natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For det første bemærker Kommissionen på grundlag af Leglers årsregnskaber, at selskabet i 2007 havde en kapital på 1,8 mio. EUR og en negativ egenkapital på 16,2 mio. EUR; i perioden 2003-2007 nåede tabene op på 94,9 mio. EUR, og virksomhedens situation forværredes markant med voksende tab og faldende omsætning.
Firstly, on the basis of Legler’s financial statements, the Commission notes that in 2007 the company had a capital of EUR 1,8 million and a negative equity of EUR - 16,2 million; over the period 2003-2007 losses reached EUR 94,9 million and the company’s situation was clearly deteriorating, with increasing losses and decreasing turnover.
Kommissionen bemærker også, at SFIRS trods den kritiske finansielle situation, som der er redegjort for ovenfor, ikke gennemførte en omfattende cost-benefit-analyse og en risikovurdering af transaktionen.
The Commission also notes that despite the critical financial situation outlined above, SFIRS did not carry out a comprehensive cost/benefit analysis and a risk assessment for the transaction.
Trods adskillige anmodninger fra Kommissionen herom har de italienske myndigheder faktisk aldrig forelagt Kommissionen et begrundet kontrafaktisk scenarie, som viser, at SFIRS’ valg var at foretrække frem for et scenarie med likvidation af Legler.
In fact, despite numerous requests from the Commission to this effect, the Italian authorities have never submitted a substantiated counterfactual scenario demonstrating that SFIRS’ choice was preferable to the scenario of liquidating Legler.
Den italienske centralbank (Banca d'Italia) fremsatte tilsvarende bemærkninger i en rapport [15], der blev offentliggjort efter en undersøgelse af SFIRS's aktiviteter.
Indeed, similar remarks were made by the Bank of Italy in a report [15] issued after an investigation into SFIRS’ activity.
Rapporten kritiserede SFIRS for at have foretaget en mangelfuld forudgående analyse af konverteringen af gæld til egenkapital og for det iboende modsætningsforhold i at foretage en »investering« uden konkrete udsigter til nogen genopretning.
The report criticised SFIRS’ behaviour for the incompleteness of its prior analysis of the debt-for-equity swap and for the inherent contradiction of making an ‘investment’ offering no concrete prospects of recovery.
Uanset denne vurdering var selskabets finansielle situation af en sådan karakter, at ingen fornuftig privat investor i en markedsøkonomi ville have indladt sig på en tilsvarende transaktion.
Irrespective of this assessment, the financial situation of the company was such that no reasonable private investor in a market economy would have entered into a similar transaction.
I den forbindelse bemærker Kommissionen også, at den omstruktureringsplan (»piano industriale«), som selskabet har anmeldt, ikke kan betragtes som et realistisk grundlag for virksomhedens fremtidige resultater.
In this regard, the Commission also notes that the restructuring plan (piano industriale) notified by the company cannot be considered as a realistic basis for predicting the company’s future performance.
Den omstændighed, at planen ikke dækkede hele, men kun en del af omstruktureringsperioden, og ikke indeholdt omlysninger om den efterfølgende proces i omstruktureringen (jf. betragtning 23), viser klart, at en sådan mangel på information ville have afholdt enhver privat investor fra at indlade sig på den pågældende transaktion.
The fact alone that the plan covered not all but only a part of the restructuring period, and provided no information on the subsequent progress of the restructuring (see recital 23), clearly shows that such lack of information would have dissuaded any private investor from entering into the transaction in question.
For det andet havde SFIRS, for så vidt angår dets faktiske udsigter til at inddrive de penge, som Legler skyldte det, ved konverteringen af gæld til egenkapital reelt svækket sin stilling med hensyn til at gøre fordringer gældende sammenlignet med dets tidligere stilling som privilegeret kreditor.
Second, as to SFIRS’ actual prospects of recovering the money owed to it by Legler, by becoming a shareholder via the debt-for-equity swap SFIRS had actually weakened its claim position, compared with its prior position as a preferential creditor.
Værdien af og fremtidsudsigterne for SFIRS’ egenkapitalinvestering på tidspunktet for konverteringen af gæld til egenkapital syntes for begrænset til at opveje de risici, der er skitseret ovenfor, navnlig set i lyset af selskabets kritiske finansielle situation.
The value and future prospects of SFIRS’ equity investment at the moment of the debt-for-equity swap seemed too limited to counterbalance the risks outlined above, particularly in the light of the company’s critical financial situation.
Dette blev klart fremhævet ved en uafhængig vurdering af selskabet, hvor dets værdi blev fastsat til symbolske 1 EUR.
