natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Bemærkninger af 29.3.2011, punkt 3-4:»3. Ud over befordringspligten, men uafhængigt af denne, havde og har La Poste stadig ansvaret for nogle særlige tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, der ligger uden for postomdeling, såsom betaling af pensioner og ydelser på bopælen til personer med handicap, omdeling af valgmateriale og, navnlig, omdeling af dagblade og tidsskrifter. Disse tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse har samlet skabt nettoomkostninger, der hovedsagelig blev dækket gennem kompensationer fra staten i henhold til successive driftsaftaler med La Poste.4.
Submissions of 29.3.2011, paragraphs 3 and 4:‘3. In addition, but separately from the USO, DPLP was and still is entrusted with certain specific non-mail SGEIs, such as home-delivery of pensions and allowances for disabled persons, delivery of election documents and, most significantly, distribution of newspapers and periodicals. These SGEIs have, by and large, generated net costs and these net costs have, for the most part, been covered by State compensation pursuant to successive management contracts concluded with the State.4. Accordingly, Belgian postal legislation has always carefully distinguished between the USO and other (non-mail) SGEIs, with respect to their financing. Thus, successive management contracts between the State and DPLP have provided for periodic State compensation for the net costs of (non-mail) SGEIs, with the specific exception of the USO.’In contrast, a specific statutory provision deals separately with the possible financing of the USO burden, until recently through the possible creation of a compensation fund and, as of 2011, by providing for the possibility of a direct subsidy under conditions that mirror those in Annex I to Directive 97/67/EC, as amended by Directive 2008/6/EC.
Med henblik på finansiering har den belgiske lovgivning som følge heraf altid skelnet omhyggeligt mellem befordringspligt og øvrige tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse (ud over post). Med de successive driftsaftaler, der blev indgået mellem staten og La Poste, har man derfor afpasset de periodiske kompensationer fra staten, så de dækkede nettoomkostningerne ved tjenesteydelserne af almindelig økonomisk interesse (ud over post) med undtagelse af forsyningspligten.«Til gengæld omhandlede en særlig vedtægtsbestemmelse indtil for nylig muligheden for en separat finansiering af belastningen ved befordringspligten ved eventuelt at oprette en kompensationsfond og siden 2011 gennem muligheden for at bevilge et direkte tilskud i overensstemmelse med betingelserne i bilag I til direktiv 97/67/EF som ændret ved direktiv 2008/6/EF. Imidlertid har denne kompensationsfond aldrig været aktiveret, og den belgiske stat har aldrig ydet direkte tilskud til en tabsgivende befordringspligt.
However, this compensation fund has never been activated, nor has the Belgian State given any direct subsidy in respect of a loss-making USO.
Jf. betragtning 349 ff.
See recitals 349 et seq.
Det fastsættes i punkt 17 i rammebestemmelserne vedrørende tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse: »De indtægter, der skal tages hensyn til, skal mindst omfatte alle indtægterne ved tjenesteydelsen af almindelig økonomisk interesse. Har den pågældende virksomhed fået indrømmet særlige eller eksklusive rettigheder i forbindelse med en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse, der giver en fortjeneste, som overstiger den rimelige fortjeneste, eller har staten indrømmet den andre fordele, skal disse også tages i betragtning, uanset hvordan de klassificeres i forhold til EF-traktatens artikel 87, og lægges til virksomhedens indtægter.«
Paragraph 17 of the SGEI Framework: ‘The revenue to be taken into account must include at least the entire revenue earned from the service of general economic interest. If the undertaking in question holds special or exclusive rights linked to a service of general economic interest that generates profit in excess of the reasonable profit, or benefits from other advantages granted by the State, these must be taken into consideration, irrespective of their classification for the purposes of Article 87 of the EC Treaty, and are added to its revenue.’
I medfør af den første driftsaftale modtog DPLP ligeledes økonomiske kompensationer.
Under the first management contract, DPLP also received financial compensation.
Eller udviklingen i disse priser.
Or movements therein.
