natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det gør det muligt at udsætte den næste eksponering, indtil der er rimelig sikkerhed for overlevelse, og det giver forsøgslederen mulighed for at justere målkoncentrationen for den næste eksponeringsgruppe.
This gives the opportunity to delay the next exposure until there is reasonable confidence of survival, and it allows the study director to adjust the target concentration and durations for the next exposure session.
Forsøgslederen bør derfor vælge kortere eksponeringsvarigheder til den pågældende koncentration (f.eks. 90, 65, 45, 33 og 25 minutter).
Thus the study director should select shorter exposure durations for that concentration (e.g. 90, 65, 45, 33 and 25 minutes).
Koncentrationen i kammeret måles hyppigt for at bestemme den tidsvægtede gennemsnitskoncentration for hver eksponeringsvarighed.
The chamber concentration should be measured frequently to determine the time-weighted-average concentration for each exposure duration.
Dødstidspunktet for hvert dyr anvendes så vidt muligt i den statistiske analyse (i stedet for eksponeringsvarigheden).
Whenever possible, the time of death for each animal (rather than the exposure duration) should be used in the statistical analysis.
Resultaterne af de første fire eksponeringssessioner undersøges med henblik på at identificere datamangler i koncentration-tidskurven (se figur 1).
The results of the first four exposure sessions should be examined to identify a data gap in the concentration-time curve (see Figure 1).
Ved utilstrækkelig tilpasning kan der gennemføres endnu en eksponering (femte koncentration).
In case of an insufficient fit, an additional exposure (5th concentration) may be performed.
Koncentration og eksponeringsvarighed for den femte eksponering bør vælges, så denne mangel dækkes.
Concentration and exposure durations for the 5th exposure should be chosen to cover this gap.
Alle eksponeringssessioner (herunder den første eksponeringssession) anvendes til at beregne forholdet mellem koncentration/tid/respons ved hjælp af statistisk analyse (16).
All exposure sessions (including the first Exposure Session) will be used to calculate the concentration-time-response relationship using Statistical Analysis (16).
Hvis det er muligt, anvendes den tidsvægtede gennemsnitskoncentration og eksponeringsvarigheden indtil død (hvis død indtræder i løbet af eksponeringen) for hvert C × t-interval.
If possible, for each C × t interval, the time-weighted average concentration and the duration of exposure until death (if death occurs during the exposure) should be used.
Hypotetisk illustration af forholdet mellem koncentration/tid/mortalitet hos rotter
Hypothetical illustration of a concentration-time-mortality relationship in rats
Åbne symboler = overlevende; udfyldte symboler = døde dyr
Open symbols = survivors; closed symbols = dead animals
Trekanter = hunner; cirkler = hanner
Triangles = females; circles = males
Ubrudt linje = LC50-værdier (interval 7,5-240 min.) for hanner med n = 1
Solid line = LC50 values (range 7,5-240 min) for males with n = 1
Punkteret linje = LC50-værdier (interval 7,5-240 min.) for hunner med n = 1
Dashed line = LC50 values (range 7,5-240 min) for females with n = 1
Stiplede linjer = hypotetiske LC50-værdier for hanner og hunner, hvis n havde været lig med 2 (12). Ordliste
Dotted lines = hypothetical LC50 values line for males and females if n had been equal to 2 (12).
Eksponeringstid:
Concentration:
Eksponeringstid (min) Koncentration (L=limit)
Time of exposure:
Nedenfor findes et eksempel på en trinvis procedure:
Below is an example of the stepwise procedure:
Eksponeringssession I —
Exposure Session I —
Test ved grænsekoncentration (se figur 1)
Testing at the limit concentration (see Figure 1)
Ét dyr pr. køn pr. koncentration/tidspunkt; 10 dyr i alt [1]Målkoncentration [2] = grænsekoncentrationFem grupper af dyr eksponeres ved denne målkoncentration i henholdsvis 15, 30, 60, 120 og 240 minutter
1 animal/sex per concentration/time point; 10 animals in total [1]Target concentration [2] = limit concentration.Expose five groups of animals at this target concentration for durations of 15, 30, 60, 120 and 240 minutes, respectively.