This was clearly highlighted by an independent valuation of the company, which gave it the symbolic figure of EUR 1.
Det kan konkluderes af ovenstående, at SFIRS ved gennemførelsen af konverteringen af gæld til egenkapital ikke handlede som en privat investor, der opererer under normale markedsvilkår.
It can be concluded from the above that in carrying out the debt-for-equity swap SFIRS did not act as a private investor operating under normal market conditions.
En privat investor ville ikke have indladt sig på en sådan transaktion uden en troværdig og realistisk forudgående vurdering, der viste, at det ville være mere omkostningseffektivt at konvertere gælden til egenkapital end at forblive privilegeret kreditor i selskabet.
A private investor would not have entered into such a transaction without a credible and realistic prior assessment showing that it would be more cost-effective to swap the debt for equity instead of remaining a preferential creditor of the company.
Derfor gav SFIRS Legler en fordel ved at konvertere gælden til egenkapital.
Hence, by carrying out the debt-for-equity swap, SFIRS granted an advantage to Legler.
Det følger af ovenstående, at konverteringen af gæld til egenkapital udgør statsstøtte i den i traktatens artikel 107, stk. 1, anførte forstand.
It follows from the foregoing that the debt-for-equity swap constitutes State aid within the meaning of Article 107(1) of the Treaty.
Med hensyn til beregningen af støttebeløbet skal det bemærkes, at begrebet statsstøtte er begrænset til støtte i form af offentlige midler.
As to calculating the amount of aid, it should be noted that the notion of State aid is limited to aid granted through public resources.
Støttebeløbet skal beregnes på grundlag af markedsværdien af den gæld, som SFIRS konverterede til en andel af Leglers egenkapital.
The amount of aid must be calculated on the basis of the market value of the debt which SFIRS converted into Legler’s equity.
Hvis den samlede pålydende værdi af Leglers gæld til SFIRS var på 17 mio. EUR, og selskabets markedsværdi på dagen før konverteringen var på 450000 EUR, var markedsværdien af den transaktion, hvorved SFIRS konverterede 85,3 % af sit samlede tilgodehavende, dvs. en pålydende værdi på 14,5 mio. EUR, til egenkapital, således 383850 EUR (dvs. 85,3 % af 450000 EUR).
Hence, if the total nominal value of Legler’s debt towards SFIRS was EUR 17 million, while on the day before the swap its market value was EUR 450000, the market value of the transaction whereby SFIRS’ converted 85,3 % of its total credit i.e. a nominal value of EUR 14,5 million, into equity, was EUR 383850 (i.e. 85,3 % of EUR 450000).
Derfor udgjorde den fordel, der blev opnået ved hjælp af statsmidler, 383850 EUR. På den anden side kan den pålydende værdi af det konverterede tilgodehavende ikke betragtes som en fordel undtagen i rent regnskabsmæssig forstand.
Hence, the advantage granted through State resources was EUR 383850. On the other hand, the nominal value of the swapped credit cannot be viewed as an advantage other than in merely accounting terms.
Da de to anmeldte foranstaltninger er fundet at udgøre statsstøtte i medfør af traktatens artikel 107, stk. 1, skal Kommissionen vurdere, om denne støtte er forenelig med det indre marked.
As the two notified measures have been found to constitute State aid within the meaning of Article 107(1) of the Treaty, the Commission has to assess whether this aid is compatible with the internal market.
Statsstøtteforanstaltningernes forenelighed med det indre marked skal vurderes på grundlag af rammebestemmelserne.
The compatibility of the State aid measures in question with the internal market must be assessed on the basis of the rescue and restructuring guidelines.
Med henblik på at vurdere den offentlige garanti skal der foretages en sondring mellem forlængelsen af redningsstøtten på den ene side, og ydelsen af statsstøtte i form af en mellemfristet garanti, der også er en omstruktureringsforanstaltning (for hele omstruktureringsperioden) på den anden side.
As regards the public guarantee, in order to assess its compatibility a distinction must be made between extension of the rescue aid on one hand, and the provision of State aid in the form of a medium-term guarantee, which is also a restructuring measure (for the duration of the restructuring period) on the other.
Med hensyn til forlængelsen af redningsstøtten er det i punkt 26 i rammebestemmelserne fastlagt, at hvis medlemsstaten har fremlagt en omstruktureringsplan senest seks måneder fra godkendelsestidspunktet eller, såfremt der er tale om ikke-anmeldt støtte, efter gennemførelsen af foranstaltningen, forlænges fristen for tilbagebetaling af lånet eller ophævelse af garantien, indtil Kommissionen har taget stilling til omstruktureringsplanen, medmindre Kommissionen beslutter, at en sådan forlængelse ikke er berettiget.
