natgillin/translations-raw huggingface dataset:
IBAN-nummeret på betalingsmodtagerens betalingskonto, som skal krediteres for det opkrævede beløb
the IBAN of the payee’s payment account to be credited for the collection,
betalerens navn, hvis det kendes
where available, the payer’s name,
IBAN-nummeret på betalerens betalingskonto, som skal debiteres for det opkrævede beløb
the IBAN of the payer’s payment account to be debited for the collection,
entydig mandatreference
the unique mandate reference,
såfremt betalerens mandat er udstedt efter 31. marts 2012, datoen for mandatets undertegnelse
where the payer’s mandate is given after 31 March 2012, the date on which it was signed,
det opkrævede beløbs størrelse
the amount of the collection,
såfremt mandatet er blevet overtaget af en anden betalingsmodtager end den, der udstedte mandatet, entydig mandatreference fra den oprindelige betalingsmodtager, som udstedte mandatet
where the mandate has been taken over by a payee other than the payee who issued the mandate, the unique mandate reference as given by the original payee who issued the mandate,
betalingsmodtagerens identifikationsnummer
the payee’s identifier,
såfremt mandatet er blevet overtaget af en anden betalingsmodtager end den, der udstedte mandatet, identifikationsnummer på den oprindelige betalingsmodtager, som udstedte mandatet
where the mandate has been taken over by a payee other than the payee who issued the mandate, the identifier of the original payee who issued the mandate,
eventuelle oplysninger vedrørende overførslen fra betalingsmodtageren til betaleren
any remittance information from the payee to the payer,
De dataelementer, der er omhandlet i artikel 5, stk. 3, litra b), er følgende:
The data elements referred to in Article 5(3)(b) are the following:
navnet på betalerens reference (hvis det findes i det dematerialiserede mandat)
the payer reference party’s name (if present in dematerialised mandate),
identifikationskoden for betalerens reference (hvis det findes i det dematerialiserede mandat)
the payer reference party’s identification code (if present in dematerialised mandate),
navnet på betalingsmodtagerens reference (hvis det findes i det dematerialiserede mandat)
the payee reference party’s name (if present in the dematerialised mandate),
identifikationskoden for betalingsmodtagerens reference (hvis det findes i det dematerialiserede mandat)
the payee reference party’s identification code (if present in dematerialised mandate),
det opkrævede beløbs afviklingsdato
the settlement date of the collection,
betalingsmodtagerens betalingstjenesteudbyders reference til opkrævningen
the payee’s PSP’s reference for the collection,
mandattype
the type of mandate,
datoen for undertegnelsen af mandatet, såfremt mandatet er udstedt af betaleren efter den 31. marts 2012
the date of signing of the mandate if the mandate is given by the payer after 31 March 2012,
entydig mandatreference fra den oprindelige betalingsmodtager, som udstedte mandatet (hvis mandatet overtages af en anden betalingsmodtager end den, som udstedte mandatet)
the unique mandate reference as given by the original payee who issued the mandate (if the mandate has been taken over by another payee than the payee who issued the mandate),
identifikationsnummeret på den oprindelige betalingsmodtager, som udstedte mandatet (hvis mandatet overtages af en anden betalingsmodtager end den, som udstedte mandatet)
the identifier of the original payee who issued the mandate (if the mandate has been taken over by a payee other than the payee who issued the mandate),
eventuelle oplysninger vedrørende overførslen fra betalingsmodtageren til betaleren.
any remittance information from the payee to the payer.
De dataelementer, der er omhandlet i artikel 5, stk. 3, litra c), er følgende:
The data elements referred to in Article 5(3)(c) are the following:
betalingsordningens identifikationskode.
the identification code of the payment scheme.
De kompetente myndigheder bør tillægges beføjelse til at udføre deres overvågningsopgaver effektivt og træffe alle nødvendige foranstaltninger, herunder klagebehandling, for at sikre, at betalingstjenesteudbyderne opfylder kravene i denne forordning.
Competent authorities should be empowered to fulfil their monitoring duties efficiently and to take all necessary measures including considering complaints to ensure that PSPs comply with this Regulation.
Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de kompetente myndigheder, der udpeges i henhold til stk. 1, senest den 1. februar 2013.
Member States shall notify the Commission of the competent authorities designated under paragraph 1 by 1 February 2013.
