natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For så vidt angår Kommissionens argument om, at konkurrencevilkårene i det indre marked kunne fordrejes i kraft af den skarpe konkurrence i landbrugssektoren, er det kun bekendtgørelse nr. 1648/B22 af 13.1.1994 blandt alle de undersøgte bekendtgørelser, der vedrører industrielle husdyrbrug. I øvrigt udgjorde kødproduktionen i perioden 1995-2004 i amterne Évros, Rhodópi og Xánthi kun en lille del af de pågældende amters landbrugsproduktion, og i den omhandlede periode forblev bruttonationalproduktet (BNP) i disse amter (både absolut og pr. capita) — om end det var steget — mindre end det nationale gennemsnit.
with regard to the Commission’s argument that the conditions of Community trade could be distorted given the high level of competition in the agricultural sector, only Decision 1648/B22/13.1.1994, among all those examined, concerns industrial livestock firms; moreover, over the period 1995-2004, meat production in the Evros, Rodopi and Xanthi Prefectures only accounted for a small proportion of agricultural production in the Prefectures in question, and, although the gross domestic product (GDP) of these Prefectures rose over that period (both in absolute terms and per capita), it remained well below the national average;
Ifølge bekendtgørelse nr. 2041901 af 16.5.1989 og 2078809 af 1989 om rentegodtgørelse på lån til driftskapital til virksomheder på Lésvos, Sámos, Khíos og Dodekánisos skal også disse virksomheder være levedygtige før og efter saneringen af deres gæld.
Ministerial Decisions Nos 2041901/16.5.1989 and 2078809/1989, which provide for interest reductions in respect of working capital loans for firms in Lesbos, Samos, Chios and the Dodecanese Prefectures, also stipulate that the firms must be viable before and after the restructuring of their debts;
De kompetente myndigheder i Grækenland er blevet bedt om at indsamle oplysninger om den faktisk ydede støtte, men har ikke kunnet levere disse oplysninger.
the competent authorities in Greece were asked to collect data on the beneficiaries and the aid actually granted, but said they were unable;
Rentegodtgørelserne finansieres over en konto i henhold til lov nr. 128/75, som ikke indeholder statslige midler, idet det drejer sig om en konto, der i det væsentlige er bestemt til omfordeling af midler.
the interest-rate reductions are financed by an account set up pursuant to Law No 128/75 which does not constitute a State resource, since it is an account intended primarily for the redistribution of funds.
Brev fra de græske myndigheder af 15. og 29. marts 2011
Letters from the Greek authorities of 15 and 29 March 2011
I deres breve af 15. og 29. marts 2011 præciserede de græske myndigheder først og fremmest udløbsdatoerne for de oprindelige bekendtgørelser om de omhandlede ordninger.
By letters dated 15 and 29 March 2011, the Greek authorities firstly stated the expiry dates for the initial Ministerial Decisions governing the schemes in question.
Der var tale om følgende datoer:
The dates are as follows:
den 30. juni 2003 for bekendtgørelse nr. 69836/B1461 (amterne Kastoria og Evia)
30 June 2003 for Decision No 69836/B1461 (Kastoria and Evia Prefectures);
den 30. juni 2000 for bekendtgørelse nr. 66336/B/398 af 14.9.1993 (amterne Florina og Kilkis)
30 June 2000 for Decision No 66336/B/398/14-9-1993 (Florina and Kilkis Prefectures);
den 31. december 2005 for bekendtgørelse nr. 1648/B.22 af 13.1.1994 (amterne Xánthi, Rhodópi og Évros)
31 December 2005 for Decision No 1648/B.22/13.1.94 (Xanthi, Rodopi and Evros Prefectures);
den 31. december 2004 for bekendtgørelse nr. 2041901 af 16.5.1989 (amterne Rhodópi, Évros, Xánthi og Dodekánisos og øerne Lésvos, Sámos og Khíos).
31 December 2004 for Decision No 2041901/16-5-1989 (Rodopi, Evros, Xanthi and Dodecanese Prefectures; islands of Lesbos, Samos and Chios).
Derefter præciserede de græske myndigheder, at levedygtighedskriteriet for virksomhederne efter gældssaneringen ikke indebar, at der udelukkende blev taget hensyn til virksomhedens levedygtighed efter gældssaneringen, men snarere at der blev foretaget en overordnet vurdering af virksomhedens levedygtighed før og efter saneringen.