Jf. Laffont et J. Tirole, A theory of incentives in regulation and procurement, MIT Press, 1993.
Laffont and J. Tirole, A theory of incentives in regulation and procurement, MIT Press, 1993.
Deloitte, »Profit Benchmarking for DP AG — Final Report«, 22. april 2010.
Deloitte, ‘Profit Benchmarking for DP AG – Final Report’, 22 April 2010.
CRA, »Estimating a reasonable profit margin for DPLP's provision of letter services«, 1. marts 2011.
CRA, ‘Estimating a reasonable profit margin for DPLP’s provision of letter services’, 1 March 2011.
I den forbindelse finder WIK de monopolrettigheder, der er indrømmet DP, vigtige, og det gælder også de specifikke træk ved den prisreguleringsmekanisme, selskabet er underlagt.
In this respect, WIK considers important the monopoly rights granted to DP and the specificities of the price regulation mechanism under which it operates.
Jf. f.eks. afsnit 5.1.4 i WIK-undersøgelsen.
See for instance section 5.1.4 of the WIK study.
Jf. OECD's principper for afregningspriser for multinationale virksomheder og skatteforvaltninger (1995) (i det følgende OECD-principperne). Forvaltningsprincipper — tyske procedurer, artikel 482 i den amerikanske skattelovgivning IRS Tax Code.
See OECD, Transfer Pricing Guidelines for Multinational Enterprises and Tax Administrations (1995); German Administrative Principles — Procedures; Section 482 of the US IRS Tax Code.
Afkast af investeret kapital er forholdet mellem ebit og den investerede kapital, afkastningsgraden er forholdet mellem ebit og de samlede aktiver, forrentning af egenkapitalen er forholdet mellem ebit og egenkapitalen, og fortjeneste ved salg er forholdet mellem ebit og omsætningen (jf. også afsnit 5.1.5 i WIK-undersøgelsen).
The ROCE is the ratio of EBIT over capital employed; the ROA is the ratio of EBIT over total assets; the ROE is the ratio of EBIT over equity and the ROS is the ratio of EBIT over sales (see also section 5.1.5 of the WIK study).
Ebit svarer til overskud før renter og skatter.
EBIT is earnings (profit) before interest and tax.
Ebit-avancen svarer til fortjenesten ved salg.
The EBIT margin is equivalent to the ROS.
De tre prøver er dannet ved gradvist at lempe visse kriterier for sammenlignelighedsniveauet for de udvalgte selskabers aktiviteter i forhold til DP's.
The three samples were constructed by progressively relaxing some of the criteria related to the level of comparability of the selected companies’ activities to those of DP.
Ifølge WIK bør dette kriterium garantere et minimum af stordriftsfordele (jf. f.eks. tabel 7, s. 76).
According to WIK this should ensure a minimum of scale economies (see, for example, Table 7, p. 76).
WIK fremlægger resultaterne for disse to perioder hver for sig for at vise, at oplysningerne vedrørende perioden forud for 1998 »skal behandles med forsigtighed«.
WIK reports results separately for the two periods to indicate that the data for the period before 1998 ‘must be handled carefully’.
Den interkvartile afstand er afstanden mellem 25 %-fraktil og 75 %-fraktil af fordelingen, idet 25 %-fraktil og 75 %-fraktil er de niveauer, hvorunder henholdsvis 25 og 75 % af observationerne i datasættene ligger.
The interquartile range is the range between the 25th percentile and the 75th percentile of the distribution, where the 25th percentile and the 75th percentile are the points below which respectively 25 % and 75 % of the observations in the data set fall.
Med andre ord omfatter den interkvartile afstand ikke de 25 % laveste og de 25 % højeste data.
In other words, the interquartile range does not include the lowest 25 % and the highest 25 % of data points.
Et parallelt begreb, der benyttes i WIK-undersøgelsen, er 50 %-fraktil eller median, som er lig med det punkt i fordelingen, som halvdelen af observationerne ligger under, og den anden halvdel ligger over.