Eksponeringssession II [3]—
Exposure Session II [3]—
Hovedforsøg
Main Study
Ét dyr pr. køn pr. koncentration/tidspunkt; 10 dyr i alt
1 animal/sex per concentration/time point; 10 animals in total.
Fem grupper af dyr eksponeres ved en lavere koncentration [4] (1/2 L) i lidt længere tid (fordelt ved hjælp af faktor √2; se figur 1). ↓
Expose five groups of animals at a lower concentration [4] (1/2L) with slightly longer exposure durations (factor √2 spaced; see Figure 1).↓
Eksponeringssession III —
Exposure Session III —
Ét dyr pr. køn pr. koncentration/tidspunkt; 10 dyr i alt
1 animal/sex per concentration/time point; 10 animals total.
Fem grupper af dyr eksponeres ved en lavere koncentration [4] Den minimumsdosis (koncentration × tid), der resulterede i mortalitet under test med startkoncentrationen (første eksponeringssession) bruges som udgangspunkt ved fastlæggelsen af den næste kombination af koncentration og eksponeringsvarigheder.
Expose five groups of animals at a lower concentration [4] The minimum dose (concentration x time) which resulted in mortality during testing at initial concentration (first exposure session) will be taken as a guide to establish the next combination of concentration and exposure durations.
Koncentrationen reduceres typisk med det halve (1/2 L), og dyrene eksponeres i en ny tidsperiode med et mindre interval ved hjælp af en geometrisk opdeling af eksponeringsperioder med faktor 1,4 (√2; se reference 11) omkring det tidspunkt, hvor den mindste letale dosis (tid × koncentration) blev observeret i løbet af den første eksponering.
Typically, the concentration will be decreased two-fold (1/2L) and animals will be exposed over a new time range with a finer grid using a geometric division of exposure periods with a factor 1,4 (√2; see reference 11) around the time according to the minimum lethal dose level (time x concentration) observed during the first exposure.
I denne figur (figur 1) blev mortalitet i eksponeringssession I først observeret ved 15 minutter.
In this figure (Figure 1), mortality in Exposure session I was first observed at 15 min; the durations during session II are therefore centred around 30 min, and are 15, 21 30, 42 and 60 min. After the first two exposures, it is strongly advised to plot the data in a similar figure as indicated above, and to check whether the relationship between concentration and time has an angle of 45 degrees (n = 1) or if the concentration-time-response relationship is less steep (e.g. n = 2) or steeper (e.g. n = 0,8).
Varighederne i session II er derfor centreret omkring 30 minutter og er 15, 21 30, 42 og 60 minutter. Efter de første to eksponeringer anbefales det, at dataene indsættes i en figur som vist ovenfor, og det bør kontrolleres, om forholdet mellem koncentration og tid har en vinkel på 45 grader (n = 1), eller om forholdet mellem koncentration-tid-respons er mindre stejlt (f.eks. n = 2) eller stejlere (n = 0,8). I sidstnævnte tilfælde anbefales det på det kraftigste, at de næste koncentrationer og varigheder tilpasses tilsvarende.
In the latter cases it is strongly advised to adapt the next concentrations and durations accordingly.
(1/4 L) i lidt længere tid (fordelt ved hjælp af faktor √2; se figur 1).
(1/4L) with slightly longer exposure durations (factor √2 spaced; see Figure 1).
Eksponeringssession IV′ —
Exposure Session IV’ —
(1/8 L) i lidt længere tid (fordelt ved hjælp af faktor √2; se figur 1).
(1/8L) with slightly longer exposure durations (factor √2 spaced; see Figure 1).
