natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kommissionen mener ikke, at denne forklaring tillader den at konkludere, at der ikke blev ydet støtte til kriseramte virksomheder, for selv om — som de græske myndigheder hævder — virksomhedernes berettigelse til gældssanering blev afgjort umiddelbart efter levedygtighedsvurderingen, gjaldt vurderingen som sådan deres levedygtighedsperspektiver, efter at gældssaneringen var gennemført, hvilket indebærer, at kandidatvirksomhederne kunne være i vanskeligheder på tidspunktet for vurderingen, men ikke desto mindre få tilbudt ordningen, fordi vurderingsorganet kunne se muligheder for en tilbagevenden for virksomheden til levedygtighed efter gældssaneringen (dette element understregede Kommissionen i øvrigt i betragtning 23 i sin beslutning om at indlede proceduren efter artikel 108, stk. 2, i TEUF, idet det i præamblen til bekendtgørelse nr. 2045909/7931/0025 nævnes, at det er nødvendigt at understøtte virksomheder med likviditetsproblemer i amterne Kastoria og Evia).
The Commission considers that this explanation does not enable it to exclude the possibility that aid was granted to firms in difficulty, because even if the decision regarding eligibility for restructuring was made immediately after the viability study had been carried out as the Greek authorities claim, the study itself focused on the viability prospects of the beneficiaries post-restructuring. This implies that it is possible that applicants could have been in difficulty at the time of the study but may nevertheless have been admitted to the scheme because the institution carrying out the study predicted a potential return to viability after debt restructuring (the Commission had also highlighted this evidence in point 23 of its decision to initiate the procedure provided for in Article 108(2) of the Treaty because reference was made in the preamble to Ministerial Decision No 2045909/7931/0025 to the need to support firms experiencing cash-flow problems in the Prefectures of Kastoria and Evia).
For så vidt angår saneringen af lån til investeringer, oplyste de græske myndigheder intet i deres brev af 10. maj 2006, der kunne gøre det muligt for Kommissionen at konstatere, at lånene, der var genstand for saneringen, faktisk var optaget for at dække allerede foretagne investeringer.
Regarding the restructuring of loans linked to investments, the Greek authorities, in their letter of 10 May 2006, provided no information allowing the Commission to confirm that the restructured loans were actually linked to investments that had been already carried out.
Kommissionen kan derfor ikke konkludere, at betingelsen i betragtning 90, litra a), er opfyldt.
Consequently, the Commission cannot find that the condition set out in recital 90(a) has been satisfied.
Ligesom det var tilfældet med den støtte, der var genstand for de to første procedurer, der blev indledt, var de regler, der fandt anvendelse på redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder på støttetildelingstidspunktet, først og fremmest punkt 177, 227 og 228 i Ottende beretning om konkurrencepolitikken, rammebestemmelserne fra 1994, rammebestemmelserne fra 1997 og rammebestemmelserne fra 1999 i den rækkefølge.
As in the case of aid referred to in the first two procedures, the rules applicable to rescuing and restructuring firms in difficulty at the time the aid in question was granted were, in chronological order, points 177, 227 and 228 of the Eighth Report on Competition Policy and the 1994, 1997 and 1999 Guidelines.
I det foreliggende tilfælde skal rammebestemmelserne fra 2004 føjes til listen, idet ordningen udløb den 31. december 2005 i visse amter.
In the case under consideration, as the regime expired on 31 December 2005 in certain Prefectures, the 2004 Guidelines should be added to this list.
I artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1535/2007 står der, at »forordningen finder anvendelse på støtte, som før den 1. januar 2008 er ydet til virksomheder i landbrugsproduktionssektoren, hvis støtten opfylder alle betingelser i artikel 1 til 4, med undtagelse af kravet om den udtrykkelige henvisning til denne forordning, jf. artikel 4, stk. 1, første afsnit.« Forordningen finder dog ikke anvendelse på primærproduktion af landbrugsprodukter.
Article 6(1) of Regulation (EC) No 1535/2007 stipulates that ‘this Regulation shall apply to aid granted before 1 January 2008 to undertakings in the sector of agricultural production, provided that such aid fulfils all the conditions laid down in Articles 1 to 4, except for the reference requirement clearly set out in this Regulation in the first subparagraph of Article 4(1)’. The Regulation only applies to primary agricultural production, however.