A related concept used in the WIK study is the 50th percentile, or the median, which equals the point of the distribution compared with which half of the observations have a lower value and half have a higher value.
I den foreliggende sag udledes størrelsen af antallet af ansatte.
Here, the number of employees is a proxy for size.
Jf. tabel 1 på s. 7 og diskussionen i punkt 26.
See Table 1 on p. 7 and the discussion in paragraph 26.
Jf. tabel 3, s. 20.
See Table 3, p. 20.
Kommissionen har beregnet, at 25 %-fraktilen svarede til […] %.
The Commission has calculated the 25th percentile to be […] %.
Den trimmede middelværdi beregnes ved at udelukke de 10 % højeste og 10 % laveste observationer (da prøven indeholder 73 observationer, betyder det, at de syv første og de syv sidste observationer udelukkes).
The trimmed mean is calculated by excluding the top 10 % and the bottom 10 % of the observations (given that the sample contains 73 observations, this means that the top seven and the bottom seven observations are excluded).
Den beregnede middelværdi efter Winsor-metoden opnås ved at erstatte de syv første og de syv sidste observationer med henholdsvis de følgende højeste og laveste observationer.
The Winsorised mean is obtained by replacing the top seven and the bottom seven observations respectively with the next highest and lowest observations.
Det præciseres ikke i analysen, hvordan den maksimale risikopræmie skal defineres.
The analysis does not specify how the maximum risk premium is to be determined.
Nærmere bestemt figurerer kun selskaber med over 1000 ansatte og indtægter eller aktiver på over 100 mio. EUR i prøven.
More specifically, only companies with more than 1000 employees and those with either more than EUR 100 million in revenues or assets are included in the sample.
Deloitte finder, at der følger særlige kommercielle træk af den forpligtelse, som pålægges en leverandør af befordringspligtydelser, til at drive et komplekst indsamlings- og omdelingsnet.
Deloitte considers that particular business characteristics arise from the requirement for a universal service provider to operate a complex collection and delivery network.
Jf. tabel 6, s. 36.
See Table 6, p. 36.
Listen over referenceselskaber i hver af de tre sektorer er anført i tabel 3, s. 31.
The list of benchmark companies in each of the three sectors is given in Table 3, p. 31.
Bemærk, at dette problem navnlig vedrører prøven af post- og pakkevirksomheder, hvor det årlige antal af observationer ifølge tabel 5, s. 35, er på 2-4 for perioden 1990-1997 imod 5-7 for perioden 1998-2007.
Note that this problem is particularly relevant for the postal and parcels sample, for which, according to Table 5, p. 35, the number of observations per year ranges from 2 to 4 for the period 1990-1997, as compared with 5 to 7 for the period 1998-2007.
Kommissionens beregninger viser, at resultaterne af prøven, der omfatter alle sektorer, ikke varierer væsentligt, hvis man kun ser på perioden 1998-2007.
The Commission’s calculations show that the results for the sample including all sectors do not differ materially if only the period 1998-2007 is considered.
For at udlede den årlige gennemsnitlige fortjeneste ved salg for brev- og pakkepostsektoren for perioden før 1997 bruger Deloitte gennemsnittet af fortjenesten ved salg for alle sektorer i løbet af denne periode justeret opad med forskellen mellem fortjenesten ved salg i brev- og pakkepostsektoren og fortjenesten ved salg for alle sektorer i perioden 1998-2007.
To derive the annual mean ROS for the postal and parcel sector for the period before 1997, Deloitte uses the average ROS of all sectors in this period adjusted upwards by the difference between the ROS of the postal and parcel sector and the ROS of all sectors for the period 1998-2007.
Den gennemsnitlige øvre værdi i intervallet er på 11,7 %, og den gennemsnitlige nedre grænse i intervallet er på 6,1 %.
The average upper bound is 11,7 % and the average lower bound is 6,1 %.
