natgillin/translations-raw huggingface dataset:
eformen bragte finansieringen af pensioner ind under de almindelige regler uden derved at bringe selskabet i en mere gunstig konkurrencemæssig situation, da France Télécoms bidrag beregnes årligt for at rette selskabets sociale og skattemæssige bidrag ind efter konkurrenterne i telekommunikationssektoren.
The 1996 reform is claimed to have aligned the financing of the pensions with ordinary law, without having the effect of placing the undertaking in a more favourable competitive situation, since the contribution of France Télécom is calculated annually so as to align the level of social security contributions and tax payments with those of its competitors in the telecommunications sector.
Den manglende hensyntagen til bidrag, der modsvarer risici, som ikke er fælles for overenskomstansatte og tjenestemandsansatte, i beregningen af bidraget i medfør af »satsen for lige konkurrencevilkår« (TEC), er begrundet i sidstnævntes status, der f.eks. udelukker risikoen for arbejdsløshed ud over særlige tilfælde af afskedigelse.
However, not taking into account contributions corresponding to the risks not common to ordinary employees and civil servants in the calculation of the contribution in accordance with the competitively fair rate is justified on account of the status of the latter, which rules out, for example the risk of unemployment apart from in exceptional cases of dismissal or removal from post.
Den Franske Republik mener, at situationen for selskabets konkurrenter i Frankrig skal være referencerammen, når det skal bestemmes, om France Télécoms omkostninger var normale eller anormale.
The French Republic considers that the situation of the competitors of the undertaking in France must constitute the reference framework for determining whether the costs payable by France Télécom are normal or abnormal.
I betragtning af den urimelige, uretfærdige og på sigt uholdbare byrde, 1990-loven pålagde France Télécom som en undtagelse fra de almindeligt gældende regler betød afskaffelsen og tilpasningen til konkurrenternes situation i medfør af 1996-reformen i det konkrete tilfælde blot, at der blev genindført normale konkurrencevilkår.
In the present case, taking account of the exorbitant, derogating from ordinary law, inequitable and unsustainable burden imposed on France Télécom by the 1990 Law, its abolition and the alignment with the situation of competitors provided for in the 1996 reform simply re-established the normal conditions of competition.
France Télécom er i øvrigt ikke blevet kompenseret for selskabets ulemper under denne ordning, selv om selskabet — som det fremgår af dets bemærkninger — stadig lider under strukturelle ulemper, meromkostninger og stivheder som følge af den status, der gælder for de tjenestemandsansatte, hvad angår ledsageforanstaltninger i forbindelse med tjenestemænds fratrædelse eller overførsel til statsforvaltningen, omkostninger i forbindelse med videreuddannelse og øgede lønomkostninger.
For that matter, France Télécom has not been compensated for the disadvantages suffered under these arrangements, whereas, as emphasised in its comments, it still has to cope with structural disadvantages, additional costs and inflexibilities on account of the status applicable to the civil servants it employs as regards financial measures associated with departure or return to the public administration, vocational training measures or higher wage cost.
Den nuværende ordning, der følger af reformen, giver derfor ikke France Télécom fordele og indeholder derfor ingen statsstøtteelementer i medfør af traktaten.
Consequently, the current arrangements resulting from the reform confer no advantage on France Télécom and therefore contain no element of State aid within the meaning of the Treaty.
Denne fortolkning følger af de generelle principper fra Unionens retspraksis, ifølge hvilke kun indgreb, der letter de byrder, som normalt belaster en virksomheds budget, udgør statsstøtte, og en lov, der betyder, at en virksomheds budget ikke belastes af en byrde, som i en normal situation ikke ville forekomme, udgør ikke statsstøtte [47].
This interpretation is based on the general principles derived by the Union courts according to which, since only measures which lighten the burdens normally assumed in an undertaking’s budget constitute State aid, a law which makes it possible to prevent an undertaking’s budget being burdened by a cost which, under normal circumstances, would not have existed, does not constitute State aid [47].
Det samme gælder foranstaltninger, der frigører en offentlig konkurrent for en strukturel ulempe i forhold til dets private konkurrenter [48].
This would also be the case of measures relieving a public competitor from a structural disadvantage in relation to its private competitors [48].
Denne fortolkning er også i overensstemmelse med Kommissionens praksis [49].