I andre sektorer end landbrugssektoren (med andre ord i den foreliggende sag de forskellige sektorer, der er nævnt i denne afgørelse, med undtagelse af skibsbygningssektoren, som behandles i betragtning 80 og 81 herunder [28]) var det den de minimis-regel, som blev omtalt i Kommissionens meddelelse af 20. maj 1992 — Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til små og mellemstore virksomheder [29] (herefter »rammebestemmelserne fra 1992«), der var gældende på det tidspunkt, hvor den omhandlede støtte blev tildelt. Heraf fremgår det, at »engangsstøtte på op til 50000 ECU til en given udgiftskategori således ikke længere anmeldes i henhold til [EF-traktatens] [30] artikel 93, stk. 3. Det samme gælder støtteordninger, hvorved den støtte, en virksomhed kan få udbetalt til en given udgiftstype, begrænses til 50000 ECU over en treårig periode. Det er dog en forudsætning, at der til den pågældende støtte eller støtteordning er knyttet den udtrykkelige betingelse, at yderligere støtte til samme virksomhed for samme udgiftstype fra andre ordninger ikke bringer den samlede støtte til virksomheden op over 50000 ECU.« Denne regel blev derefter omdefineret i Kommissionens meddelelse om de minimis-støtteordninger fra 1996 [31] (herefter »rammebestemmelserne fra 1996«), hvori de minimis-støttebeløbet blev fastsat til 100000 ECU for samme periode, og siden i Kommissionens forordning (EF) nr. 69/2001, hvorefter samme beløb blev fastsat til 100000 EUR for samme periode.
In sectors other than the agricultural sector (that is to say, in this case, the different sectors mentioned in this Decision, with the exception of the shipping sector, which will be addressed in recitals 80 and 81 below [28]), the de minimis rule set out in the Commission’s Communication of 20 May 1992 — Community guidelines on State aid for small and medium-sized enterprises [29] (hereinafter, ‘the 1992 Guidelines’) was applicable at the time when the aid measures in question were granted. The Communication stipulated that ‘one-off payments of aid of up to ECU 50000, in respect of a given type of expenditure and schemes under which the amount of aid a given firm may receive in respect of a given type of expenditure over a three-year period is limited to that figure, will no longer be considered notifiable under Article 93(3) [of the EC Treaty] [30], provided that it is an express condition of the award or scheme that any further aid the same firm may receive in respect of the same type of expenditure from other sources or under other schemes does not take the total aid the firm receives above the ECU 50000 limit.’ This rule was subsequently amended in the 1996 Commission notice on the de minimis rule for State aid [31] (hereinafter ‘the 1996 Notice’), which set the amount of de minimis aid at ECU 100000 for the same period, and thereafter in Regulation (EC) No 69/2001, which set the amount at EUR 100000 for the same period.
Fra den 1. januar 1998 til den 30. juni 2000
From 1 January 1998 to 30 June 2000 (98) In 1997, the conditions set out in recital 90 were replaced by the provisions of Communication from the Commission — Community guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty (hereinafter ‘the 1997 Guidelines’) [37].
Fra den 1. juli 2000 til den 30. juni 2003
From 1 July 2000 until 30 June 2003 (102) The 1997 Guidelines were replaced on 9 October 1999 with the Community Guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty (hereinafter ‘the 1999 Guidelines’) [38].
EUT L 325 af 28.10.2004, s. 4. Forordning (EF) nr. 1860/2004 blev ophævet og erstattet den 1. januar 2008 af Kommissionens forordning (EF) nr. 1535/2007.
OJ L 325, 28.10.2004, p. 4. Regulation (EC) No 1860/2004 was repealed and replaced by Commission Regulation (EC) No 1535/2007 on 1 January 2008.
EFT L 91 af 6.4.1990, s. 1. Forordning (EØF) nr. 866/90 blev ophævet og erstattet af Rådets forordning (EF) nr. 951/97 (EFT L 142 af 2.6.1997, s. 22).
OJ L 91, 6.4.1990, p. 1. Regulation (EEC) No 866/90 was repealed and replaced by Council Regulation (EC) No 951/97 (OJ L 142, 2.6.1997, p. 22).
Rådets afgørelse 2012/308/FUSP
Council Decision 2012/308/CFSP
om Den Europæiske Unions tiltrædelse af traktaten om venskab og samarbejde i Sydøstasien
on the accession of the European Union to the Treaty of Amity and Cooperation in Southeast Asia
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 37 sammenholdt med artikel 31, stk. 1,
Having regard to the Treaty on European Union, and in particular Article 37 in conjunction with Article 31(1) thereof,
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 209 og 212 sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a), og artikel 218, stk. 8, andet afsnit,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Articles 209 and 212 in conjunction with Article 218(6)(a) and Article 218(8), second subparagraph, thereof,
under henvisning til fælles forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og Europa-Kommissionen,
Having regard to the joint proposal of the High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy and of the European Commission,
Traktaten om venskab og samarbejde i Sydøstasien (»traktaten«) blev undertegnet den 24. februar 1976 af Republikken Indonesien, Malaysia, Republikken Filippinerne, Republikken Singapore og Kongeriget Thailand.