Foretages de samme beregninger på prøven, der omfatter alle sektorer, fås følgende resultater, henholdsvis: den gennemsnitlige øvre værdi i intervallet på 10,6 %, og den gennemsnitlige nedre grænse i intervallet er på 6,1 %.
If the same calculations are performed on the sample including all sectors, the average upper bound is 10,6 % and the average lower bound is 6,1 %.
Disse indvendinger gives der også udtryk for i Deloitte-II- og CRA-undersøgelserne.
These criticisms have also been expressed in the Deloitte II and CRA studies.
WIK medtager virksomheder med en omsætning på 3 mio. EUR.
WIK includes companies with an annual turnover of EUR 3 million.
Deloitte-undersøgelsen, s. 36-37.
Deloitte study, pp. 36-37.
WIK-undersøgelsen, s. 87.
WIK study, p. 87.
Ifølge DPLP er 66 % af selskabets omkostninger faste (jf. »Demonstration of DPLP's entitlement to a risk premium on reasonable profit for the period 1992-2010«, slide 8).
According to DPLP, 66 % of its costs are fixed (see ‘Demonstration of DPLP’s entitlement to a risk premium on reasonable profit for the period 1992-2010’, slide 8).
Det gælder især for Deloittes begrænsede gruppe af brev- og pakkepostvirksomheder.
This applies especially to Deloitte’s narrow sample of postal and parcel companies.
Afkastet af investeret kapital kan forstås som en (uperfekt) regnskabsmæssig substitutionsværdi for det pågældende økonomiske afkast, den interne rentefod af den investerede kapital.
The ROCE can be understood as an (imperfect) accounting proxy for the relevant economic return, the IRR on the capital invested.
Jf. Oxera (2003), Damodaran (2007).
See Oxera (2003), Damodaran (2007).
En gennemgang af Deutsche Posts årsrapporter tyder på, at kapitalintensiteten (forholdet mellem segmentaktiver og de samlede segmentindtægter som substitutionsværdi) for dets datterselskab for ekspresgods, DHL, er højere end for DP's postaktiviteter (jf. årsrapport 2004, s. 90, tabel 9, Segment Reporting).
An examination of Deutsche Post’s Annual Reports suggests that the capital intensity (the ratio of segment assets over total segment revenue as a proxy) of DHL, its express parcel subsidiary, is higher than that of DP’s mail activities (see 2004 Annual Report, p. 90, Table 9, Segment Reporting).
Jf. også WIK, brev af 5. november 2010.
See also WIK letter of 5.11.2010.
Ifølge Kommissionen er det i den foreliggende sag at foretrække at benytte medianfortjenesten ved salg i stedet for gennemsnitsfortjenesten ved salg, eftersom den første er mindre udsat for ekstremværdier end den sidste.
In the Commission’s view, it is preferable in the present case to consider the median ROS rather than the mean ROS, given that the former measure is less exposed to outliers than the latter.
Kommissionen konstaterer, at både medianen og gennemsnittet er midtpunktssøgende tendenser og bruges til at karakterisere »middelværdien«.
The Commission notes that both the median and the mean are measures of central tendency and are commonly used when characterising the ‘average’.
Det bør bemærkes, at der i de tre ekspertrapporter blev foreslået stående referenceværdier over tid for den rimelige fortjeneste ved salg, dvs. ensartede referenceværdier for hele den undersøgte periode.
It should be noted that all three expert reports proposed time-invariant benchmarks for the reasonable ROS, i.e. uniform benchmarks applicable for the whole period under consideration.
Kommissionen foreslår ikke, at der tages hensyn til tidsfaktoren som sådan, men at der skelnes mellem forskellige reguleringsperioder, hvilket teoretisk set er noget andet.
The Commission does not propose to take the time dimension into account as such, but to differentiate between the various regulatory periods, which is conceptually different.
Som f.eks. CRA foreslår, jf. ovennævnte betragtning 279.
As suggested, for instance, by CRA, see recital 280 above.