This interpretation is also regarded as being in conformity with the Commission’s practice [49].
Generelt finder Den Franske Republik det ikke relevant i denne procedure at inddrage de kompensations- og overkompensationsmekanismer, ifølge hvilke France Télécom afviklede sine forpligtelser mellem 1991 og 1996 (se tabel 1) for at fastslå, om der foreligger støtte, eller den dato, fra hvilken en given fordel som følge af 1996-reformen, der ikke indeholder nogen bestemmelser i den henseende, skulle være opstået.
Finally, more generally, the French Republic does not consider it relevant to include in the present procedure the compensation and over-compensation mechanisms under which France Télécom paid the costs between 1991 and 1996 (see Table 1) to determine the existence of aid or the date on which an advantage resulting from the reform introduced by the 1996 Law, which contains no provision to this effect, arose.
Betalingen af disse bidrag var også en følge af en undtagelsesordning i forhold til de almindeligt gældende regler, hvor den pensionsordning, der var gældende for France Télécom, blev betragtet som en selvstændig ordning, hvilket ikke har været tilfældet siden 1997.
The payment of such costs also resulted from a scheme departing from the ordinary arrangements in which the pensions scheme applicable to France Télécom was considered as an autonomous scheme, which was no longer the case from 1997.
Spørgsmålet om en eventuel statsstøttes forenelighed med det indre marked
Concerning the compatibility of possible State aid with the internal market
Under alle omstændigheder mener Den Franske Republik, at hvis 1996-reformen vedrørende France Télécom skulle udgøre statsstøtte, bør den anses som forenelig med det indre marked med henvisning til den analyse, Kommissionen anvendte i La Poste-beslutningen [50].
In any event, the French Republic considers that if the 1996 reform relating to France Télécom were to constitute State aid, this should be declared compatible with the internal market, in accordance with the analysis followed by the Commission in its La Poste decision [50].
eformen frigør France Télécom for en strukturel omkostning, som påvirkede selskabets konkurrenceevne på et marked, der var ved at blive liberaliseret, og disse bidrag blev fra det tidspunkt beregnet på et grundlag, der skulle sikre lige konkurrencevilkår for fælles risici.
The 1996 reform releases France Télécom from a structural burden which was affecting its competitiveness in a market in the process of liberalisation and its contributions are henceforth calculated on the basis of a competitively fair rate for the common risks.
Det forhold, at det bidrag, France Télécom har betalt siden 1997, kun tager højde for risici, som er fælles for tjenestemænd og overenskomsansatte, er ikke til hinder for forenelighed med det indre marked.
The fact that the contribution paid by France Télécom since 1997 does not include the risks not common to private sector employees would not preclude compatibility with the internal market.
I den henseende viser tabel 4, der er baseret på oplysninger fra Den Franske Republik, forskellen mellem det bidrag, France Télécom betaler, og det bidrag, selskabet ville have betalt, hvis de risici, der ikke er fælles, indgik i beregningen, med fradrag af de ydelser, som France Télécom selv har forsikret, og andre bidrag, der er pålagt selskabet i forhold til konkurrenterne.
In this regard, Table 4, derived from information provided by the French Republic, illustrates the difference between the contribution paid by France Télécom and what it would have paid if the non-common risks had been included in the calculation, minus the benefits self-insured by France Télécom and other levies that put more of a strain on it than its competitors.
France Télécoms arbejdsgiverbidrag i perioden 1997-2010 beregnet ud fra satsen for lige konkurrencevilkår (TEC) og en ændret sats for konkurrencevilkår (TEC*), der inddrager risici, der ikke er fælles
Employer’s contribution from France Télécom between 1997 and 2010 calculated on the basis of the competitively fair rate applied (TEC) and a competitively fair rate adjusted to integrate the non-common risks (TEC*)
TEC
TEC*
TEC- TEC*
TEC-TEC*
Den Franske Republik mener, at fra 1997 frem til 2043 vil nutidsværdien af France Télécoms faktisk betalte og kommende bidrag udgøre 13,5 mia. EUR. En sats for lige konkurrencevilkår ændret ved i beregningen at inddrage risici, som ikke er fælles, med fradrag af bidrag, der er pålagt France Télécom, men ikke dets konkurrenter, fører til et højere årligt bidrag for samme periode, nemlig 16,7 mia. EUR. De franske myndigheder finder ikke inddragelse af disse risici relevant, men har beregnet, at forskellen (3,2 mia. EUR) i høj grad opvejes af det ekstraordinære engangsbidrag på 5,7 mia. EUR, som France Télécom betalte i 1997.
