, recitals 29 to 47 of the provisional Regulation are confirmed.
Desuden blev det konstateret, at den indiske eksporterende producent KEI benyttede DEPBS i UP.
In addition, it was found that the Indian exporting producer KEI was using the DEPBS in the IP.
Subsidiemargenen var på 0,50 %.
The subsidy rate amounted to 0,50 %.
Duty Drawback Scheme (»DDS«) (toldgodtgørelsesordning)
Duty Drawback Scheme (‘DDS’)
De indiske myndigheder hævdede, at DDS ikke burde betragtes som et udligningsberettiget subsidie, da formålet med ordningen er at udligne importtold og afgifter på råmaterialer.
The GOI argued that the DDS should not be considered as a countervailing subsidy, since the purpose of the scheme is to offset import duties and excises taxes paid on inputs.
Som det fremgår af betragtning 58 til 60 i forordningen om midlertidig told, kan denne ordning ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), da den ikke er i overensstemmelse med bestemmelserne i grundforordningens bilag I, punkt i), bilag II og bilag III.
As explained in recitals 58 to 60 of the provisional Regulation this scheme cannot be considered a permissible duty drawback system or substitution drawback system within the meaning of Article 3(1)(a)(ii) of the basic Regulation since it does not conform to the rules laid down in point (i) of Annex I, Annex II and Annex III of the basic Regulation.
Nærmere bestemt findes der ingen ordning eller procedure, der kan fastslå, hvilke råmaterialer der forbruges ved fremstillingen af den eksporterede vare, eller om der har været tale om for stor betaling af importafgifter, jf. grundforordningens bilag I, punkt i), og bilag II og III.
In particular, there is no system or procedure in place to confirm which inputs are consumed in the production process of the exported product or whether an excess payment of import duties occurred within the meaning of point (i) of Annex I and Annexes II and III of the basic Regulation.
Desuden er en eksportør berettiget til DDS-fordelene, uanset om den pågældende overhovedet importerer råmaterialer.
Furthermore, an exporter is eligible for the DDS benefits regardless of whether it imports any input materials at all.
For at opnå fordelen er det tilstrækkeligt for en eksportør blot at eksportere varer uden at påvise import af noget råmateriale.
To obtain the benefit, it is sufficient for an exporter simply to export goods without demonstrating that any input material was imported.
Ovennævnte blev bekræftet af de resultater, der fremkom ved virksomhedsbesøgene, og af den tilsvarende lovgivning, nemlig de indiske myndigheders cirkulære nr. 24/2001, jf. betragtning 60 i forordningen om midlertidig told.
The above was confirmed by the findings made at the visited companies and by the corresponding legislation, namely the GOI’s circular No 24/2001 as explained in recital 60 of the provisional Regulation.
Desuden indrømmede de indiske myndigheder selv i punkt 32, at DDS kan resultere i for stor eftergivelse af overskydende afgifter.
In addition, in its submission, the GOI admitted itself in paragraph 32 thereof that DDS may result in excess remission.
De indiske myndigheders argument kan derfor ikke godtages.
Therefore, the GOI’s argument cannot be accepted.
De indiske myndigheder fremførte endvidere, at selv om kontrolordningen for forbruget af råmaterialer ikke var fuldstændig, navnlig som følge af det høje antal støttemodtagere og den administrative byrde forbundet med at kontrollere dem alle, burde den etablerede kontrolmekanisme, der er baseret på stikprøveudtagning, accepteres.
The GOI further argued that, although the verification system for the consumption of inputs was not complete, in particular due to the high number of beneficiaries and the administrative burden involved in controlling all of them, the verification mechanism in place based on sampling should be accepted.
Den påstand kan dog ikke godtages, da der ikke er taget højde for den i grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), bilag I, punkt i), bilag II og bilag III.
This argument however cannot be accepted as it is not foreseen in Article 3(1)(a)(ii), point (i) of Annex I, Annex II or Annex III of the basic Regulation.
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 48 til 64 i forordningen om midlertidig told hermed.
In the absence of other comments, recitals 48 to 64 of the provisional Regulation are confirmed.
Desuden blev det konstateret, at den indiske eksporterende producent KEI Industries benyttede DDS i UP.