De underretter straks Kommissionen og Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed) (EBA) om senere ændringer med hensyn til disse myndigheder.
They shall notify the Commission and the European Supervisory Authority (European Banking Authority) (EBA) without delay of any subsequent change concerning those authorities.
Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de organer, der er omhandlet i stk. 1, senest den 1. februar 2013.
Member States shall notify the Commission of the bodies referred to in paragraph 1 by 1 February 2013.
Betalingstjenesteudbydere, der udbyder betalingstjenester i euro, og som er etableret i en medlemsstat, der ikke har euroen som valuta, skal ved udbud af betalingstjenester i euro opfylde kravene i artikel 3 senest pr. 31. oktober 2016.
PSPs that offer payment services denominated in euro and that are located in a Member State which does not have the euro as its currency shall comply with Article 3 when offering payment services denominated in euro by 31 October 2016.
Hvis euroen imidlertid indføres som valuta i en sådan medlemsstat før den 31. oktober 2015, skal betalingstjenesteudbydere etableret i den pågældende medlemsstat opfylde kravene i artikel 3 inden for et år fra den dato, hvor den pågældende medlemsstat indtrådte i euroområdet.
If, however, the euro is introduced as the currency of any such Member State before 31 October 2015, the PSP located in that Member State shall comply with Article 3 within 1 year of the date on which the Member State concerned joined the euro area.
Betalingstjenesteudbydere, der er etableret i, og brugere, der gør brug af en betalingstjeneste i en medlemsstat, der ikke har euroen som valuta, skal opfylde kravene i artikel 4 og 5 senest den 31. oktober 2016.
PSPs located in, and PSUs making use of a payment service in a Member State which does not have the euro as its currency shall comply with the requirements of Articles 4 and 5 by 31 October 2016.
Oprettelsen af et integreret marked for elektroniske betalinger i euro uden sondring mellem indenlandske og grænseoverskridende betalinger er en forudsætning for, at det indre marked kan fungere hensigtsmæssigt.
The creation of an integrated market for electronic payments in euro, with no distinction between national and cross-border payments is necessary for the proper functioning of the internal market. To that end, the single euro payments area (SEPA) project aims to develop common Union-wide payment services to replace current national payment services.
Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 13, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 31. marts 2012.
The power to adopt delegated acts referred to in Article 13 shall be conferred on the Commission for a period of 5 years from 31 March 2012.
sedler og mønter, kontopenge og elektroniske penge som defineret i artikel 2, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/110/EF af 16. september 2009 om adgang til at optage og udøve virksomhed som udsteder af elektroniske penge og tilsyn med en sådan virksomhed.2) Artikel 3, stk. 1, affattes således:
“funds” means banknotes and coins, scriptural money and electronic money as defined in Article 2(2) of Directive 2009/110/EC of the European Parliament and of the Council of 16 September 2009 on the taking up, pursuit and prudential supervision of the business of electronic money institutions. (2) in Article 3, paragraph 1 is replaced by the following:
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 261/2012
Regulation (EU) No 261/2012 of the European Parliament and of the Council
om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår kontraktforhold i mælke- og mejerisektoren
amending Council Regulation (EC) No 1234/2007 as regards contractual relations in the milk and milk products sector
Flere på hinanden følgende reformer af den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter, nu indeholdt i Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) [4], har haft markedsorientering som formål, dvs. at lade prissignaler styre landbrugernes beslutninger om, hvad og hvor meget de skal fremstille, for at styrke mejerisektorens konkurrencesituation og dens bæredygtighed i forbindelse med global handel.
Successive reforms of the common market organisation covering milk and milk products, now contained in Council Regulation (EC) No 1234/2007 of 22 October 2007 establishing a common organisation of agricultural markets and on specific provisions for certain agricultural products (Single CMO Regulation) [4], have been aimed at market orientation, that is, letting price signals guide the decisions of farmers in terms of what and how much to produce, so as to strengthen the competitive situation of the dairy sector and its sustainability in the context of globalised trade.