The French Republic considers that, since 1997 and until 2043, the discounted value of the contributions actually paid and to be paid by France Télécom is EUR 13,5 billion. A competitively fair rate adjusted to take into account the non-common risks in the calculation, minus the contributions imposed on France Télécom and not on its competitors, would lead to a higher annual contribution for the same period, i.e. EUR 16,7 billion. Whilst considering the inclusion of these risks as irrelevant, the French authorities calculated that the difference (EUR 3,2 billion) would be largely offset by the exceptional flat-rate contribution of EUR 5,7 billion paid by France Télécom in 1997.
Den Franske Republik mener, at man ligesom i La Poste-beslutningen [51] kan antage, at dette engangsbidrag kan sammenlignes med et udligningsbeløb, der kompenserer for betaling af de bidrag, der følger af en ændret sats, som inddrager bidrag for risici, der ikke er fælles.
In the French Republic’s opinion, it can be considered, as in the La Poste decision [51], that this flat-rate contribution can be assimilated to a balance compensation that could offset the payment of the contributions associated with an adjusted rate including the contributions for non-common risks.
Det ser således ud til, at dette udligningsbeløb på nuværende tidspunkt overstiger det beløb, der fremkommer som forskellen mellem den sats, der blev fastsat ved 1996-reformen, og den ændrede sats, der er angivet i tabel 4, således at dette udligningsbeløb ikke på noget tidspunkt opbruges fuldstændigt som følge af de forskellige satser.
In this case, it appears that the amount of this balance compensation currently exceeds the amount resulting from the difference between the rate set by the 1996 reform and the adjusted rate indicated in Table 4 and that the amount of the balance compensation will never be used up in full by the divergence in rates.
I det tilfælde er den tvivl, Kommissionen gav udtryk for i sin beslutning om at indlede proceduren med hensyn til fraværet af egentlige ensartede konkurrencevilkår mellem France Télécom og dets konkurrenter, grundløs.
Under these circumstances, the doubts expressed by the Commission in its decision initiating the procedure regarding the absence of a true level playing field between France Télécom and its competitors would be resolved.
Den Franske Republik mener, at reformen af finansieringen af pensionerne til tjenestemandsansatte i La Poste, der blev indført i 2006, og som var inspireret af reformen i France Télécom i 1996, helt og holdent kan sammenlignes med sidstnævnte i alle væsentlige aspekter.
For the French Republic, the reform of the arrangements for financing the retirement pensions of civil servants working for La Poste, introduced in 2006 and inspired by that of France Télécom in 1996, is perfectly comparable with the latter, with regard to the key aspects.
I betragtning af denne parallelisme er der intet, der kan begrunde, at Kommissionen ikke baserer sig på præcedens vedrørende La Poste.
In view of this parallelism, there is no justification for the Commission to diverge from the precedent set with La Poste.
Kommissionen bør bl.a. acceptere, at det ekstraordinære engangsbidrag, der blev pålagt France Télécom, inddrages i analysen af, om reformen skabte lige konkurrencevilkår, og de facto betragtes som et forskud på bidrag for ikkefælles risici.
In particular, the Commission should accept that the exceptional flat-rate contribution imposed on France Télécom is taken into consideration in the analysis of the level playing field arising from the reform, considering it de facto as an advance on the payment of the contributions associated with the non-common risks.
I modsat fald skulle debatten i nationalforsamlingen og senatet, hvor der på det tidspunkt var tale om en finansiel dækning i en tiårsperiode, have været baseret på punktuelle erklæringer.
On the other hand, the debates at the National Assembly and the Senate referring at the time to a 10-year period of financial cover for the reform apparently arose from ad hoc statements.
Et sådant ræsonnement findes ikke i begrundelsen for lovforslaget og heller ikke i de omhandlede love eller gennemførelsesakter.
Such reasoning is not to be found in either the explanatory memorandums to the draft laws or the acts in question or the texts adopted to implement them.
