natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Der bør derfor som følge af Italiens ansøgning ydes økonomisk støtte fra EGF —
The EGF should, therefore, be mobilised in order to provide a financial contribution for the application submitted by Italy,
Inden for rammerne af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2013 stilles der et beløb til rådighed fra Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen på 2594672 EUR i forpligtelses- og betalingsbevillinger.
For the general budget of the European Union for the financial year 2013, the European Globalisation Adjustment Fund shall be mobilised to provide the sum of EUR 2594672 in commitment and payment appropriations.
Udfærdiget i Strasbourg, den 9. oktober 2013.
Done at Strasbourg, 9 October 2013.
V. Leškevičius
The President
Italien indgav den 5. november 2012 en ansøgning om anvendelse af EGF i forbindelse med afskedigelser i virksomheden De Tomaso Automobili S.p.A., og supplerede den med yderligere oplysninger frem til den 5. marts 2013.
Italy submitted an application on 5 November 2012 to mobilise the EGF in respect of redundancies in the enterprise De Tomaso Automobili S.p.A. and supplemented it by additional information up to 5 March 2013.
Formand
V. Leškevičius
Rådets afgørelse 2013/515/FUSP
Council Decision 2013/515/CFSP
Den 25. oktober 2010 vedtog Rådet afgørelse 2010/638/FUSP [1].
On 25 October 2010, the Council adopted Decision 2010/638/CFSP [1].
På grundlag af en gennemgang af afgørelse 2010/638/FUSP bør de restriktive foranstaltninger forlænges indtil den 27. oktober 2014.
On the basis of a review of Decision 2010/638/CFSP, the restrictive measures should be extended until 27 October 2014.
Artikel 8, stk. 2, i afgørelse 2010/638/FUSP affattes således:
In Article 8 of Decision 2010/638/CFSP, paragraph 2 is replaced by the following:
Den kan, alt efter hvad der er hensigtsmæssigt, forlænges eller ændres, hvis Rådet skønner, at dens mål ikke er nået.«
It may be renewed or amended, as appropriate, if the Council deems that its objectives have not been met.’.
Udfærdiget i Luxembourg, den 21. oktober 2013.
Done at Luxembourg, 21 October 2013.
Denne afgørelse anvendes indtil den 27. oktober 2014.
This Decision shall apply until 27 October 2014.
om foranstaltning C 40/07 (ex NN 48/07) som Rumænien har indført til fordel for ArcelorMittal Tubular Products Roman S.A. (tidligere Petrotub Roman S.A.)
on the measure C 40/07 (ex NN 48/07) implemented by Romania for ArcelorMittal Tubular Products Roman S.A. (formerly Petrotub Roman S.A.)
(meddelt under nummer K(2010) 4492)
(notified under document C(2010) 4492)
under henvisning til bestemmelserne i bilag VII og tillæg A til bilag VII til protokollen om overgangsforanstaltninger til tiltrædelsestraktaten med Rumænien,
Having regard to the provisions of Annex VII, and Appendix A to Annex VII, to the Protocol on Transitional Measures to the Accession Treaty of Romania,
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler [1] og under hensyntagen til disse bemærkninger,
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provision(s) cited above [1], and having regard to their comments,
Ved brev af 2. februar 2007 anmodede Kommissionen Rumænien om oplysninger om eftergivelse af gæld til staten og omlægning af gæld til staten til fordel for Petrotub Roman S.A. (i det følgende benævnt "Petrotub") i forbindelse med Petrotubs privatisering i 2003 (efter privatiseringen blev virksomheden omdøbt til Mittal Steel Roman og efterfølgende ArcelorMittal Tubular Products S.A. [2] – i det følgende benævnt "AM Roman").
By letter dating from 2 February 2007, the Commission requested Romania to provide information regarding public debt waivers and the rescheduling of public debt for Petrotub Roman S.A. (hereinafter ‘Petrotub’) in the context of its privatisation in 2003 (following privatisation, the company was re-named Mittal Steel Roman, and subsequently ArcelorMittal Tubular Products S.A. [2] - hereinafter ‘AM Roman’).
Ved brev af 25. september 2007 meddelte Kommissionen Rumænien, at den med hensyn til den eventuelle støtte i forbindelse med privatiseringen af Petrotub havde besluttet at indlede en procedure i henhold til artikel 108, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde [3].