I virkeligheden kunne sidstnævnte fremgangsmåde være mere hensigtsmæssig, hvis Kommissionen rådede over et relevant udsnit af selskaber, der kunne sammenlignes med DPLP, og spørgsmålet er så, om en vis fortjeneste for DPLP ud fra en statistisk synsvinkel ville være væsentligt anderledes end gennemsnittet af udsnittet.
The latter approach could be more appropriate if the Commission had a relevant sample of firms comparable to DPLP. The question would be whether a certain observed profit level for DPLP would, from a statistical point of view, be significantly different from the sample mean.
I den sammenhæng konstaterer Kommissionen, at Deloittes skøn for tredje kvartil, især for den begrænsede prøve for post- og pakketjenester, kan være særdeles følsom over for prøvens beskedne størrelse.
In this context, the Commission notes that Deloitte’s third-quartile estimate, especially for the narrow postal and parcel sample, may be particularly sensitive to the small sample size.
Se betragtning 308.
See recital 308.
Resultaterne i CRA-undersøgelsen bygger på det samlede udsnit og repræsenterer ikke som Deloitte- og WIK-resultaterne gennemsnit af årlige skøn.
The results presented in the CRA study are based on the overall (pooled) sample and, unlike the Deloitte or WIK results, do not represent averages of the annual estimates.
Af hensyn til sammenhængen har Kommissionen beregnet gennemsnittet af årlige medianer ud fra CRA-prøven, og resultatet (6,7 %) adskiller sig ikke væsentligt fra den samlede median i CRA-undersøgelsen (6,6 %).
In order to ensure consistency, the Commission has calculated the average annual median from the CRA sample and the result (6,7 %) does not differ materially from the overall median reported in the CRA study (6,6 %).
»På grundlag af en analyse af udgifter og indtægter, jf. punkt 1, der blev udført af IBPT i samarbejde med Collège des Commissaires de La Poste, og på baggrund af de af La Poste's ledelse planlagte besparelsesforanstaltninger med henblik på at justere La Poste's omkostningsstruktur efter det europæiske gennemsnit for sektoren, fastsættes statens finansielle støtte, jf. punkt 1, til et årligt beløb på 290613000 EUR for hver af perioderne 24.9.2005-23.9.2006, 24.9.2006-23.9.2007, 24.9.2007-23.9.2008, 24.9.2008-23.9.2009 og 24.9.2009-23.9.2010.«
‘On the basis of the analysis of costs and revenues mentioned in point 1, carried out by the IBPT/BIPT in conjunction with the College of Commissioners of La Poste, and taking account of the savings measures planned by the management of La Poste in order to align the structure of La Poste’s costs with the European average for the sector, the State’s financial contribution mentioned in point 1 is fixed at an annual amount of EUR 290613000 for each of the periods 24/09/05-23/09/06, 24/09/06-23/09/07, 24/09/07- 23/09/08, 24/09/08-23/09/09, 24/09/09-23/09/10.’
Denne opfattelse af den anden og tredje driftsaftale optræder i det dokument, de belgiske myndigheder fremlagde den 14. december.
Confirmation of this view as regards the second and third management contracts can be found in the Belgian submission of 14 December.
Slide 29 i denne redegørelse viser, at kompensationen i den anden og tredje driftsaftale var baseret på faktiske omkostninger (og ikke på forud fastsatte beløb).
Slide 29 of this submission indicates that, in the second and third management contracts, compensation was based on real costs (not on lump sums).
Således hedder det i artikel 3 i den anden driftsaftale (1997-2001): »La Poste sender periodisk og på grundlag af faktiske omkostninger en faktura til staten over de ydelser, der er leveret til en lavere pris end kostprisen.«
Thus, Article 3 of the second management contract (1997-2001) states: ‘La Poste invoices the State periodically, on the basis of real costs, for the services supplied at a price lower than cost price.’
Redegørelsen indeholder ingen oplysninger om de forskellige risikofaktorers relative vægt.
The submission does not give any indication of the relative weightings of the different risk factors.
Punkt 17 i rammebestemmelserne for tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse.