The Greek authorities then indicated that the criterion regarding the viability of the firms after the restructuring did not constitute the only factor considered; rather, there was an overall assessment of the viability of the firms before and after restructuring.
De to breve indeholder også tabeller over subventionsækvivalenten for hver udbetaling af den omhandlede støtte til de modtagende virksomheder, idet formålet hermed var at afdække andelen af virksomheder, til hvilke støtten kunne falde ind under de minimis-reglen.
The letters also contain tables indicating the grant equivalent of the aid measures in question received by each beneficiary firm, with the objective of illustrating the percentage of firms for which the aid measures could fall under a de minimis scheme.
Efter deres mening viser analysen af tallene, at støtten holder sig under de minimis-loftet i 73,55-99,46 % af tilfældene alt efter den omhandlede periode og relevante bekendtgørelse.
According to the Greek authorities, analysis of the data demonstrates that the aid in question falls below the de minimis ceiling in 73,55 % to 99,46 % of cases, depending on the three-year period and the Decision considered.
De græske myndigheder præciserer endelig, at virksomheder inden for produktion, forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter ikke var støtteberettigede, og at udtrykket »minevirksomheder« dækker virksomheder, der udvinder marmor og sten.
Lastly, the Greek authorities state that agricultural product production, processing and marketing firms were not eligible for the aid and that the expression ‘mining firms’ actually designates marble and stone extraction firms.
V. VURDERING
V. EVALUATION
EKSISTENSEN AF STØTTE
EXISTENCE OF AID
I henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med det indre marked, i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.
In accordance with Article 107(1) of the Treaty, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods is, in so far as it affects trade between Member States, incompatible with the internal market.
I absolut forstand svarer den omhandlede støtte til denne definition, da den er finansieret af staten eller ved hjælp af statslige midler, den begunstiger visse virksomheder (virksomheder inden for landbrug, håndværk, industri, hotelbranchen, udvindingsindustrien — se betragtning 63 — og skibssektoren i de nævnte amter) i form af tilbud om foranstaltninger som låneomlægning, lettelser af vekselløbetider, rentegodtgørelser og garantistillelse, og den kan påvirke samhandelen [23] og fordreje konkurrencevilkårene [24].
In absolute terms, the aid measures in question correspond to this definition in the sense that they are granted by the State or through State resources, are intended for certain firms (firms in the agriculture, craft, industrial, hotel, extraction — cf. recital 63 — and shipping sectors in the aforementioned Prefectures) and favour those firms by means of measures such as restructuring their loans, reducing the size of instalments by extending the repayment period, interest-rate reductions and the granting of guarantees, and may affect trade [23] and distort competition [24].
Ganske vist har de græske myndigheder forsøgt at påvise, at den omhandlede støtte kunne falde ind under de minimis-reglen og derfor ikke udgør statsstøtte efter artikel 107, stk. 1, i TEUF.
The Greek authorities sought to demonstrate that the aid measures in question could fall under a de minimis scheme and did not therefore constitute State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Men ud over at de minimis-reglen ikke altid har været gældende i alle de berørte sektorer i den periode, hvor bekendtgørelserne, der udgør retsgrundlaget for de omhandlede støtteordninger, har fundet anvendelse, er oplysningerne ufuldstændige, hvilket de græske myndigheder også selv har indrømmet (se betragtning 62).
However, quite apart from the fact that the de minimis rule was not applicable in all the sectors concerned over the validity period of the Ministerial Decisions constituting the legal basis of the schemes in question (this was indeed one of the reasons for the opening of the procedures in question), the data is incomplete, as acknowledged by the Greek authorities themselves (cf. recital 62).
I øvrigt varierer beløbene for de minimis-støtten fra sektor til sektor (de er ikke ens for industrisektoren og landbrugssektoren), og de fremsendte tabeller giver indtryk af, at de græske myndigheder ikke rigtig har opfattet denne forskel.
Moreover, the amounts of de minimis aid vary between the sectors (they are not the same in the industrial and agricultural sectors) and the tables provided suggest that the Greek authorities were not sufficiently aware of this difference.
Endelig bemærker Kommissionen, at førnævnte tabeller, trods de græske myndigheders oplysninger om, at virksomheder inden for produktion, forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter ikke var berettigede til de omhandlede støtteordninger, tydeligt viser, at en række virksomheder i disse erhverv alligevel har fået støtte, og at de er blevet anset for at falde ind under de minimis-reglen, selv om de åbenlyst har oversteget det tilladte beløb.