By letter dated 25 September 2007, the Commission informed Romania that it decided to initiate the procedure laid down in Article 108(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union [3] in respect of possible aid involved in the privatisation of Petrotub.
Kommissionens beslutning blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende [4].
The Decision was published in the Official Journal of the European Union [4].
Kommissionen opfordrede interesserede parter til at indsende deres bemærkninger til foranstaltningen.
The Commission invited interested parties to submit their comments on the measure.
Rumænien fremsatte bemærkninger ved brev af 26. november 2007, som blev registreret samme dag.
Romania submitted its comments by letter of 26 November 2007, registered on the same date.
AM Roman er en producent af sømløse stålrør med hjemsted i Roman, som er en rumænsk region, der modtager bistand i medfør af artikel 107, stk. 3, litra a), i TEUF [5].
AM Roman is a seamless steel tubes producer located in Roman, a Romanian region receiving assistance under Article 107(3)(a) TFEU [5].
Inden privatiseringen i 2003 var virksomheden, som dengang hed Petrotub, producent af sømløse stålrør, hvis produktion omfattede varmvalsede og koldvalsede stålrør med en diameter på mellem 6 og 620 mm og en godstykkelse på mellem 0,5 og 70 mm. Disse produkter har forskellige anvendelsesformål i energiindustrien (inden for olie- og gasindustrien, den kemiske industri, atomenergi og den konventionelle energi) samt i maskin- og anlægsindustrien.
Before privatisation in 2003, the company, then named Petrotub, was a producer of seamless steel tubes, whose production consisted of hot-rolled and cold-rolled steel tubes with diameters between 6 and 620 mm and wall width between 0,5 and 70 mm. These products have various applications in energy industries (oil, gas, chemicals, nuclear and conventional energy) and in the machinery and construction industries.
Efter privatiseringen fortsatte virksomheden med at operere på det samme produktmarked.
After privatisation, the company continued to operate on the same product market.
På nuværende tidspunkt ejer ArcelorMittal Tubular Products Holding B.V.
At present ArcelorMittal Tubular Products Holding B.V.
Rotterdam NLD (i ArcelorMittal-koncernen) 69,76 % af aktiebeholdningen i virksomheden [6].
Rotterdam NLD (of the ArcerlorMittal group) holds a 69,76 % stake in the company [6].
Den omhandlede foranstaltning
The measure at stake
Den 23. juli 2003 offentliggjorde det rumænske privatiseringsagentur, APAPS (det nuværende AVAS) [7], at det agtede at sælge sin aktieandel på 70 % i Petrotub.
On 23 July 2003 the Romanian privatisation agency APAPS (now AVAS) [7] made public its intention to sell its 70 % stake in Petrotub.
Privatiseringen blev gennemført ved offentligt udbud.
The privatisation took place through public tender.
Den 28. oktober 2003 blev der undertegnet en salgsaftale med LNM Holdings NV (det nuværende ArcelorMittal) med en købspris på 6 mio. USD (5,1 mio. EUR [8]).
A sale agreement was signed with LNM Holdings NV (now ArcelorMittal) on 28 October 2003, for the purchase price of USD 6 million (EUR 5,1 million [8]).
I forbindelse med privatiseringen indvilligede APAPS på vegne af den rumænske stat i at afskrive gæld til staten, som beløb sig til i alt 22,5 mio. EUR, og til at omlægge den resterende gæld til staten.
In the context of privatisation, APAPS agreed on behalf of the Romanian state to write off public debt totalling EUR 22,5 million, and to reschedule the remaining public debt.
I 1998 havde Petrotub optaget et erhvervslån på [30-50] [9] mio. DEM [15-25 mio. EUR] med en løbetid indtil 2011 i den tyske udviklingsbank Kreditanstalt für Wiederaufbau (herefter benævnt "KfW") med henblik på køb af en ny valse hos Mannesmann AG.
In 1998 Petrotub had contracted a commercial loan of DEM [30-50] [9] million [EUR 15-25 million] with duration until 2011 from the German development bank Kreditanstalt für Wiederaufbau (hereinafter ‘KfW’), in order to purchase a new mill from Mannesmann AG.