The Treaty of Amity and Cooperation in Southeast Asia (‘the Treaty’) was signed on 24 February 1976 by the Republic of Indonesia, Malaysia, the Republic of the Philippines, the Republic of Singapore and the Kingdom of Thailand.
Siden datoen for undertegnelse er de følgende lande blevet signatarer af traktaten: Negara Brunei Darussalam, Kongeriget Cambodja, Den Demokratiske Folkerepublik Laos, Burma/Myanmar, Den Socialistiske Republik Vietnam, Den Uafhængige Stat Papua Ny Guinea, Folkerepublikken Kina, Republikken Indien, Japan, Den Islamiske Republik Pakistan, Republikken Korea, Den Russiske Føderation, New Zealand, Mongoliet, Forbundsstaten Australien, Den Franske Republik, Den Demokratiske Republik Østtimor, Folkerepublikken Bangladesh, Den Demokratiske Socialistiske Republik Sri Lanka, Den Demokratiske Folkerepublik Korea, Amerikas Forenede Stater, Republikken Tyrkiet og Canada.
Since the date of signature, the following countries have also become signatories of the Treaty: Brunei Darussalam, the Kingdom of Cambodia, the Lao People’s Democratic Republic, Burma/Myanmar, the Socialist Republic of Vietnam, the Independent State of Papua New Guinea, the People’s Republic of China, the Republic of India, Japan, the Islamic Republic of Pakistan, the Republic of Korea, the Russian Federation, New Zealand, Mongolia, the Commonwealth of Australia, the French Republic, the Democratic Republic of East Timor, the People’s Republic of Bangladesh, the Democratic Socialist Republic of Sri Lanka, the Democratic People’s Republic of Korea, the United States of America, the Republic of Turkey and Canada.
Formålet med traktaten er at fremme fred, stabilitet og samarbejde i regionen.
The Treaty aims to promote peace, stability and cooperation in the region.
I traktaten opfordres der med henblik herpå til at bilægge tvister med fredelige midler, bevare freden, forhindre konflikter og styrke sikkerheden i Sydøstasien.
To this end, it calls for the settlement of disputes by peaceful means, the preservation of peace, the prevention of conflicts and the strengthening of security in Southeast Asia.
De regler og principper, der er fastsat i traktaten, er således overensstemmende med målene for Unionens fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik.
Hence, the rules and principles set out in the Treaty correspond to the objectives of the Union’s common foreign and security polity.
Det fremgår endvidere af traktaten, at samarbejdet på det økonomiske, handelsmæssige, sociale, tekniske og videnskabelige område skal styrkes, og at der skal sættes gang i den økonomiske vækst i regionen ved at fremme en bedre udnyttelse af landbruget og industrierne i staterne i Sydøstasien, en udbygning af deres handel og en forbedring af deres økonomiske infrastruktur.
Furthermore, the Treaty provides for enhancing cooperation in economic, trade, social, technical and scientific fields as well as for the acceleration of economic growth in the region by promoting a greater utilisation of the agriculture and industries of the nations in Southeast Asia, the expansion of their trade and the improvement of their economic infrastructure.
Traktaten fremmer derfor samarbejde med udviklingslandene i regionen samt økonomisk, finansielt og teknisk samarbejde med ikkeudviklingslande.
Therefore, the Treaty promotes cooperation with the developing countries of that region as well as economic, financial and technical cooperation with countries other than developing countries.
Rådet gav på sit møde den 4.-5. december 2006 formandskabet og Kommissionen bemyndigelse til at forhandle om Unionens og Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af traktaten.
The Council, at its meeting of 4-5 December 2006, authorised the Presidency and the Commission to negotiate the Union’s and the European Community’s accession to the Treaty.
Ved brev af 7. december 2006 underrettede Unionen og Det Europæiske Fællesskab Cambodja, som var ASEAN-koordinator for forbindelserne med Unionen, om sin beslutning om at ansøge om tiltrædelse af traktaten med forbehold af betingelserne i brevet.
By letter dated 7 December 2006, the Union and the European Community informed Cambodia, in its capacity of ASEAN Coordinator for relations with the Union, of its decision to apply for accession to the Treaty subject to the understandings expressed in the letter.