Lastly, the Commission notes that, despite the Greek authorities’ claims that agricultural production, processing and marketing firms were not eligible for the aid schemes in question, the tables mentioned above clearly demonstrate that some firms in those sectors did receive aid considered to fall under a de minimis scheme even though they clearly exceed the permissible ceiling.
Kommissionen minder om, at enhver individuel støtte, der ydes i henhold til en ordning, som på tildelingstidspunktet opfylder de betingelser, som fremgår af en gældende de minimis-forordning, anses for ikke at udgøre statsstøtte efter artikel 107, stk. 1, i TEUF.
The Commission recalls that, any individual aid granted under an aid scheme that at the time it was granted satisfied the conditions laid down in an applicable de minimis regulation is deemed not to constitute State aid within the meaning of Article 107(1) of the Treaty.
I landbrugssektoren fandtes der endnu ingen EU-bestemmelser om de minimis-støtte, dengang de græske myndigheder begyndte at tildele den omhandlede støtte.
When the Greek authorities first granted the aid measures in question in the agricultural sector, no Union provisions existed on de minimis aid.
De første bestemmelser, der blev vedtaget på området, indgik i forordning (EF) nr. 1860/2004 [25].
The first provisions adopted in this respect were those of Regulation (EC) No 1860/2004 [25].
I overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1860/2004, som både finder anvendelse på primærproduktionen af landbrugsvarer og forarbejdningen og afsætningen heraf, påvirker støtte på højst 3000 EUR pr. støttemodtager over en treårig periode ikke samhandelen mellem medlemsstaterne eller fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene og falder derfor ikke ind under artikel 107, stk. 1, i TEUF.
In accordance with Regulation (EC) No 1860/2004, which relates to both primary agricultural production and the processing and marketing of agricultural products, aid not exceeding a ceiling of EUR 3000 per beneficiary over any period of three years does not affect trade between Member States, does not distort or threaten to distort competition and therefore does not fall under Article 107(1) of the Treaty.
I henhold til artikel 5 i forordning (EF) nr. 1860/2004 gælder dette også for støtte, som er bevilget før forordningens ikrafttræden, hvis støtten opfylder alle betingelserne i artikel 1 og 3.
Pursuant to Article 5 of Regulation (EC) No 1860/2004, the same applies in respect of aid granted before the entry into force of that Regulation, subject to compliance with the conditions laid down in Articles 1 and 3 thereof.
Den 1. januar 2008 blev forordning (EF) nr. 1860/2004 erstattet af Kommissionens forordning (EF) nr. 1535/2007 af 20. december 2007 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på de minimis-støtte til produktion af landbrugsprodukter [26], som forhøjer de minimis-støttebeløbet til 7500 EUR pr. støttemodtager over en periode på tre regnskabsår, uanset støttens form og indhold, og hver medlemsstats samlede loft til 0,75 % af værdien af den årlige landbrugsproduktion.
On 1 January 2008, Regulation (EC) No 1860/2004 was replaced by Commission Regulation (EC) No 1535/2007 of 20 December 2007 on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to de minimis aid in the sector of agricultural production [26], which raises the amount of de minimis aid to EUR 7500 per beneficiary over a period of three fiscal years, irrespective of the form of the aid or the objective pursued, within the limits of the maximum amount per Member State corresponding to 0,75 % of annual output.
På området forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter findes den pr. 1. januar 2007 gældende de minimis-regel i Kommissionens forordning (EF) nr. 1998/2006 af 15. december 2006 om anvendelse af traktatens artikel 87 og 88 på de minimis-støtte [27].
With regard to the processing and marketing of agricultural products, the de minimis rule applicable with effect from 1 January 2007 is set out in Commission Regulation (EC) No 1998/2006 of 15 December 2006 on the application of Articles 87 and 88 of the Treaty to de minimis aid [27].
I artikel 2, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1998/2006 fastsættes beløbet 200000 EUR pr. støttemodtager over en periode på tre regnskabsår som den grænse, hvorunder støtten ikke påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne eller fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene og derfor ikke falder ind under artikel 107, stk. 1, i TEUF.
Article 2(2) of Regulation (EC) No 1998/2006 sets at EUR 200000 per beneficiary over a period of three fiscal years the amount up to which aid does not affect trade between Member States, does not distort or threaten to distort competition and does not therefore fall under Article 107(1) of the Treaty.
I artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1998/2006 står der, at »denne forordning finder anvendelse på støtte, der inden dens ikrafttræden er ydet til virksomheder i transportsektoren og inden for forædling og afsætning af landbrugsprodukter, hvis støtten opfylder alle betingelserne i artikel 1 og 2.«
Article 5(1) of Regulation (EC) No 1998/2006 stipulates that ‘the Regulation shall apply to aid granted before its entry into force to undertakings active in the transport sector and undertakings active in the processing and marketing of agricultural products if the aid fulfils all the conditions laid down in Articles 1 and 2….’.
På den baggrund anser Kommissionen ikke den støtte, der er ydet i henhold til de undersøgte bekendtgørelser, som statsstøtte, når støtten pr. støttemodtager ikke overstiger:
Consequently, the Commission will not consider aid granted under the Ministerial Decisions analysed as State aid if it does not exceed the following levels per beneficiary:
i henseende til primærproduktion af landbrugsprodukter: 3000 EUR over en treårig periode, såfremt støtten på tildelingstidspunktet var i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1860/2004, eller 7500 EUR over en periode på tre regnskabsår, såfremt støtten på tildelingstidspunktet var i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1535/2007
in the case of primary agricultural production: EUR 3000 per three-year period, if, at the time of granting, the aid was in accordance with the provisions of Regulation (EC) No 1860/2004, or EUR 7500 per period of three fiscal years if, at the time of granting it was in accordance with the provisions of Regulation (EC) No 1535/2007;
i henseende til forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter: 3000 EUR over en treårig periode, såfremt støtten på tildelingstidspunktet var i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1860/2004, eller 200000 EUR over en periode på tre regnskabsår, såfremt støtten på tildelingstidspunktet var i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1998/2006.
in the case of the processing and marketing of agricultural products: EUR 3000 per three-year period, if, at the time of granting, the aid was in accordance with the provisions of Regulation (EC) No 1860/2004, or EUR 200000 per period of three fiscal years if, at the time of granting it was in accordance with the provisions of Regulation (EC) No 1998/2006.
Kommissionen understreger imidlertid, at kriseramte virksomheder ikke kan falde ind under bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1998/2006 eller (EF) nr. 1535/2007.
The Commission recalls, however, that firms in difficulty are not eligible for the provisions of Regulations (EC) No 1998/2006 and (EC) No 1535/2007.
I betragtning af de undersøgte ordningers udløbsdato (31. december 2005 var den sidste), og da reglerne ikke anvendes med tilbagevirkende kraft på de i betragtning 78 nævnte sektorer, anser Kommissionen ikke den støtte, der er ydet i henhold til de undersøgte bekendtgørelser, som statsstøtte, når støtten pr. støttemodtager ikke overstiger:
On account of the expiry dates for the schemes analysed (the last being 31 December 2005) and the non-retroactive applicability of the regulations in respect of the sectors mentioned under recital 78, the Commission will not consider as State aid aid granted under the Decisions analysed which does not exceed the following amounts per beneficiary:
50000 ECU over en treårig periode i perioden fra den 19. august 1992 til den 5. marts 1996, såfremt støtten på tildelingstidspunktet var i overensstemmelse med rammebestemmelserne fra 1992
ECU 50000 per three-year period between 19 August 1992 and 5 March 1996, if, at the time of granting, the aid was in accordance with the provisions of the 1992 Guidelines;
100000 ECU/EUR over en treårig periode i perioden fra den 6. marts 1996 til den 1. februar 2001, såfremt støtten på tildelingstidspunktet var i overensstemmelse med rammebestemmelserne fra 1996
ECU/EUR 100000 per three-year period between 6 March 1996 and 1 February 2001, if, at the time of granting, the aid was in accordance with the relevant provisions of the 1996 Notice;
100000 EUR over en treårig periode i perioden fra den 2. februar 2001 til den 31. december 2005, såfremt støtten på tildelingstidspunktet var i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i forordning (EF) nr. 69/2001.
EUR 100000 per three-year period between 2 February 2001 and 31 December 2005, if, at the time of granting, the aid was in accordance with the relevant provisions of Regulation (EC) No 69/2001.
Endelig gjaldt de minimis-reglen først i skibsbygningssektoren fra ikrafttrædelsen af forordning (EF) nr. 69/2001.
Lastly, in the shipbuilding sector, the de minimis rule has only been applicable since the entry into force of Regulation (EC) No 69/2001.