Det blev derfor besluttet gradvist at øge kvoterne gennem vedtagelsen af Rådets forordning (EF) nr. 72/2009 af 19. januar 2009 om ændringer af den fælles landbrugspolitik ved ændring af forordning (EF) nr. 247/2006, (EF) nr. 320/2006, (EF) nr. 1405/2006, (EF) nr. 1234/2007, (EF) nr. 3/2008 og (EF) nr. 479/2008 samt om ophævelse af forordning (EØF) nr. 1883/78, (EØF) nr. 1254/89, (EØF) nr. 2247/89, (EØF) nr. 2055/93, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 2596/97, (EF) nr. 1182/2005 og (EF) nr. 315/2007 [5] (»sundhedstjekket« i 2008-2009), og dette skete med henblik på at sikre en gnidningsløs afvikling af mælkekvoteordningen i 2015.
It was therefore decided to increase quotas gradually, by adopting Council Regulation (EC) No 72/2009 of 19 January 2009 on modifications to the Common Agricultural Policy by amending Regulations (EC) No 247/2006, (EC) No 320/2006, (EC) No 1405/2006, (EC) No 1234/2007, (EC) No 3/2008 and (EC) No 479/2008 and repealing Regulations (EEC) No 1883/78, (EEC) No 1254/89, (EEC) No 2247/89, (EEC) No 2055/93, (EC) No 1868/94, (EC) No 2596/97, (EC) No 1182/2005 and (EC) No 315/2007 [5] (the ‘Health Check’ reform of 2008-2009), in order to ensure a smooth phasing out of the milk quota system by 2015.
Denne kraftige nedgang i mejerivarepriserne udmøntede sig ikke fuldt ud i lavere mejeripriser på forbrugerniveau, hvilket for downstreamsektorerne medførte en forøgelse af bruttofortjenesten for de fleste mælke- og mejeriprodukter og lande og forhindrede, at efterspørgslen derefter tilpassede sig de lave varepriser, hvilket bremsede prisfremgangen og forværrede konsekvenserne af de lave priser for mælkeproducenterne, som i mange tilfælde var alvorligt truet på deres eksistens.
This sharp decline in dairy commodity prices failed to fully translate into lower dairy prices at consumer levels, generating, for downstream sectors, a widening in the gross margin for most milk and milk sector products and countries, and preventing demand for them from adjusting to low commodity prices, slowing down price recovery and exacerbating the impact of low prices on milk producers, the viability of many of whom was put at serious risk.
Som reaktion på den vanskelige markedssituation for mælk blev der i oktober 2009 oprettet en gruppe af højtstående eksperter på mælkeområdet med det formål at drøfte mellem- og langsigtede ordninger for mælke- og mejerisektoren, der i forbindelse med afviklingen af mælkekvoteordningen i 2015 kan bidrage til at stabilisere markedet og mælkeproducenternes indkomst samt øge gennemsigtigheden i sektoren.
In response to this difficult market situation for milk, a High Level Expert Group on Milk (HLG) was set up in October 2009 with the purpose of discussing mid- and long-term arrangements for the milk and milk products sector which, in the context of the end of dairy quotas in 2015, would contribute to stabilising the market and milk producers’ incomes and to enhancing transparency in the sector.
Desuden modtog gruppen af højtstående eksperter bidrag fra indbudte akademiske eksperter, repræsentanter fra tredjelande, nationale konkurrencemyndigheder og fra Kommissionens tjenestegrene.
Furthermore, the HLG received contributions from invited academic experts, third-country representatives, national competition authorities and from the Commission’s services.
Som et første skridt omfatter denne forordning de fire første af disse områder.
As a first step, this Regulation addresses the first four of these issues.
Denne uligevægt kan medføre urimelig handelspraksis. Det skal navnlig bemærkes, at landbrugere på leveringstidspunktet ikke kender den pris, som de får for deres mælk, fordi prisen ofte fastsættes meget senere af mejerierne på basis af den opnåede merværdi, hvilket ofte ligger uden for landbrugerens kontrol.
This imbalance can lead to unfair commercial practices; in particular, farmers may not know at the moment of delivery what price they will receive for their milk because frequently the price is fixed much later by dairies on the basis of the added value obtained, which is often beyond the farmer’s control.
Der er derfor et problem med pristransmission i kæden, især hvad angår priser ab bedrift, der generelt ikke udvikler sig i takt med stigende produktionsomkostninger.
There is thus a problem of price transmission along the chain, in particular as regards farm-gate prices, the level of which generally does not evolve in line with rising production costs.
Udbuddet af mælk tilpassede sig heller ikke straks til den nedsatte efterspørgsel i løbet af 2009.