Den tyske statsgaranti blev modgaranteret af den rumænske stat. Den rumænske modgaranti dækkede 85 % af det samlede KfW-lån på 30-50 mio. DEM.
The Romanian counter-guarantee covered 85 % of the total KfW loan of DEM 30-50 million.
Rumænien pålagde Petrotub et engangsgebyr på [3-7 %].
Romania charged Petrotub a one-off fee of [3-7 %].
INDLEDNINGSBESLUTNING
THE OPENING DECISION
I åbningsbeslutningen orienterede Kommissionen Rumænien om, at grundlaget for åbningsbeslutningen var bilag VII, afdeling B, om strukturomlægning af stålindustrien, til protokollen til Rumæniens tiltrædelsestraktat (i det følgende benævnt "Bilag VII"), og at Kommissionen i mangel af specifikke bestemmelser i bilag VII med hensyn til de rumænske rørproducenters retsstilling på tidspunktet for privatiseringen ville undersøge, hvorvidt der foreligger statsstøtte til AM Roman, og hvorvidt denne er forenelig med traktaten.
In the opening decision, the Commission informed Romania that the basis for opening the formal investigation procedure was Annex VII Section B on Steel Restructuring to the Protocol to the Accession Treaty of Romania (hereinafter ‘Annex VII’); and that, in the absence of specific provisions in Annex VII with respect to the legal situation of Romanian tube producers at the time of the privatisation, the Commission would investigate the existence and compatibility of State aid to AM Roman on that basis.
Kommissionen bemærkede, at købsprisen (5,1 mio. EUR) ikke dækkede det tab, som staten blev påført i kraft af den eftergivelse af gæld til staten, der beløb sig til 22,5 mio. EUR, og som det rumænske privatiseringsagentur APAPS indrømmede i forbindelse med privatiseringen.
The Commission noted that the acquisition price (EUR 5,1 million) did not cover the loss incurred by the State in the form of the waiver of EUR 22,5 million of public debt to which the Romanian privatisation agency APAPS agreed in the context of privatisation.
Inden indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure havde Rumænien fremsendt en rapport udarbejdet af en ekstern konsulent [10] for at dokumentere, at en privatisering på de fastsatte vilkår havde været den mest gunstige løsning for staten.
Before the opening of the formal investigation procedure, Romania had provided a report by an external consultant [10] to show that privatisation on the given terms had been the most advantageous solution for the State.
Likvidation
Liquidation
Socialsikringskassen
Social Security Fund
[…] mio. EUR
EUR […] million
Arbejdsløshedskassen
Unemployment Fund
Sygekassen
Health Fund
(inklusive salgsprisen på 5,1 mio. EUR)
(including the sale price of EUR 5,1 million)
i alt
State
[4-9] mio. EUR
EUR [4-9] million
[19-26] mio. EUR
EUR [19-26] million
I åbningsbeslutningen stillede Kommissionen spørgsmålstegn ved, hvorvidt resultaterne af privatiserings- og likvidationsscenarierne skulle være blevet anslået for staten som helhed, som foreslået i ekspertrapporten, eller særskilt for hver enkelt offentlig kreditor i overensstemmelse med retspraksis fra HAMSA-sagen [12].
In the opening Decision, the Commission questioned whether the outcomes of the privatisation and liquidation scenarios should have been estimated for the State as a whole, as the expert report suggested, or separately for each of the public creditors, in line with the HAMSA jurisprudence [12].
Kommissionen betvivlede tilmed, at tabet på [15-25] mio. EUR som følge af udløsningen af 1998-garantien kunne medtages i beregningen af resultatet ved likvidation.
Inter alia, the Commission also doubted that the loss of EUR [15-25] million as a result of the triggering of the 1998 guarantee could be taken into account in estimating the outcome of liquidation.
I henhold til Hytasa- [13] og Gröditzer-dommen [14] må der sondres mellem de forpligtelser, staten hæfter for som ejer af et selskabs aktiekapital, og de forpligtelser, der kan påhvile den som offentlig myndighed.
In line with the HYTASA [13] and Gröditzer [14] cases, a distinction should be made between the obligations which the State must assume as shareholder of the company and the obligations it must assume as public authority.
Som følge heraf kan de omkostninger, der hæftes for i forbindelse med en lov om offentlige myndigheder, ikke medtages i beregningen af de omkostninger, som en privat aktionær ville have været i stand til og villig til at hæfte for.