In addition, it was found that the Indian exporting producer, KEI Industries, was using the DDS in the IP.
Subsidiemargenen var på 0,29 %.
The subsidy rate amounted to 0,29 %.
Advance Authorisation Scheme (»AAS«) (forhåndstilladelsesordning)
Advance Authorisation Scheme (‘AAS’)
En af de indiske eksporterende producenter i stikprøven hævdede, at AAS burde betragtes som en toldgodtgørelsesordning, fordi de importerede materialer anvendes til produktion af varer, som eksporteres.
One of the sampled Indian exporting producers argued that the AAS should be considered as a duty drawback system, because the imported materials are used to produce exported goods.
Som forklaret i betragtning 76 i forordningen om midlertidig told kan den underordning, der blev benyttet i den aktuelle sag, ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii).
As explained in recital 76 of the provisional Regulation the sub-scheme used in the present case is not a permissible duty drawback system or substitution drawback system within the meaning of Article 3(1)(a)(ii) of the basic Regulation.
Den overholder ikke reglerne i grundforordningens bilag I, punkt i), bilag II og bilag III.
It does not conform to the rules laid down in point (i) of Annex I, Annex II or Annex III of the basic Regulation.
De indiske myndigheder anvendte ikke en kontrolordning eller –procedure til effektivt at bekræfte, hvorvidt der var blevet anvendt råmaterialer ved fremstillingen af den eksporterede vare og i hvilke mængder (grundforordningens bilag II, del II, punkt 4), samt for substitutionsgodtgørelsesordningers vedkommende grundforordningens bilag III, del II, punkt 2).
The GOI did not effectively apply a verification system or a procedure to confirm whether and in what amounts inputs were consumed in the production of the exported product (Annex II(II)(4) of the basic Regulation and, in the case of substitution drawback schemes, Annex III(II)(2) of the basic Regulation).
Dertil kommer, at de såkaldte standard input/output-normer (»SION-normer«) for den pågældende vare ikke var tilstrækkeligt præcise, og de kan ikke betragtes som en kontrolordning for det faktiske forbrug.
Moreover, the Standard Input Output Norms (‘SIONs’) for the product concerned were not sufficiently precise and they cannot constitute a verification system of actual consumption.
Disse standardnormer er udformet således, at de indiske myndigheder ikke med tilstrækkelig præcision kan kontrollere, hvilke mængder råmaterialer der er brugt i fremstillingen af de eksporterede varer.
The design of those standard norms does not enable the GOI to verify with sufficient precision what amounts of inputs were consumed in the production of the exported products.
De indiske myndigheder foretog desuden heller ikke nogen yderligere undersøgelse på grundlag af de faktisk involverede råmaterialer som anført i betragtning 73, selv om det normalt er nødvendigt, når der ikke findes en effektiv kontrolordning (grundforordningens bilag II, del II, punkt 5, og bilag III, del II, punkt 3).
In addition, the GOI did not carry out any further examination based on actual inputs involved as explained in recital 73 of the provisional Regulation, although this would normally need to be carried out in the absence of an effectively applied verification system (Annex II(II)(5) and Annex III(II)(3) to the basic Regulation).
Underordningen er derfor udligningsberettiget, og påstanden afvises.
The sub-scheme is therefore countervailing, and the argument is rejected.
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 65 til 80 i forordningen om midlertidig told hermed.
In the absence of other comments, recitals 65 to 80 of the provisional Regulation are confirmed.
Det blev konstateret, at den indiske eksporterende producent, KEI Industries, ikke anvendte AAS i UP.
The Indian exporting producer, KEI Industries, was found not to use AAS in the IP.
Export Promotion Capital Goods Scheme (»EPCGS«) (eksportfremmeordning for investeringsgoder)
Export Promotion Capital Goods Scheme (‘EPCGS’)
Efter den endelige fremlæggelse fremsatte en af de indiske eksporterende producenter bemærkninger i forbindelse med en regnefejl.
Upon the definitive disclosure, one of the Indian exporting producers provided comments on a calculation error.
Denne bemærkning var delvis berettiget, og der blev taget højde for den i beregningen af subsidiebeløbet.
This comment was partially warranted and was acknowledged in the calculation of the subsidy amount.