Paragraph 17 thereof.
Artikel 19 »La Poste opretholder en grundlæggende infrastruktur med et passende indsamlings-, sorterings-, transport- og omdelingsnet, så selskabet kan opfylde sin befordringspligt og andre public service-opgaver, jf. artikel 2 i denne driftsaftale.«
Article 19: ‘La Poste shall maintain basic network infrastructure for collection, sorting, transport and appropriate distribution in order to meet its obligations regarding the provision of the universal service and other public service missions mentioned in Article 2 of this management contract.’
Posthuse er selvstændige postekspeditionsenheder, der drives af DPLP's personale, mens postbutikker er postekspeditionsenheder, der er beliggende i tredjemands lokaler, f.eks. supermarkeder eller biblioteker, og ikke drives af DPLP's personale.
Post offices are stand-alone outlets run and staffed by DPLP itself, whereas points poste are service counters located in third-party premises, such as supermarkets or bookstores, operating without DPLP personnel.
Alle posthuses omkostninger afholdes af DPLP, mens tredjemand, som lægger lokale til en postbutik, blot modtager et servicevederlag for de posttransaktioner, der foretages i butikken.
While all the costs of post offices are borne by DPLP, third parties hosting a point poste receive only service fees for the postal operations carried out there.
Det betyder, at postbutikkerne koster DPLP væsentligt mindre end de separate og selvstændige posthuse.
As a result, points poste are much less costly for DPLP to run than separate, stand-alone post offices.
Første driftsaftale: Artikel 1 i tillægget af 10.5.1995, anden driftsaftale: artikel 4, tredje driftsaftale: artikel 22, fjerde driftsaftale: artikel 19.
First management contract, Article 1 of the amendment of 10.5.1995; second management contract, Article 4; third management contract, Article 22; fourth management contract, Article 19.
Direktiv 2002/39/EF, betragtning 6 og direktiv 2008/6/EF, betragtning 18-22.
Directive 2002/39/EC, recital 6 and Directive 2008/6/EC, recitals 18-22.
Brev fra de belgiske myndigheder af 20. december 2011.
Letter from the Belgian authorities of 20 December 2011.
De belgiske myndigheder mener nærmere bestemt, at indførelsen af en samlet tilgang for perioderne før 2006 blev bekræftet af Kommissionens afgørelse 2011/747/EU af 24. maj 2011 om Frankrigs statsstøtte C 88/97 til Crédit Mutuel (EUT L 309 af 24.11.2011, s. 23).
The Belgian authorities consider, in particular, that the global approach for pre-2006 periods has been confirmed by Commission Decision 2011/747/EU of 24 May 2011 on State aid C 88/97 implemented by France in favour of Crédit Mutuel (OJ L 309, 24.11.2011, p. 23).
Rammebestemmelserne for tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, punkt 12, litra d).
SGEI Framework, paragraph 12(d).
De belgiske myndigheder fremsatte bemærkninger den 13. august 2009 og supplerede dem med yderligere bemærkninger den 10. september 2009, 12. oktober 2009, 23. april 2010, 26. april 2010, 19. oktober 2010, 19. november 2010, 21. december 2010, 18. januar 2011, 17. februar 2011, 2. marts 2011, 29. marts 2011, 11. april 2011, 10. maj 2011, 27. maj 2011, 14. juni 2011, 10. august 2011, 26. august 2011, 7. oktober 2011, 14. december 2011, 19. december 2011, 20. december 2011 og 26. december 2011.
The Belgian authorities submitted comments on 13 August 2009 and made further submissions on 10 September 2009, 12 October 2009, 23 April 2010, 26 April 2010, 19 October 2010, 19 November 2010, 21 December 2010, 18 January 2011, 17 February 2011, 2 March 2011, 29 March 2011, 11 April 2011, 10 May 2011, 27 May 2011, 14 June 2011, 10 August 2011, 26 August 2011, 7 October 2011, 14 December 2011, 19 December 2011, 20 December 2011 and 26 December 2011.