↓ eller
↓ or
Eksponeringssession IV —
Exposure Session IV —
Fem grupper af dyr eksponeres ved en højere koncentration [5] (2 L) i lidt kortere tid (fordelt ved hjælp af faktor √2; se figur 1).
Expose five groups of animals at a higher concentration [5] (2L) with slightly shorter exposure durations (factor √2 spaced; see Figure 1).
Matematisk behandling af resultater til C × t-protokollen
Mathematical treatment of results for the C × t protocol
En C × t-fremgangsmåde med fire eller fem eksponeringskoncentrationer og fem varigheder giver henholdsvis 20 eller 25 datapunkter.
A C × t procedure with 4 or 5 exposure concentrations and five durations will yield 20 or 25 data points, respectively.
Med disse datapunkter kan C × t-forholdet beregnes ved hjælp af statistisk analyse (16):
With these data points, the C × t relationship can be calculated using statistical analysis (16):
Ligning 1
Equation 1:
hvor C = koncentration; t = eksponeringsvarighed, eller
where C = concentration; t = exposure duration, or
Ligning 2
Equation 2:
hvor n
where n
Ved hjælp af ligning 1 kan LC50-værdien beregnes for en given tidsperiode (f.eks. 4 timer, 1 time, 30 minutter eller en tidsperiode inden for de testede tidsperioder) ved hjælp af P = 5 (50 % respons).
Using equation 1, the LC50 value can be calculated for a given time period (e.g. 4 hour, 1 hour, 30 minutes, or any time period within the range of time periods tested) using P = 5 (50 % response).
Bemærk, at Habers regel kun gælder, når n = 1.
Note that Haber’s rule is only applicable when n = 1.
kan beregnes ved hjælp af P = 2,67.
The LC01 can be calculated using P = 2,67.
Hvis der ikke findes oplysninger om kønsbetinget modtagelighed, anvendes rotter af begge køn, dvs. et dyr/køn pr. koncentration.
If no sex susceptibility information is available, rats of both sexes will be used, i.e. 1 animal/sex per concentration.
Ud fra de eksisterende informationer, eller hvis det i løbet af eksponeringen konstateres, at det ene køn er mere modtageligt, anvendes 10 dyr af det mest modtagelige køn (to dyr pr. koncentration/tidspunkt) ved hvert koncentrationsniveau i den efterfølgende test.
Based on existing information, or if it becomes apparent during this exposure session that one sex is more susceptible, 10 animals of the susceptible sex will be used (2 animals per concentration/time point) at each concentration level during subsequent testing.
I tilfælde af forventet toksicitet eller afhængigt af resultaterne af forforsøget vælges lavere startkoncentrationer.
In case of expected toxicity or based on the results of the sighting study, lower starting concentrations should be chosen.
I tilfælde af myndighedsbestemmelser eller videnskabelige behov kan der anvendes højere koncentrationer.
In case of regulatory or scientific needs, higher concentrations may be used.
Ideelt udsættes eksponering af dyrene ved det næste koncentrationsniveau, indtil der er rimelig sikkerhed for, at de tidligere testede dyr vil overleve.
Ideally, exposure of animals at the next concentration level should be delayed until there is reasonable confidence of survival for previously treated animals.
Det giver forsøgslederen mulighed for at justere målkoncentrationen for den næste eksponeringsgruppe.
This allows the study director to adjust the target concentration and durations for the next exposure session.
Den minimumsdosis (koncentration × tid), der resulterede i mortalitet under test med startkoncentrationen (første eksponeringssession) bruges som udgangspunkt ved fastlæggelsen af den næste kombination af koncentration og eksponeringsvarigheder.
The minimum dose (concentration x time) which resulted in mortality during testing at initial concentration (first exposure session) will be taken as a guide to establish the next combination of concentration and exposure durations.