With regard to the extension of the rescue aid, point 26 of the guidelines provides that where the Member State has submitted a restructuring plan within six months of the date of authorisation or, in the case of non-notified aid, of implementation of the measure, the deadline for reimbursing the loan or for putting an end to the guarantee is extended until the Commission reaches its decision on the plan, unless the Commission decides that such an extension is not justified.
Anmeldelsen af omstruktureringsplanen gjorde det muligt at fortsætte redningsstøtten efter seksmåneders perioden.
The notification of the restructuring plan allowed the rescue aid to continue beyond six months.
Italien trak dog senere denne anmeldelse tilbage.
However, Italy later withdrew this notification.
Det følger af punkt 26 i rammebestemmelserne, at anmeldelsen af en omstruktureringsplan er en absolut betingelse for en forlængelse af redningsstøtten.
It follows from point 26 of the guidelines that the notification of a restructuring plan is a condition sine qua non for an extension of the rescue aid.
Hvis en anmeldt omstruktureringsplan senere trækkes tilbage, skal den forlængelse, der er godkendt for redningsstøtten, derfor bringes til ophør.
Therefore, if a notified restructuring plan is later withdrawn, the extension allowed for the rescue aid has to be terminated.
Det følger af Kommissionens afgørelsespraksis (Ernault-sagen [16] og Huta Cynku-sagen [17]), at hvis hverken en omstruktureringsplan eller en likvidationsplan er blevet anmeldt til Kommissionen, eller, som i det foreliggende tilfælde, hvis omstruktureringsplanen er blevet trukket tilbage, kan støtten ikke forlænges ud over den dato, hvor medlemsstaten trak anmeldelsen af omstruktureringsplanen tilbage.
It follows from the Commission’s decision-making practice (cases Ernault [16] and Huta Cynku [17]) that if neither a restructuring plan nor a liquidation plan have been notified to the Commission or, as in the present case, if the restructuring plan has been withdrawn, the extension of the rescue aid in question cannot be maintained beyond the date on which the Member State withdrew notification of the restructuring plan.
Da den mellemfristede garanti (for hele omstruktureringsplanens varighed), der var tænkt som en anmeldt omstruktureringsstøtte, var en forlængelse af redningsstøttegarantien, var den forenelig med det indre marked, indtil Italien trak sin anmeldelse tilbage.
As the medium-term guarantee (for the duration of the restructuring plan), intended as notified restructuring aid, was an extension of the rescue aid guarantee, it was compatible until Italy withdrew its notification.
Spørgsmålet om, hvorvidt den forlængede statsstøttegaranti er forenelig med det indre marked, bør derfor vurderes fra dagen efter den dag, hvor Italien trak sin anmeldelse tilbage (dvs. fra den 24. juli 2008).
Thus, the compatibility of the extended State aid guarantee with the internal market should be assessed starting from the day following that on which Italy withdrew its notification (i.e. from 24 July 2008).
Virksomhedens berettigelse til at modtage omstruktureringsstøtte
Eligibility of the company for restructuring aid
Ydelse af statsstøtte til en kriseramt virksomhed kan kun anses for forenelig med det indre marked i den i traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), anførte forstand, såfremt alle betingelserne i rammebestemmelserne er opfyldt.
The granting of State aid to a company in difficulty can be considered compatible on the basis of Article 107(3)(c) of the Treaty only if all the conditions laid down in the rescue and restructuring guidelines are respected.
I henhold til punkt 12 a) og 14 i rammebestemmelserne er kun kriseramte virksomheder berettiget til omstruktureringsstøtte.
Pursuant to points 12(a) and 14 of the guidelines, only firms in difficulty are eligible for restructuring aid.
I henhold til punkt 9 i rammebestemmelserne anses en virksomhed, uanset dens størrelse, for kriseramt, når virksomheden ikke med egne finansielle midler eller med de midler, som virksomheden kan opnå fra aktionærer eller på markedet, er i stand til at standse de tab, som uden de offentlige myndigheders indgriben næsten med sikkerhed vil medføre virksomhedens ophør.
Under point 9 of the guidelines, a firm, irrespective of its size, is regarded as being in difficulty where it is unable, whether through its own resources or with the funds it is able to obtain from its shareholders or on the market, to stem losses which, without outside intervention by the public authorities, will almost certainly condemn it to going out of business.