Da den samlede subsidiemargen for denne virksomhed var under bagatelgrænsen allerede før denne korrektion, ændrer justeringen hverken det endelige niveau for udligningstolden for denne virksomhed, og den påvirker heller ikke den gennemsnitlige subsidiemargen, der var beregnet for de samarbejdsvillige virksomheder, som ikke indgik i stikprøven, eller den landsdækkende subsidiemargen.
Since the overall subsidy margin for this company was below the de minimis level even before this correction, the adjustment neither changes the final level of the countervailing duty of this company nor does it affect the average subsidy margin calculated for the cooperating non-sampled companies or the country-wide subsidy margin.
Bortset fra ovenstående bekræftes konklusionerne i betragtning 81 til 91 i forordningen om midlertidig told hermed.
Apart from the above, recitals 81 to 91 of the provisional Regulation are confirmed.
Det blev konstateret, at den indiske eksporterende producent, KEI Industries, ikke drog fordel af EPCGS i undersøgelsesperioden, for så vidt angår den pågældende vare.
The Indian exporting producer, KEI Industries, was found not to benefit from the EPCGS in the IP with regard to the product concerned.
De indiske myndigheder fremførte, at Kommissionen i betragtning 92 i forordningen om midlertidig told fejlagtigt havde henvist til retsgrundlaget for ECS.
The GOI argued that in recital 92 of the provisional Regulation the Commission incorrectly cited the legal basis of the ECS.
De indiske myndigheder anførte, at cirkulæret Master Circular DBOD No. DIR(Exp) BC 01/04.02.02/2007-2008 (»MC 07-08«) og Master Circular DBOD No. DIR(Exp) BC 09/04.02.02/2008-09 (»MC 08-09«) var blevet ajourført, og disse var blevet til Master Circular DBOD No. DIR(Exp) BC 06/04.02.002/2010-11 (»MC 10-11«) og Master Circular DBOD No. DIR(Exp) BC 04/04.02.002/2011-2012 (»MC 11-12«), der udgjorde retsgrundlaget for ECS i undersøgelsesperioden.
The GOI indicated that the Master Circular DBOD No DIR(Exp.) BC 01/04.02.02/2007-2008 (‘MC 07-08’) and Master Circular DBOD No DIR(Exp.) BC 09/04.02.02/2008-09 (‘MC 08-09’) were updated and these were Master Circular DBOD No DIR(Exp.) BC 06/04.02.002/2010-11 (‘MC 10-11’) and Master Circular DBOD No DIR(Exp.) BC 04/04.02.002/2011-2012 (‘MC 11-12) which constituted the legal basis for the ECS in the IP.
De indiske myndigheders bemærkning er korrekt i denne sammenhæng.
Indeed the observation of the GOI is correct in this regard.
De indiske myndigheder fremførte yderligere, at hvis det korrekt ajourførte retsgrundlag var blevet taget i betragtning, ville Kommissionen være nødt til at tage til efterretning, at det maksimale renteloft for eksportkreditter, der tidligere blev gjort obligatorisk af Reserve Bank of India (»RBI«) for forretningsbanker, ophørte med at eksistere før undersøgelsesperioden, for så vidt angår eksportkreditter i rupees.
The GOI further argued that, had the proper updated legal basis been taken into account, the Commission would have to take a note of the fact that the maximum ceiling interest rate applicable to export credits, previously made mandatory by the Reserve Bank of India (‘RBI’) for the commercial banks, ceased to exist before the IP with regard to export credits in rupees.
Derfor kan denne ordning, for så vidt angår kreditter i rupees, ikke længere betragtes som et subsidie.
Therefore, this scheme as far as credits in rupees are concerned can no longer be considered a subsidy.
Det fremgik af undersøgelsen, at to virksomheder i stikprøven reelt set fik støtte gennem eksportkreditter fra privatejede banker med satser under den referencesats, som RBI har fastsat.
The investigation demonstrated that two sampled companies benefited in practice from export credits from privately owned banks with rates below the reference rate set by the Bank of India.
Undersøgelsen har ikke afsløret en handelsmæssig begrundelse for, hvorfor disse privatejede banker yder kredit til diskonterede og tilsyneladende tabsgivende satser.