Conversely, during 2009, the supply of milk did not adjust promptly to lower demand.
I nogle store producentmedlemsstater reagerede landbrugere endog på de lavere priser ved at producere mere end i det foregående år.
Indeed, in some large producer Member States, farmers reacted to lower prices by producing more than in the previous year.
Merværdien i mejerikæden bliver i stadigt større omfang koncentreret i downstreamsektorerne, især hos mejerier og detailhandlere, som fastsætter en endelig forbrugerpris, der ikke afspejles i den pris, der betales til mælkeproducenten.
Value added in the dairy chain has become increasingly concentrated in the downstream sectors, especially dairies and retailers, with a final consumer price that is not reflected in the price paid to milk producers.
Alle aktører i mejerikæden, inklusive i distributionsleddet, bør tilskyndes til at samarbejde med henblik på at afhjælpe denne skævhed.
All actors in the dairy chain, including the distribution sector, should be encouraged to collaborate to address this imbalance.
Selv i forbindelse med mejerikooperativer, der ejes af landbrugere, og hvis forarbejdningsfaciliteter forarbejder 58 % af Unionens råmælk, er der et potentielt problem med at tilpasse udbuddet til efterspørgslen, idet landbrugerne er forpligtede til at levere deres samlede mælkemængde til deres kooperativ, og kooperativet skal modtage hele denne mælkemængde.
Even in the case of dairy cooperatives (which are owned by farmers, possess processing facilities and process 58 % of the Union’s raw milk), there is a potential failure to adapt supply to demand: farmers are obliged to deliver all their milk to their cooperative and the cooperative is obliged to accept all that milk.
Anvendelsen af formelle, skriftlige kontrakter indgået forud for levering, der indeholder de mest grundlæggende elementer, er ikke udbredt.
The use of formalised written contracts concluded in advance of delivery containing basic elements is not widespread.
Sådanne kontrakter kunne imidlertid bidrage til at pålægge operatørerne i mejerikæden et større ansvar for at tage mere hensyn til markedssignalerne, forbedre pristransmissionen og tilpasse udbuddet til efterspørgslen samt bidrage til at undgå visse urimelige handelspraksisser.
However, such contracts may help to reinforce the responsibility of operators in the dairy chain and increase awareness of the need to better take into account the signals of the market, to improve price transmission and to adapt supply to demand, as well as to help to avoid certain unfair commercial practices.
Da sådanne kontrakter ikke er omfattet af Unionens lovgivning, kan medlemsstater inden for deres egen kontraktlovgivning beslutte at gøre anvendelsen af sådanne kontrakter obligatorisk, såfremt Unionens lovgivning overholdes, navnlig i spørgsmål vedrørende det indre markeds og den fælles markedsordnings funktion.
In the absence of Union legislation concerning such contracts, Member States may, within their own contract law systems, decide to make the use of such contracts compulsory provided that in doing so Union law is respected and in particular that the proper functioning of the internal market and the common market organisation is respected.
Med henblik på at styrke stabiliteten af mejerimarkedet og afsætningsmulighederne for mælkeproducenter i visse medlemsstater, hvor anvendelsen af yderst kortfristede kontrakter er forholdsvis udbredt, bør medlemsstaterne endvidere kunne fastsætte en mindste gyldighedsperiode, der skal indgå i sådanne kontrakter og/eller tilbud.
Nevertheless, in order to strengthen the stability of the dairy market and the outlet for milk producers in certain Member States where the use of extremely short contracts is quite widespread, Member States should be allowed to set a minimum contract duration to be included in such contracts and/or offers.
Mejerikooperativer, som i deres vedtægter eller i regler og afgørelser, som bygger herpå, har bestemmelser med tilsvarende virkning som de betingelser for kontrakter, der er fastsat i denne forordning, bør af forenklingshensyn være undtaget fra et krav om at indgå skriftlige kontrakter.
Dairy cooperatives which have in their statutes or in the rules and decisions based thereon provisions with effects similar to those of the basic conditions for contracts laid down in this Regulation should, in the interests of simplicity, be exempted from a requirement that there be a written contract.
For at styrke effektiviteten af at et kontraktbaseret system, som beskrevet ovenfor, hvor mellemmænd indsamler mælk hos landbrugere for at aflevere den hos forarbejdningsvirksomheder, bør medlemsstater have mulighed for også at lade samme system finde anvendelse på de pågældende mellemmænd.