I henhold til punkt 10 i rammebestemmelserne anses en virksomhed for at være kriseramt under følgende omstændigheder:
Under point 10 of the guidelines a firm is regarded as being in difficulty in the following circumstances:
hvis der er tale om et selskab med begrænset ansvar, når over halvdelen af den tegnede kapital er forsvundet, og over en fjerdedel af denne kapital er gået tabt i løbet af de sidste tolv måneder
in the case of a limited liability company, where more than half of its registered capital has disappeared and more than one quarter of that capital has been lost over the preceding 12 months;
hvis der er tale om et selskab, hvor i det mindste nogle af deltagerne hæfter ubegrænset for virksomhedens gæld, når over halvdelen af egenkapitalen som opført i virksomhedens regnskaber er forsvundet, og over en fjerdedel af denne kapital er gået tabt i løbet af de sidste tolv måneder
in the case of a company where at least some members have unlimited liability for the debt of the company, where more than half of its capital as shown in the company accounts has disappeared and more than one quarter of that capital has been lost in the preceding 12 months;
Det følger af punkt 10 a) i rammebestemmelserne, at en virksomhed, der har tabt en stor del af den tegnede kapital, uden indgriben udefra uvægerligt vil ophøre med sin aktivitet på kort eller mellemlang sigt.
It follows from point 10(a) of the rescue and restructuring guidelines that without outside intervention a company that has experienced a massive loss of registered capital will inevitably go out of business in the short or medium term.
I en tidligere beslutning [18] konkluderede Kommissionen, at en virksomhed, der har negativ egenkapital, så meget desto mere vil blive anset for at være kriseramt.
In an earlier decision [18] the Commission concluded that a company that has negative equity will a fortiori be considered to be in difficulty.
I Biria-dommen [19] bekræftede Retten også, at et massivt tab af kapital er tegn på, at virksomheden er kriseramt, og at Kommissionen havde haft ret, da den konkluderede, at en virksomhed med negativ egenkapital er en kriseramt virksomhed.
In its Biria judgment [19] the General Court also confirmed that a massive loss of capital is indeed a sign of difficulty, and that the Commission had been right in concluding that a company with negative equity is a company in difficulty.
Legler opfyldte kriteriet i punkt 10 a) i rammebestemmelserne, idet selskabet havde en negativ egenkapital i 2006 (jf. betragtning 19).
Legler fulfilled the criterion of point 10(a) of the rescue and restructuring guidelines as it had a negative equity in the year of 2006 (see recital 19).
Kommissionen bemærker også, at Legler allerede blev anset for at være en kriseramt virksomhed i henhold til punkt 10 a) i rammebestemmelserne pr. 22. maj 2007, da redningsstøtten blev godkendt.
The Commission also notes that Legler was already considered to be a firm in difficulty within the meaning of Point 10(a) of the rescue and restructuring guidelines as at 22 May 2007, when the rescue aid was authorised.
Derefter blev Leglers finansielle situation ikke forbedret.
Thereafter, Legler’s financial situation did not improve.
Legler blev rent faktisk erklæret insolvent af den kompetente domstol i 2008 (jf. betragtning 16).
In fact, it was declared insolvent by the competent court in 2008 (see recital 16).
Kommissionen bemærker også, at Legler ikke er et nyoprettet selskab som omhandlet i punkt 12 i rammebestemmelserne.
The Commission also observes that Legler is not a newly created firm within the meaning of point 12 of the rescue and restructuring guidelines.
I medfør af punkt 13 i rammebestemmelserne kan en virksomhed, der tilhører eller overtages af en større koncern, normalt ikke modtage rednings- eller omstruktureringsstøtte, medmindre det kan påvises, at virksomhedens vanskeligheder hidrører fra virksomheden selv og ikke er et resultat af en vilkårlig omkostningsfordeling inden for koncernen, og at virksomhedens vanskeligheder er for alvorlige til, at koncernen selv kan løse dem.
Pursuant to point 13 of the rescue and restructuring guidelines a firm belonging to or taken over by a larger business group is not normally eligible for rescue or restructuring aid, except where it can be demonstrated that the firm’s difficulties are intrinsic and are not the result of an arbitrary allocation of costs within the group, and that the difficulties are too serious to be dealt with by the group itself.
Kommissionen bemærker, at Piltar blot var et kommercielt instrument, der ikke udøvede nogen anden erhvervsmæssig aktivitet end at besidde aktier i Legler.
The Commission notes that Piltar was a mere commercial vehicle, which pursued no business activity other than holding shares in Legler.
Ingen af de oplysninger, som Kommissionen har til sin rådighed, peger på, at selskabets vanskeligheder var resultatet af en vilkårlig omkostningsfordeling inden for koncernen.