I visse tilfælde kan det være nødvendigt at øge koncentrationen (2 L) i løbet af et nyt tidsinterval med et endnu mindre interval ved hjælp af en geometrisk opdeling af eksponeringsperioder med faktor 1,4 (√2) omkring det tidspunkt, hvor den mindste letale dosis (tid × koncentration) blev observeret i løbet af den første eksponering.
In certain cases it may be necessary to increase the concentration (2L) over a new time range with a still finer grid using a geometric division of exposure periods with a factor 1,4 (√2) around the time according to the minimum lethal concentration level observed during the first exposure.
Minimumseksponeringsvarigheden bør overstige 5 minutter. Maksimumseksponeringsvarigheden bør ikke overstige 8 timer.
The minimum exposure duration should preferably exceed 5 minutes; the maximum exposure duration should not exceed 8 hours.
Kapitel B.7 og B.8 affattes således:
Chapters B.7 and B.8 are replaced by the following:
TOKSICITET VED GENTAGEN DOSERING (28 DAGE, ORAL) HOS GNAVERE
REPEATED DOSE 28-DAY ORAL TOXICITY STUDY IN RODENTS
Denne testmetode svarer til OECD Test Guideline 407 (2008).
This Test Method is equivalent to OECD Test Guideline 407 (2008).
I 1998 indledte OECD en højtprioriteret aktivitet, der havde til formål at revidere de eksisterende Test Guidelines og udvikle nye Test Guidelines for screening og test af potentielle hormonforstyrrende stoffer (8).
In 1998, the OECD initiated a high-priority activity, to revise existing Test Guidelines and to develop new Test Guidelines for the screening and testing of potential endocrine disruptors (8).
Et element af denne aktivitet var at opdatere de eksisterende OECD-retningslinjer for »toksicitet ved gentagen dosering (28 dage, oral) hos gnavere« (TG 407) med parametre, der kunne bruges til at påvise testkemikaliers hormonforstyrrende aktiviteter.
One element of the activity was to update the existing OECD guideline for “repeated dose 28-day oral toxicity study in rodents” (TG 407) by parameters suitable to detect endocrine activity of test chemicals.
Denne fremgangsmåde blev underkastet et omfattende internationalt program, som omfattede test af relevansen og anvendeligheden af de yderligere parametre, disse parametres effektivitet for kemikalier med (anti)østrogen, (anti)androgen og (anti)thyreoid aktivitet samt reproducerbarhed inden for og mellem laboratorier og de nye parametres interferens med de parametre, der krævedes i henhold til den tidligere TG 407.
This procedure underwent an extensive international program to test for the relevance and practicability of the additional parameters, the performance of these parameters for chemicals with (anti)oestrogenic, (anti)androgenic, and (anti)thyroid activity, the intra- and inter-laboratory reproducibility, and the interference of the new parameters with those required by the prior TG 407.
Den store datamængde, der blev indhentet herved, er samlet og evalueret i detaljer i en omfattende OECD-rapport (9).
The large amount of data thereby obtained has been compiled and evaluated in detail in a comprehensive OECD report (9).
Denne opdaterede testmetode B.7 (svarende til TG 407) er resultatet af de erfaringer og resultater, der er opnået i løbet af det internationale testprogram.
This updated Test Method B.7 (as equivalent to TG 407) is the outcome of the experience and results gained during the international test program.
Denne testmetode gør det muligt at placere visse virkninger fremkaldt af hormonforstyrrende stoffer i sammenhæng med andre toksiske virkninger.
This Test Method allows certain endocrine mediated effects to be put into context with other toxicological effects.
Efter at en akut toksicitetstest er udført med henblik på primær vurdering af et kemisk stofs toksicitet, kan man udføre en oral toksicitetstest, hvor man anvender gentagne doser til bestemmelse og evaluering af stoffets toksiske egenskaber.
In the assessment and evaluation of the toxic characteristics of a chemical, the determination of oral toxicity using repeated doses may be carried out after initial information on toxicity has been obtained by acute toxicity testing.