Den 28. maj 2009 erklærede Thailand, den daværende formand for ASEAN, at alle staterne i Sydøstasien gav deres samtykke til Unionens og Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af traktaten med forbehold af ikrafttrædelsen af den tredje protokol til traktaten.
On 28 May 2009, Thailand, then Chair of ASEAN, declared the consent of all the States in Southeast Asia to the accession to the Treaty by the Union and the European Community, subject to the entry into force of the Third Protocol to the Treaty.
Den tredje protokol til traktaten, som blev undertegnet den 23. juli 2010, giver regionale organisationer mulighed for at tiltræde traktaten.
The Third Protocol to the Treaty, signed on 23 July 2010, provides for the accession of regional organisations to the Treaty.
Unionen bør derfor tiltræde traktaten efter ikrafttrædelsen af den tredje protokol til traktaten —
The Union should therefore accede to the Treaty following the entry into force of the Third Protocol to the Treaty,
Unionens tiltrædelse af traktaten om venskab og samarbejde i Sydøstasien godkendes herved på Unionens vegne.
The accession of the Union to the Treaty of Amity and Cooperation in Southeast Asia is hereby approved on behalf of the Union.
Indholdet i traktaten og dens tre ændringsprotokoller samt Unionens tiltrædelsesinstrument for traktaten er knyttet til denne afgørelse.
The texts of the Treaty and its three amending Protocols, as well as the Instrument of Accession to the Treaty by the Union, are attached to this Decision.
Rådet bemyndiger hermed Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik til at undertegne og deponere tiltrædelsesinstrumentet for traktaten på vegne af Unionen.
The Council hereby authorises the High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy to sign and deposit the Instrument of Accession to the Treaty on behalf of the Union.
OVERSÆTTELSE
Treaty of Amity and Cooperation in Southeast Asia
Traktat om venskab og samarbejde i Sydøstasien Indonesien, den 24. februar 1976
Indonesia, 24 February 1976
De høje kontraherende parter,
The High Contracting Parties:
SOM ER BEVIDSTE OM de eksisterende historiske, geografiske og kulturelle bånd, der har knyttet deres befolkninger sammen,
CONSCIOUS of the existing ties of history, geography and culture, which have bound their peoples together;
SOM BESTRÆBER SIG PÅ at fremme regional fred og stabilitet ved at udvise respekt for retfærdighed og retsstatsprincippet og styrke den regionale modstandsdygtighed i deres forbindelser,
ANXIOUS to promote regional peace and stability through abiding respect for justice and the rule or law and enhancing regional resilience in their relations;
SOM ØNSKER at fremme fred, venskab og gensidigt samarbejde i spørgsmål, der berører Sydøstasien, i overensstemmelse med ånden og principperne i De Forenede Nationers pagt, de ti principper, som blev vedtaget på den asiatisk-afrikanske konference i Bandung den 25. april 1955, erklæringen om Sammenslutningen af Stater i Sydøstasien undertegnet i Bangkok den 8. august 1967 og den erklæring, som blev undertegnet i Kuala Lumpur den 27. november 1971,
DESIRING to enhance peace, friendship and mutual cooperation on matters affecting Southeast Asia consistent with the spirit and principles of the Charter of the United Nations, the Ten Principles adopted by the Asian-African Conference in Bandung on 25 April 1955, the Declaration of the Association of Southeast Asian Nations signed in Bangkok on 8 August 1967, and the Declaration signed in Kuala Lumpur on 27 November 1971;
SOM ER OVERBEVISTE OM, at bilæggelsen af uenigheder eller tvister mellem deres lande bør reguleres af rationelle, effektive og tilstrækkeligt fleksible procedurer, således at negative holdninger, der kan bringe samarbejdet i fare eller hindre det, undgås,
CONVINCED that the settlement of differences or disputes between their countries should be regulated by rational, effective and sufficiently flexible procedures, avoiding negative attitudes which might endanger or hinder cooperation;
SOM MENER, at det er nødvendigt at samarbejde med alle fredsvenlige nationer, både i og uden for Sydøstasien, for at fremme fred, stabilitet og harmoni i verden,
BELIEVING in the need for cooperation with all peace-loving nations, both within and outside Southeast Asia, in the furtherance of world peace, stability and harmony;
SOM HØJTIDELIGT ER BLEVET ENIGE OM at indgå en traktat om venskab og samarbejde med følgende ordlyd:
SOLEMNLY AGREE to enter into a Treaty of Amity and Cooperation as follows:
KAPITEL I: FORMÅL OG PRINCIPPER
CHAPTER I: PURPOSE AND PRINCIPLES
Formålet med denne traktat er at fremme vedvarende fred, varigt venskab og samarbejde mellem parternes befolkninger, hvilket vil bidrage til at øge deres styrke og solidaritet og skabe tættere forbindelser.