None of the information available to the Commission suggests that the company’s difficulties were the result of an arbitrary allocation of costs within the group.
Da Piltar fuldt ud var ejet af privatpersoner og ikke havde andre forretningsmæssige aktiviteter end sin aktieinvestering i Legler, var det ikke i stand til at bidrage til Leglers omstrukturering.
Moreover, as Piltar was fully owned by private individuals and engaged in no business activity other than its equity investment in Legler, it was not in a position to contribute to Legler’s restructuring.
På grundlag af ovenstående kan det konkluderes, at betingelserne i punkt 9 i rammebestemmelserne er opfyldt.
On the basis of the foregoing, it can be concluded that the conditions set out in point 9 of the rescue and restructuring guidelines are fulfilled.
Da Legler er berettiget til omstruktureringsstøtte, skal det nu vurderes, om betingelserne i punkt 32-51 i rammebestemmelserne vedrørende omstruktureringsstøttens forenelighed med det indre marked er opfyldt.
Given that Legler is eligible for restructuring aid, it now has to be assessed whether the conditions set out in points 32 to 51 of the rescue and restructuring guidelines for compatibility of the restructuring aid are met.
Følgerne af tilbagetrækningen af planen for omstruktureringsforanstaltningernes forenelighed med det indre marked
Consequence of the plan’s withdrawal on the compatibility of the restructuring measures
Italien trak imidlertid Leglers omstruktureringsplan tilbage, og det er derfor ikke længere forpligtet til nogen omstruktureringsplan som omhandlet i punkt 35 i rammebestemmelserne.
However, Italy withdrew Legler’s restructuring plan, and therefore it is no longer committed to any restructuring plan within the meaning of point 35 of the rescue and restructuring guidelines.
Som følge heraf kan Kommissionen ikke vurdere den ulovlige støtte i lyset af kriterierne i punkt 32-51 i rammebestemmelserne.
Consequently, the Commission cannot assess the unlawful aid in the light of the criteria set out in points 32 to 51 of the rescue and restructuring guidelines.
Kommissionen finder endvidere, at den offentlige garanti og konverteringen af gæld til egenkapital ikke kan anses for at være forenelig med det indre marked ud fra noget andet retsgrundlag.
Moreover, the Commission takes the view that the public guarantee and the debt-for-equity swap cannot be found to be compatible with the internal market on any other legal basis.
Den formelle undersøgelsesprocedure i henhold til traktatens artikel 108, stk. 2, vedrørende det direkte tilskud på 13,2 mio. EUR afsluttes, da Italien har trukket sin anmeldelse tilbage og ikke agter at videreføre dette støtteprojekt.
The formal investigation procedure under Article 108(2) of the Treaty in respect of the direct grant of EUR 13,2 million must be terminated since Italy has withdrawn its notification and does not intend to pursue this aid project further.
Kommissionen konkluderer, at den offentlige garanti og konverteringen af gæld til aktier falder ind under traktatens artikel 107, stk. 1.
The Commission concludes that the public guarantee and the debt-for-equity swap fall within the scope of Article 107(1) of the Treaty.
Disse to foranstaltninger blev gennemført af Italien i modstrid med traktatens artikel 108, stk. 3.
These two measures were implemented by Italy in breach of Article 108(3) of the Treaty.
I overensstemmelse med traktaten og Domstolens faste retspraksis har Kommissionen kompetence til at beslutte, at den pågældende medlemsstat skal afskaffe eller ændre støtten, når den har konstateret, at den er uforenelig med det indre marked [20].
According to the Treaty and the Court of Justice’s established case-law, when it has found aid to be incompatible with the internal market the Commission is competent to decide that the State concerned must abolish or alter it [20].
Det er også Domstolens faste retspraksis, at formålet med en stats forpligtelse til at afskaffe en støtte, som af Kommissionen anses for uforenelig med det indre marked, er at genoprette den oprindelige situation [21].
The Court has also consistently held that the obligation on a State to abolish aid regarded by the Commission as being incompatible with the internal market is designed to restore the previously existing situation [21].
Domstolen har i den forbindelse slået fast, at dette mål er nået, når modtageren har tilbagebetalt de beløb, der blev ydet i form af ulovlig støtte, og dermed mister den fordel, vedkommende havde i forhold til sine konkurrenter på markedet, og situationen forud for betalingen er genoprettet [22].
In this context, the Court has established that that objective is attained once the recipient has repaid the amounts granted by way of unlawful aid, thus forfeiting the advantage which it had enjoyed over its competitors on the market, and the situation prior to the payment of the aid is restored [22].