Denne testmetode har til formål at undersøge virkningerne på en meget bred vifte af potentielle mål for toksicitet.
This Test Method is intended to investigate effects on a very broad variety of potential targets of toxicity.
Den skaffer viden om mulige trusler mod sundheden, som kan opstå ved gentagen eksponering i en relativt begrænset periode, herunder virkninger på nervesystemet, immunsystemet og det endokrine system.
It provides information on the possible health hazards likely to arise from repeated exposure over a relatively limited period of time, including effects on the nervous, immune and endocrine systems.
Med hensyn til disse effektparametre tager metoden sigte på at identificere kemikalier med neurotoksisk potentiale, som i givet fald bør undersøges nøjere, og kemikalier, der påvirker skjoldbruskkirtlens fysiologi.
Regarding these particular endpoints, it should identify chemicals with neurotoxic potential, which may warrant further in-depth investigation of this aspect, and chemicals that interfere with thyroid physiology.
Den kan også tilvejebringe data om kemikalier, der påvirker mandlige og/eller kvindelige kønsorganer hos unge voksne dyr, og kan give en indikation af de immunologiske effekter.
It may also provide data on chemicals that affect the male and/or female reproductive organs in young adult animals and may give an indication of immunological effects.
Resultaterne af denne testmetode B.7 bør anvendes til fareidentifikation og risikovurdering.
The results from this Test Method B.7 should be used for hazard identification and risk assessment.
De resultater, der fås ved hjælp af de endokrinrelaterede parametre, bør ses i sammenhæng med »OECD Conceptual Framework for Testing and Assessment of Endocrine Disrupting Chemicals« (11).
The results obtained by the endocrine related parameters should be seen in the context of the “OECD Conceptual Framework for Testing and Assessment of Endocrine Disrupting Chemicals” (11).
Metoden omfatter det grundlæggende forsøg vedrørende toksicitet ved gentagen dosering, der kan bruges til kemikalier, for hvilke et 90-dages forsøg ikke er berettiget (f.eks. når produktionsmængden ikke overstiger visse grænser), eller som et forforsøg forud for et langtidsforsøg.
The method comprises the basic repeated dose toxicity study that may be used for chemicals on which a 90-day study is not warranted (e.g. when the production volume does not exceed certain limits) or as a preliminary to a long-term study.
Eksponeringsvarigheden bør være 28 dage.
The duration of exposure should be 28 days.
Det internationale program, der blev gennemført med henblik på at validere parametre, der kan bruges til at påvise et testkemikalies potentielle hormonforstyrrende aktivitet, viste, at kvaliteten af de data, der indhentes ved hjælp af denne testmetode B.7, i høj grad afhænger af testlaboratoriets erfaring.
The international program conducted on the validation of parameters suitable to potentially detect endocrine activity of a test chemical showed that the quality of data obtained by this Test Method B.7 will depend much on the experience of the test laboratory.
Dette gælder specifikt for den histopatologiske bestemmelse af cykliske forandringer i de kvindelige kønsorganer og for bestemmelsen af vægten af de små hormonafhængige organer, der er vanskelige at dissekere.
This relates specifically to the histopathological determination of cyclic changes in the female reproductive organs and to the weight determination of the small hormone dependent organs which are difficult to dissect.
Der er udarbejdet vejledning om histopatologi (19).
Guidance on histopathology has been developed (19).
Den findes på OECD's offentlige websted for »Test Guidelines«.
It is available on the OECD public website on Test Guidelines.
Den har til formål at hjælpe patologer i deres undersøgelser og øge testens sensitivitet.
It is intended to assist pathologists in their examinations and help increase the sensitivity of the assay.
En lang række parametre blev vurderet at være indikative for endokrinrelateret toksicitet og er medtaget i testmetoden.
A variety of parameters were found to be indicative of endocrine-related toxicity and have been incorporated in the Test Method.