In order to strengthen the effectiveness of the contract-based system set out above, where intermediate parties collect milk from farmers to deliver to processors, Member States should be given the possibility of applying that system also to those intermediaries.
I artikel 42 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) fastsættes det, at Unionens konkurrenceregler kun finder anvendelse på produktionen af og handelen med landbrugsprodukter, i det omfang Europa-Parlamentet og Rådet beslutter dette inden for rammerne af artikel 43, stk. 2, i TEUF, hvori oprettelsen af den fælles ordning for markederne for landbrugsprodukter fastsættes.
Article 42 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) provides that Union rules on competition are to apply to production of and trade in agricultural products only to the extent determined by the European Parliament and the Council within the framework of Article 43(2) TFEU, which itself provides for the establishment of the common organisation of agricultural markets.
For at sikre en rentabel udvikling af produktionen og dermed sikre en rimelig levestandard for mælkeproducenter bør deres forhandlingsposition i forhold til forarbejdningsvirksomhederne i mejerisektoren styrkes, hvilket bør resultere i en mere rimelig fordeling af merværdi i forsyningskæden.
In order to ensure the viable development of production and thus to ensure a fair standard of living for dairy farmers, their bargaining power vis-à-vis dairy processors should be strengthened, thereby resulting in a fairer distribution of value added along the supply chain.
For at realisere disse mål med den fælles landbrugspolitik bør der i henhold til artikel 42 og artikel 43, stk. 2, i TEUF vedtages en bestemmelse, der gør det muligt for producentorganisationer, der udelukkende består af mælkeproducenter eller disses sammenslutninger, at forhandle kontraktbetingelser, herunder pris, med et mejeri for hele eller dele af medlemmernes produktion.
Therefore, in order to realise these objectives of the common agricultural policy, a provision should be adopted pursuant to Article 42 and Article 43(2) TFEU to allow producer organisations constituted solely of dairy farmers or their associations to jointly negotiate contract terms, including price, for some or all of its members’ production, with a dairy.
Imidlertid bør kun producentorganisationer, der søger om og opnår anerkendelse i henhold til artikel 122 i forordning (EF) nr. 1234/2007, have mulighed for at drage fordel af denne bestemmelse.
However, only producer organisations which seek and obtain recognition under Article 122 of Regulation (EC) No 1234/2007 should be eligible to benefit from that provision.
Endvidere bør bestemmelsen ikke gælde anerkendte producentorganisationer, herunder kooperativer, der forarbejder al råmælk fra deres medlemmer, eftersom der ikke er tale om leverancer af råmælk til andre forarbejdningsvirksomheder.
In addition, that provision should not apply to recognised producers’ organisations, including cooperatives, that process all the raw milk of their members, since no delivery of raw milk to other processors is at stake.
For ikke at undergrave kooperativernes effektive drift og af hensyn til klarheden bør det præciseres, at når en landbrugers medlemskab af et kooperativ indebærer en forpligtelse til at levere hele eller en del af den pågældende landbrugers mælkeproduktion som råmælk i henhold til betingelser, der er fastlagt i kooperativets vedtægter eller i regler og afgørelser, som bygger herpå, bør disse betingelser ikke være genstand for forhandlinger gennem en producentorganisation.
So as not to undermine the effective functioning of cooperatives and for the sake of clarity, it should be specified that, when a farmer’s membership of a cooperative entails an obligation, in respect of all or a part of that farmer’s milk production, to deliver raw milk, the conditions of which are set out in the cooperative’s statutes or in the rules and decisions based thereon, those conditions should not be subject to a negotiation through a producer organisation.
For at bevare en effektiv konkurrence på mejerimarkedet bør denne mulighed desuden være underlagt passende begrænsninger udtrykt i form af en procentdel af produktionen i Unionen og produktionen i enhver medlemsstat, der er genstand for sådanne forhandlinger.
In addition, in order to maintain effective competition on the dairy market, this possibility should be subject to appropriate limits expressed in terms of a percentage of the Union’s production and of the production of any Member State covered by such negotiations.
Den samme procentgrænse bør desuden gælde den mængde råmælk, der leveres til en given bestemmelsesmedlemsstat.
The same percentage limit should also apply to the volume of raw milk delivered to any particular Member State of destination.