It follows that the costs assumed in relation to a public authority act cannot be taken into account for the purpose of estimating the costs that a private shareholder would have been in the position to, and willing to incur.
Kommissionen ser det rumænske finansministeriums udstedelse af en statsgaranti til Petrotub i 1998 som en indikation af, at en privat aktionær ikke ville have været i stand til at udstede en sådan garanti.
The Commission regards the fact that in 1998 the Romanian Ministry of Finance issued a sovereign guarantee for Petrotub as an indication that a private shareholder would not have been in the position to issue such a guarantee.
Et andet forhold, der peger i den retning, er at 1998-garantien blev ydet på vilkår og betingelser, som en privat aktør måske ikke ville accepteret.
Another indication in this sense is the fact that the 1998 guarantee was granted on terms and conditions that a private operator might not have accepted.
BEMÆRKNINGER FRA RUMÆNIEN OG INTERESSEREDE PARTER
COMMENTS FROM ROMANIA AND INTERESTED PARTIES
I sit indlæg af 27. november 2007 gjorde Rumænien hovedsagelig gældende, at privatiseringen af Petrotub i oktober 2003 ikke havde begunstiget hverken Petrotub eller køberen, og at transaktionen derfor ikke omfattede statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF.
In its submission of 27 November 2007, Romania argued mainly that the privatisation of Petrotub in October 2003 had not involved an advantage to Petrotub or the buyer, and therefore the operation had not involved State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Rumænien fremhævede indledningsvis, at salget af Petrotub var blevet gennemført efter afholdelse af en åben, gennemsigtig og ubetinget udbudsprocedure, hvilket efter de rumænske myndigheders opfattelse viste, at Petrotub var blevet solgt til markedsprisen, og at køberen ikke blev begunstiget ved købet.
Romania first underlined that Petrotub had been sold through an open, transparent and unconditional tender procedure – a fact which, in the opinion of the Romanian authorities, showed that Petrotub had been sold at the market price and that the buyer did not derive any advantage from the purchase.
For det andet mente Rumænien, at staten havde handlet på samme måde som enhver privat sælger ville have gjort, nemlig ved i forbindelse med valget mellem privatisering og likvidation at vælge det scenario, der var mest fordelagtigt ud fra rent økonomiske betragtninger, uden at tage højde for ikke-kommercielle eller politiske betragtninger af den art, som i sagens natur kendetegner udøvelsen af offentlig myndighed.
Second, Romania considered that it had acted in the same way as any private vendor would have acted: in choosing between the privatisation and liquidation scenarios, the State opted for the scenario that was most advantageous exclusively on financial terms, without taking into account non-commercial or policy considerations of the kind that by their nature are characteristic of the exercise of public authority.
I forbindelse med dette andet argument dokumenterede Rumænien, at privatiseringsagenturet, AVAS, i henhold til den nationale lovgivning var forpligtet til og havde beføjelse til at vurdere og sammenligne de samlede resultater af privatisering og likvidation under hensyntagen til statsbudgettet som helhed.
In relation to this second argument, Romania showed that, under national law, the privatisation agency AVAS was required and empowered to estimate and compare the overall outcomes of privatisation and liquidation by reference to the State budget as a whole.
Privatiseringsagenturet vælger med andre ord det scenario, som er det mest gunstige for statsbudgettet som helhed, på samme måde som en stor koncern med adskillige kreditorer ville gøre.
In other words, the privatisation agency chooses the scenario that is most advantageous for the State budget as a whole, in the same way in which a large holding company comprising several creditors would do.
Ud fra denne synsvinkel, der er i strid med Kommissionens standpunkt, hverken kunne eller skulle staten foretage en særskilt vurdering af resultatet som følge af privatisering og likvidation for hvert af de relevante offentlige organer.
From this perspective, contrary to the Commission's views, the State could not and did not have to estimate the outcomes of privatisation and liquidation separately for each of the public bodies concerned.
I forbindelse med vurderingen af resultatet af likvidationen var det desuden korrekt af staten at medregne det tab, som var forbundet med udløsningen af 1998-garantien, da en privat investor også ville have ydet Petrotub en sådan garanti på de givne betingelser.