Parametre, for hvilke der ikke forelå tilstrækkelige data til at påvise anvendelighed, eller som kun gav svage beviser i valideringsprogrammet på deres evne til at hjælpe med at påvise hormonforstyrrende stoffer, foreslås som valgfrie effektparametre (se tillæg 2).
Parameters for which insufficient data were available to prove usefulness or which showed only weak evidence in the validation programme of their ability to help in detection of endocrine disrupters are proposed as optional endpoints (see Appendix 2).
På grundlag af data genereret i valideringsprocessen skal det understreges, at testens sensitivitet ikke er tilstrækkelig til at identificere alle stoffer med (anti)androgene eller (anti)østrogene virkemåder (9).
On the basis of data generated in the validation process, it must be emphasised that the sensitivity of this assay is not sufficient to identify all substances with (anti)androgenic or (anti)oestrogenic modes of action (9).
Testen anvendes ikke i en livsfase, der er mest sensitiv over for hormonforstyrrelser.
The Test Method is not performed in a life-stage that is most sensitive to endocrine disruption.
Ved hjælp af testmetoden blev der dog i løbet af valideringsprocesserne identificeret stoffer, som svagt og stærkt påvirker skjoldbruskkirtlens funktion, og stærkt og moderat hormonforstyrrende stoffer, der virker gennem østrogene eller androgene receptorer, men i de fleste tilfælde blev der ikke identificeret hormonforstyrrende stoffer, som svagt påvirker østrogene eller androgene receptorer.
The Test Method nevertheless, during the validation process identified substances weakly and strongly affecting thyroid function, and strong and moderate endocrine active substances acting through oestrogen or androgen receptors, but in most cases failed to identify endocrine active substances that weakly affect oestrogen or androgen receptors.
Den kan derfor ikke beskrives som en test til screening af hormonforstyrrende aktivitet.
Thus it cannot be described as a screening assay for endocrine activity.
Manglen på virkninger med tilknytning til disse virkemåder kan derfor ikke antages at være bevis for manglende virkning på det endokrine system.
Consequently, the lack of effects related to these modes of action can not be taken as evidence for the lack of effects on the endocrine system.
Hvad angår virkninger fremkaldt af hormonforstyrrende stoffer, bør stofkarakterisering derfor ikke alene baseres på resultaterne af denne testmetode, men bør anvendes i en »weight of evidence«-tilgang, der bruger alle eksisterende data om et kemikalie til at karakterisere potentiel hormonforstyrrende aktivitet.
Regarding endocrine mediated effects, substance characterisation should not therefore be based on the results of this Test Method alone but should be used in a weight of evidence approach incorporating all existing data on a chemical to characterise potential endocrine activity.
Myndigheders afgørelser vedrørende hormonforstyrrende aktivitet (stofkarakterisering) bør derfor baseres på en bred tilgang og ikke alene resultaterne af anvendelsen af denne testmetode.
For this reason, regulatory decision making on endocrine activity (substance characterisation) should be a broadly based approach, not solely reliant on results from application of this test method.
Det anerkendes, at alle dyreforsøg skal overholde lokale standarder for dyrepleje. De anførte beskrivelser af pleje og behandling er minimumsstandarder og tilsidesættes af evt. strengere lokale bestemmelser.
It is acknowledged that all animal-based procedures will conform to local standards of animal care; the descriptions of care and treatment set forth below are minimal performance standards, and will be superseded by local regulations where more stringent.
Nærmere anvisninger i human behandling af dyr findes i OECD (14).
Further guidance of the humane treatment of animals is given by the OECD (14).
De anvendte definitioner er anført i tillæg 1.
Definitions used are given in Appendix 1.
Testkemikaliet administreres oralt dagligt i forskellige doser til forskellige grupper af forsøgsdyr, idet hver gruppe får en bestemt dosis i en periode på 28 dage.
The test chemical is orally administered daily in graduated doses to several groups of experimental animals, one dose level per group for a period of 28 days.