Derfor anser Kommissionen ikke den støtte, der er ydet i henhold til de undersøgte bekendtgørelser, som statsstøtte, når støtten pr. støttemodtager ikke overstiger 100000 EUR over en treårig periode i perioden fra den 2. februar 2001 til den 30. juni 2007, såfremt støtten på tildelingstidspunktet var i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i forordning (EF) nr. 69/2001.
Consequently, the Commission will not consider as State aid aid granted under the Ministerial Decisions analysed which do not exceed EUR 100000 per beneficiary and per three-year period over the period 2 February 2001-30 June 2007, if, at the time of granting, the aid was in accordance with the relevant provisions of Regulation (EC) No 69/2001.
De øvrige argumenter, som de græske myndigheder har fremsat for, at der ikke var tale om statsstøtte, kan ikke tages til følge af Kommissionen af nedenstående grunde, som er holdbare i hvert enkelt tilfælde, hvor argumenterne er blevet påberåbt:
The other arguments put forward by the Greek authorities to justify the absence of State aid cannot be accepted by the Commission for the following reasons, valid in every case in which those arguments were cited:
Ved at hævde, at lånesammenlægningen ikke medfører nogen stor udgift for de offentlige myndigheder (se især betragtning 57, litra a), og 58, litra a)), erkender de græske myndigheder, at operationen påfører staten en udgift eller med andre ord udgør et forbrug af statslige midler.
by claiming that the loan consolidation does not result in high costs for the public authorities (cf. recitals 57(a) and 58(a) in particular), the Greek authorities recognise that the operation imposes a cost on the State, or in other words uses State resources;
Indtil meddelelsen om anvendelse af traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte i form af garantier [32] (herefter »meddelelsen fra 2000«) trådte i kraft, blev alle garantier betragtet som indeholdende et element af statsstøtte (se betragtning 105, litra a)). Ifølge meddelelsen fra 2000 kan en garanti anses for ikke at indeholde et element af statsstøtte efter artikel 107, stk. 1, i TEUF, såfremt garantimodtagerne ikke er låntagere i økonomiske vanskeligheder og derfor i princippet ville kunne opnå et lån på markedsvilkår på finansmarkederne uden medvirken fra statens side, såfremt garantierne er knyttet til en præcis finansiel operation, vedrører et bestemt maksimalt beløb, ikke dækker mere end 80 % af restgælden på lånet eller en anden finansiel forpligtelse (medmindre det drejer sig om obligationer og lignende instrumenter) og ikke er ubegrænsede, såfremt reglerne for ordningen bygger på en realistisk vurdering af den risiko, der efter al sandsynlighed er ved at dække garantierne, som er selvfinansierende takket være de præmier, som modtagervirksomhederne betaler, såfremt ordningen indeholder de bestemmelser, ifølge hvilke garantierne ydes, og det i ordningen er bestemt, at den almindelige finansiering af ordningen skal undersøges mindst en gang om året, og såfremt præmierne dækker såvel de risici, der normalt er forbundet med ydelse af garantier, som ordningens administrative omkostninger og tillader et normalt afkast af den eventuelle startkapital, som staten har investeret i ordningen. Men de græske myndigheder fremsendte ingen oplysninger, der kunne bekræfte, at disse forudsætninger var opfyldt.
until the entry into force of the Notice on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to State aid in the form of guarantees [32] (hereinafter ‘the 2000 Notice’), all guarantees were considered to include an element of State aid (cf. recital 105(a)); the 2000 Notice states that a guarantee may be deemed not to constitute State aid within the meaning of Article 107(1) of the Treaty where the beneficiaries are not borrowers in financial difficulty and would in principle be able to obtain a loan on market conditions from the financial markets without any intervention by the State, the guarantee is linked to a specific financial transaction, is for a fixed maximum amount, does not cover more than 80 % of the outstanding loan or other financial obligation (except for bonds and similar instruments) and is not open-ended, the terms of the scheme are based on a realistic assessment of the risk so that the premiums paid by the beneficiary enterprises make it, in all probability, self-financing, the scheme provides for the terms on which future guarantees are granted and the overall financing of the scheme to be reviewed at least once a year, and the premiums cover both the normal risks associated with granting the guarantee and the administrative costs of the scheme, including, where the State provides the initial capital for the start-up of the scheme, a normal return on that capital; however, no documentation has been submitted by the Greek authorities demonstrating the applicability of this scenario in this case;