The investigation has not revealed a commercial rational as to why these privately owned banks provide credits at discounted and apparently loss-making rates.
Denne udlånspraksis hos bankerne kunne tyde på, at der stadig forekommer statslig indgriben.
These lending practices of the banks could suggest that there is still government involvement.
Gennem undersøgelsen blev der imidlertid ikke fremlagt dokumentation for det niveau, der kræves i henhold til WTO’s regler for at kunne påvise, at forretningsbankerne handlede i opdrag eller efter pålæg.
However, the investigation did not produce evidence of the level required under WTO rules to show continuing entrustment or direction of the commercial banks.
Kommissionen har derfor besluttet ikke at medregne fordelen ved de diskonterede satser som et subsidie i forbindelse med denne underordning i mangel af tilstrækkelige beviser for et pålæg og/eller et finansielt bidrag fra de indiske myndigheders side.
Therefore, the Commission has decided not to count the benefit of the discounted rates as a subsidy under this sub-scheme, in the absence of sufficient evidence of direction and/or a financial contribution by the GOI.
Under påberåbelse af antisubsidiegrundforordningens artikel 15, stk. 1, hævder de indiske myndigheder, at i et sådant tilfælde bør dette element i eksportkreditordningen heller ikke udlignes, da bankerne ikke længere er udsat for statslig indgriben.
Invoking Article 15(1) of the basic anti-subsidy Regulation the GOI argues that in such a case also this element of the export credit scheme should not be countervailed, because government direction of the banks has been removed.
Selv om der i det forelagte MC 12-13 findes en bestemmelse, i henhold til hvilken det er op til forretningsbankerne at fastsætte rentesatserne for eksportkreditter i udenlandsk valuta fra maj 2012 som anført af de indiske myndigheder, vil en sådan ændring i anvisningen fra RBI til de private banker i løbet af undersøgelsen i sig selv være utilstrækkelig til at udelukke denne ordning, idet den statslige indgriben kan fortsætte uformelt, hvilket ville skulle gøres til genstand for en yderligere undersøgelse.
Although in the submitted MC 12-13 there is a provision which makes it free for the commercial banks to determine the interest rates on export credits in foreign currency with effect from May 2012 as claimed by the GOI, such a change of instruction of RBI to the private banks during the investigation would by itself be insufficient to exclude this scheme, since government direction may continue in an informal manner which would have to be the subject of further investigation.
Men i lyset af ovenstående konklusion om underordningen i forbindelse med eksportkreditter i rupees har Kommissionen besluttet ikke at udligne denne underordning vedrørende lån i udenlandsk valuta på dette stadium.
However, in view of the above conclusion on the sub-scheme concerning export credits in rupees, the Commission has decided not to countervail this sub-scheme concerning credits in foreign currency at this stage.
I lyset af ovenstående vil toldsatserne blive justeret, hvor det er relevant.
In light of the above, the duty rates will be adjusted where applicable.
Focus Market Scheme (»FMS«) (fokusmarkedsordning)
Focus Market Scheme (‘FMS’)
Efter den endelige fremlæggelse fremsatte de indiske myndigheder bemærkninger om FMS.
Upon the definitive disclosure, the GOI submitted comments on FMS.
De indiske myndigheder anførte, at ordningen er geografisk knyttet til lande, der ikke er medlem af Unionen, og derfor ikke kan udlignes af Unionen.
The GOI argued that the scheme is geographically related to countries not part of the Union and can thus not be countervailed by the Union.
Ikke desto mindre kunne de indiske myndigheder hverken anfægte den praktiske gennemførelse af ordningen eller, at fordelen ved FMS kan anvendes til den pågældende vare, nemlig det forhold at toldkreditter under FMS er frit omsættelige, og at de kan benyttes til toldbetaling i forbindelse med efterfølgende import af ethvert råmateriale eller enhver vare, herunder også kapitalgoder.
Nevertheless, the GOI was not able to dispute either the practical implementations of the scheme or that the FMS benefit can be used for the product concerned, namely the fact that duty credits under FMS are freely transferable and that they can be used for payment of custom duties on subsequent imports of any inputs or goods including capital goods.