Lovgiverens hensigt i 1996 var at fastsætte France Télécoms pensionsbidrag på et niveau, der svarede til konkurrenternes, og ikke at fratage reformen virkninger i en tiårig periode, som det synes at fremgå af det ræsonnement, som Kommissionen kunne godtage på baggrund af erklæringer uden sammenhæng.
The legislature’s intention in 1996 was apparently to set the costs for France Télécom retirement pensions at a level equivalent to that of the competitors and not to render the reform void for a 10-year period, as would appear from the reasoning that the Commission could adopt if it relies on out-of-context declarations.
Det parlamentariske arbejde viser utvetydigt, at størrelsen af bidraget blev beregnet som et fast beløb uden forbindelse med de omkostninger, som staten faktisk påtog sig.
The parliamentary work seems to indicate unequivocally that the amount of the contribution was fixed as a flat rate, without any link to the burden that the State will in fact have to assume.
I sin afgørelse nr. 96-385 DC af 30. december 1996 fastslog Forfatningsrådet på den ene side, at engangsbidraget på 37,5 mia. FRF var begrundet med statens overtagelse af pensioner til tjenestemænd, uden at det modsvarede beløbet, og på den anden side, at betalingerne til statens budget ikke ville blive øremærket til en bestemt udgift, men bidrage til at skabe balance på budgettet i overensstemmelse med artikel 18 i bekendtgørelse af 2. januar 1959 om finanslove.
Likewise, in its Decision No 96-385 DC of 30 December 1996, the Constitutional Council pointed out that the flat-rate contribution of FRF 37,5 billion was justified by the State financing of the retirement pensions of the civil servants, without constituting compensation, whereas, on the other hand, the payments to the State budget would not be earmarked for a specific expenditure and would contribute to the general conditions for the balance of this budget, in accordance with Article 18 of the Ordinance of 2 January 1959 on the Organic Law relating to Finance Bills (ordonnance organique du 2 janvier 1959 relative aux lois de finances).
Den Franske Republik anfører, at den præcise størrelse af det ekstraordinære bidrag blev fastsat i finansloven for 1997, ikke under hensyntagen til en tiårig periode, i hvilken bidraget skulle sikre »tilbagebetaling« til staten, men derimod under hensyntagen til virkningen for France Télécoms regnskab, som skulle forblive holdbar.
For the French Republic, the precise amount of the exceptional contribution was established by the Finance Act 1997, taking account not of a 10-year period during which this contribution would be used to ‘repay’ the State, but on the contrary, depending on the effect on the balance-sheet structure of France Télécom, which was to remain tolerable.
Beregningen af beløbet blev ikke foretaget med henblik på at kompensere statens omkostninger, men ud fra selskabets bidragsevne.
Its amount would not be gauged using the logic of compensation of costs to the State, but taking account of the contributive capacity of the undertaking.
Den måde, hvorpå dette bidrag er blevet forvaltet uden sammenhæng med de reelt udbetalte pensioner siden 1997, viser, at der var tale om et fast beløb.
The way in which this contribution was managed dissociated from the retirement benefits actually paid since 1997 confirms its flat-rate nature.
Den Franske Republik mener ikke, at France Télécom kunne have klaret sig på markedet uden reformen med en bidragssats på 77 % af den indeksbaserede bruttoløn i 2010 og en henlæggelse i regnskabet til pensionsforpligtelser til de ansatte tjenestemænd.
The French Republic considers that France Télécom would have been evicted from the market without the reform, with contribution rates reaching 77 % of the gross index-related salary in 2010 and provisioning in its accounts for retirement liabilities for the civil servants working for it.
Reformen var således en afgørende fase i tilpasningen til liberaliseringen af markedet i overensstemmelse med EU's mål, og den var tilpasset dette mål og begrænset til det højst nødvendige.
The reform was therefore a decisive stage in adapting to the liberalisation of the market, in accordance with a Union objective, adapted to this and limited to the minimum necessary.
Uden reformen ville France Télécom være blevet presset ud af markedet og ville ikke have været i stand til at foretage de nødvendige investeringer, bl.a. for at muliggøre ubundtet adgang til abonnentledninger, uden en risiko for fallit, og reformen har således ikke haft negative følger for konkurrencen.