The purpose of this Treaty is to promote perpetual peace, everlasting amity and cooperation among their peoples which would contribute to their strength, solidarity and closer relationship,
De indbyrdes forbindelser mellem de høje kontraherende parter styres af følgende grundlæggende principper:
In their relations with one another, the High Contracting Parties shall be guided by the following fundamental principles:
gensidig respekt for uafhængighed, suverænitet, lighed, territorial integritet og alle nationers nationale identitet
Mutual respect for the independence, sovereignty, equality, territorial integrity and national identity of all nations;
hver stats ret til at regulere sine nationale forhold uden indblanding udefra og fri for undergravende virksomhed eller tvang
The right of every State to lead its national existence free from external interference, subversion or coercion;
ingen indgriben i hinandens interne anliggender
Non-interference in the internal affairs of one another;
bilæggelse af uenigheder eller tvister med fredelige midler
Settlement of differences or disputes by peaceful means;
afståelse fra trusler om eller brug af vold
Renunciation of the threat or use of force;
effektivt samarbejde med hinanden.
Effective cooperation among themselves.
KAPITEL II: VENSKAB
CHAPTER II: AMITY
Med henblik på opfyldelsen af formålet med denne traktat bestræber de høje kontraherende parter sig på at udvikle og styrke de traditionelle, kulturelle og historiske bånd, der binder dem sammen via venskab, godt naboskab og samarbejde, og opfylder i god tro deres forpligtelser i medfør af denne traktat.
In pursuance of the purpose of this Treaty the High Contracting Parties shall endeavour to develop and strengthen the traditional, cultural and historical ties of friendship, good neighbourliness and cooperation which bind them together and shall fulfil in good faith the obligations assumed under this Treaty.
For at fremme en større gensidig forståelse tilskynder de høje kontraherende parter til, at der skabes kontakt og forbindelser mellem deres befolkninger, og letter muligheden herfor.
In order to promote closer understanding among them, the High Contracting Parties shall encourage and facilitate contact and intercourse among their peoples.
KAPITEL III: SAMARBEJDE
CHAPTER III: COOPERATION
De høje kontraherende parter fremmer aktivt samarbejde på det økonomiske, sociale, tekniske, videnskabelige og administrative område og i spørgsmål, der vedrører fælles idealer og ambitioner om international fred og stabilitet i regionen, og i alle andre spørgsmål af fælles interesse.
The High Contracting Parties shall promote active cooperation in the economic, social, technical, scientific and administrative fields as well as in matters of common ideals and aspirations of international peace and stability in the region and all other matters of common interest.
I medfør af artikel 4 gør de høje kontraherende parter på såvel multilateralt som bilateralt plan deres yderste på grundlag af principperne om lighed, ikke-forskelsbehandling og gensidige fordele.
Pursuant to Article 4 the High Contracting Parties shall exert their maximum efforts multilaterally as well as bilaterally on the basis of equality, non-discrimination and mutual benefit.
De høje kontraherende parter samarbejder om at fremskynde den økonomiske vækst i regionen for at styrke grundlaget for et velstående og fredeligt fællesskab af nationer i Sydøstasien.
The High Contracting Parties shall collaborate for the acceleration of the economic growth in the region in order to strengthen the foundation for a prosperous and peaceful community of nations in Southeast Asia.
De fremmer med henblik herpå en bedre udnyttelse af deres landbrug og industrier, en udbygning af deres handel og en forbedring af deres økonomiske infrastruktur til gensidig fordel for deres befolkninger.
To this end, they shall promote the greater utilisation of their agriculture and industries, the expansion of their trade and the improvement of their economic infrastructure for the mutual benefit of their peoples.
De undersøger med henblik herpå fortsat alle muligheder for et tæt og nyttigt samarbejde med andre stater og internationale og regionale organisationer uden for regionen.
In this regard, they shall continue to explore all avenues for close and beneficial cooperation with other States as well as international and regional organisations outside the region.
De høje kontraherende parter styrker det økonomiske samarbejde for at skabe social retfærdighed og hæve levestandarden for befolkningerne i regionen.
The High Contracting Parties, in order to achieve social justice and to raise the standards of living of the peoples of the region, shall intensify economic cooperation.
De vedtager med henblik herpå passende regionale strategier for økonomisk udvikling og gensidig bistand.
For this purpose, they shall adopt appropriate regional strategies for economic development and mutual assistance.