Derfor måtte dette krav afvises, da undersøgelsen har vist, at den pågældende vare kan nyde godt af denne ordning, hvilket den også gør, når den blev eksporteret til Unionen.
Therefore, this claim had to be rejected as the investigation has shown that the product concerned can and does benefit from this scheme when exported to the Union.
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 101 til 111 i forordningen om midlertidig told.
In the absence of any other comments, recitals 101 to 111 of the provisional Regulation are confirmed.
Det blev konstateret, at den indiske eksporterende producent, KEI Industries, ikke anvendte FMS i UP.
The Indian exporting producer, KEI Industries, was found not to use FMS in the IP.
Export Oriented Units Scheme (»EOUS«) (ordning for eksportorienterede virksomheder)
Export Oriented Units Scheme (‘EOUS’)
Efter den endelige fremlæggelse fremsendte den eneste eksporterende producent, der blev undersøgt, og som anvendte EOUS, bemærkninger til denne ordning.
Upon the definitive disclosure, the sole exporting producer investigated using EOUS submitted comments on this scheme.
Virksomheden hævdede, at Kommissionen burde anvende en anden metode til at beregne den fordel, der opnås under EOUS.
The company claimed that the Commission should use a different method to calculate the benefit received under the EOUS.
Virksomheden påstod, at visse fordele under EOUS-ordningen burde betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning, jf. grundforordningens bilag II og III, og at de derfor ikke burde være udligningsberettigede.
The company argued that certain benefits under EOUS should be treated as a permissible duty drawback scheme within the meaning of Annexes II and III of the basic Regulation and that they therefore should not be countervailing.
Det blev imidlertid konstateret, at uanset beregningsmetoden oversteg subsidiemargenen for denne ordning ikke 0,95 %, hvilket betyder, at den samlede subsidiemargen for denne virksomhed ville forblive under bagatelgrænsen.
It was however found that regardless of which method of calculation used, the subsidy rate for this scheme would not exceed 0,95 %, meaning that the overall subsidy margin for this company would remain below de minimis level.
Det blev derfor ikke anset for nødvendigt at analysere denne påstand yderligere i forbindelse med denne undersøgelse.
Therefore it was not deemed necessary to analyse this claim further in the context of this investigation.
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 112 i forordningen om midlertidig told hermed.
In the absence of any other comments, recital 112 of the provisional Regulation is confirmed.
Det blev konstateret, at den indiske eksporterende producent, KEI Industries, ikke anvendte EOUS i UP.
The Indian exporting producer, KEI Industries, was found not to benefit the EOUS in the IP.
Udligningsberettigede subsidiebeløb
Amount of countervailing subsidies
Efter afgørelsen om ikke at medregne fordelene ved ESC som et subsidie, jf. betragtning 38 til 41, og korrektionen af beregningen af fordelen ved EPCGS for en af virksomhederne, som omhandlet i betragtning 35, er toldsatserne blevet justeret, hvor det er relevant.
Following the decision not to count the benefits under the ESC as a subsidy as described in recitals 38 to 41 and correction of EPCGS benefit calculation for one of the companies as described in recital 35, the duty rates have been adjusted where applicable.
I overensstemmelse med bestemmelserne i grundforordningen ligger de endelige udligningsberettigede subsidiebeløb på mellem 0,79 % og 3,72 % udtrykt som værditold.
The definitive amounts of countervailing subsidies established in accordance with the provisions of the basic Regulation, expressed ad valorem, now range from 0,79 % to 3,72 %.
Den genberegnede subsidiemargen for de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgik i stikprøven, er på 3,41 %.
The recalculated subsidy margin for the cooperating companies not included in the sample is 3,41 %.
Den genberegnede landsdækkende subsidiemargen ligger på 3,72 %.
The recalculated country-wide subsidy margin is 3,72 %.
Nogle brugere anfægtede antallet af EU-producenter, som anført i betragtning 116 i forordningen om midlertidig told.
Some users questioned the number of Union producers as stated in recital 116 of the provisional Regulation.
De hævder, at mange producenter fejlagtigt blev vurderet, og at der i virkeligheden er færre producenter på EU-markedet.
They claim that number of producers was wrongly assessed and in reality there are fewer producers present on the Union market.