Without this reform, France Télécom would have left the market and could not have made the necessary investments, in particular to allow unbundled access to the local loop, without ruling out a potential risk of bankruptcy, so the reform would not have had a negative impact on competitors.
Endvidere mener Den Franske Republik ikke, at reformen af finansieringen af France Télécoms pensioner, herunder kravet om betaling af et ekstraordinært bidrag, medførte omkostninger for staten mellem 1997 og 2006, men faktisk medførte en nettoindtægt på over 9,1 mia. EUR til den franske stat ifølge skøn fra de franske myndigheder [52].
In addition, according to the French Republic, the reform of the arrangements for financing the retirement pensions of France Télécom and, in particular, the imposition of the payment of an exceptional contribution, did not cost the State between 1997 and 2006 but in fact generated net revenue exceeding EUR 9,1 billion for the French State, according to the estimates of the French authorities [52].
Hvis der skulle foretages en beregning af afkastet af det ekstraordinære bidrag, mener Den Franske Republik, at der bør anvendes en diskonteringssats på 7 %.
If a calculation of the return on the exceptional contribution were to be made, the French Republic considers that a discount rate of 7 % should be applied.
I 1996 var den gennemsnitlige rente for tilsvarende statsobligationer med en 15-års løbetid på 6,9 %.
On average for 1996, the rate on 15-year fungible French Treasury bonds (hereinafter ‘OATs’) stood at 6,9 %.
France Télécom foretog obligationsudstedelser mellem november 1991 og november 1997 til en gennemsnitlig rente på 7 %.
For its part, France Télécom floated bond issues between November 1991 and November 1997 at the comparable average rate of 7 %.
Endvidere bør beslaglæggelsen af de beløb, Kommissionen krævede i medfør af sin beslutning om erhvervsskatteordningen for France Télécom [53] og den efterfølgende betaling af disse beløb, få Kommissionen til at betragte sin beslutning som gennemført, jf. Kommissionens beslutning fra 2007 i den henseende [54].
Finally, the sequestration of the amounts demanded by the Commission in application of its decision on the application of business tax to France Télécom [53], then the payment of these amounts, should lead to the Commission to consider its decision to have been executed, in accordance with its 2007 Notice on the subject [54].
Den kumulerede virkning af disse støtteforanstaltninger bør derfor ikke undersøges.
Consequently, there is no cause to examine the cumulated effect of these aids.
Statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde
Existence of aid within the meaning of Article 107(1) of the TFEU
Det bestemmes i artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde: »Bortset fra de i traktaterne hjemlede undtagelser er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med det indre marked, i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne«.
Article 107(1) of the TFEU provides that: ‘Save as otherwise provided in the Treaties, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the internal market.’
Anvendelsen af denne artikels kumulative betingelser i den konkrete sag gennemgås nedenfor i afsnit 6.1.1 til 6.1.5.
The application of the cumulative conditions of this Article to the facts of the case is examined in Sections 6.1.1 to 6.1.5.
Statsstøtte, der ydes ved hjælp af statsmidler
Aid granted by the State through State resources
Da det bidrag, France Télécom betaler til den franske stat i medfør af 1996-loven, er mindre end i medfør af 1990-loven, er støtten til France Télécom ydet ved hjælp af midler fra den franske stat.
Since, pursuant to the 1996 Law, the compensation paid by France Télécom to the Public Treasury is less than in the original wording of the 1990 Law, the aid is granted to France Télécom with the resources of the French State.
Støtte, der begunstiger visse virksomheder
Favouring certain undertakings
Bestemmelserne i 1990-loven definerede den gældende ordning for det offentlige selskab France Télécom med status som juridisk person.
The provisions of the 1990 Law defined the arrangements applicable to France Télécom, a public operator with legal personality.
oven om det offentlige selskab France Télécom ændrede denne ordning ved at indføre bestemmelser for France Télécom og retningslinjer, der kun gælder for dette selskab.
The 1996 Law on the national company France Télécom amends these arrangements with provisions applicable to France Télécom in accordance with the conditions it defines only for this company.
Økonomisk fordel, der fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene
Economic advantage distorting or threatening to distort competition
Det skal fastslås, om de foranstaltninger, der fastsætter størrelsen af den omhandlede kompensation, begunstiger France Télécom.
It should be determined whether the measures establishing the amount of compensation in question favour France Télécom.