In addition, in estimating the outcomes of liquidation, the State was entitled to take into account the loss associated with the triggering of the 1998 guarantee, because, under the given conditions, such guarantee would have been granted to Petrotub also by a private investor.
Virksomheden var ikke i vanskeligheder på det tidspunkt, hvor garantien blev ydet, og den risikopræmie, som blev opkrævet hos Petrotub for garantien, udgjorde en passende betaling for en aktionærgaranti, der blev udstedt for en virksomhed, som på daværende tidspunkt var velkørende.
The company was not in difficulty at the time when the guarantee was granted, and the risk premium charged to Petrotub for the guarantee was an appropriate remuneration for a shareholder guarantee issued in favour of a company which was in good condition at the time.
Desuden skal 1998-garantien vurderes med udgangspunkt i de relevante statsstøttebestemmelser, der var gældende på daværende tidspunkt.
Moreover, the 1998 guarantee must be assessed from the perspective of the relevant State aid rules in force at that time.
I Kommissionens meddelelse om kortfristede eksportkreditforsikringer, som var gældende på daværende tidspunkt, blev langfristede eksportkreditforsikringer undtaget fra kontrollen i medfør af artikel 107, stk. 1, i TEUF (den tidligere artikel 87, stk. 1, i TEF) [15].
The Commission Communication on short-term export credit guarantees applicable at the time excluded long-term export credit guarantees from the scope of scrutiny under Article 107(1) TFEU (then Article 87(1) TEC) [15].
Rumænien understregede endvidere, at Petrotub i 1998, da garantien blev ydet, var rørproducent, og således ikke var omfattet af EKSF-definitionen af stål eller af bestemmelserne i protokol nr. 2 i EKSF-aftalen om stål henhørende under Europaaftalen.
Romania also stressed that in 1998, when the guarantee was granted, Petrotub was a tube producer, and as such was not covered by the ECSC definition of steel or by the provisions of Protocol 2 on ECSC steel in the Europe Agreement.
AM Roman og moderselskabet ArcelorMittal tilsluttede sig fuldt ud Rumæniens argumentation.
AM Roman and its parent company ArcelorMittal fully endorsed Romania's argumentation.
Under henvisning til den rumænske lovgivning, der var gældende på daværende tidspunkt, og til Europaaftalens bestemmelser om statsstøtte fremhævede virksomhederne desuden, at den statsgaranti, som blev udstedt til Petrotub i 1998, ikke omfattede statsstøtte.
The companies also underlined that, under the Romanian legislation applicable at the time, and under the Europe Agreement rules on State aid, the State guarantee issued in favour of Petrotub in 1998 did not involve State aid.
Endvidere udgjorde 1998-garantien en tydelig og bindende kommerciel forpligtelse, som staten påtog sig i sin egenskab af hovedaktionær i den pågældende virksomhed, og kan derfor medtages i beregningen af likvidationsomkostningerne.
Furthermore, the 1998 guarantee constituted a clear enforceable commercial obligation undertaken by the State as majority shareholder of the company concerned, and can therefore be included in the estimate of the liquidation costs.
ArcelorMittal fremhævede også, at selskabet havde købt Petrotub til markedspris, og at enhver eventuel fordel som følge af privatiseringen, quod non, under alle omstændigheder ville have tilfaldet staten som sælger.
ArcelorMittal also stressed that it had paid a market price for the acquisition of Petrotub, and therefore any possible advantage resulting from privatisation, quod non, would at any rate have remained with the State as a seller.
Denne procedure omhandler begivenheder, som fandt sted inden Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union (den 1. januar 2007).
This procedure addresses events which took place before Romania’s accession to the European Union (1 January 2007).
Petrotub blev privatiseret i oktober 2003.
Petrotub was privatised in October 2003.
I 1998 havde den rumænske stat udstedt en garanti til Petrotub i forbindelse med optagelsen af et lån på [30-50] mio. DEM hos KfW til køb af en ny valse. 1998-garantien er knyttet til privatiseringen i 2003, for så vidt Rumænien gjorde gældende, at statens omkostninger i tilfælde af likvidation skal medtages i vurderingen af privatiseringstransaktionen i 2003 i forbindelse med princippet om markedsøkonomiske Investor.
Also, in 1998 the Romanian State had issued a guarantee in favour of Petrotub in relation to a loan of DEM [30-50] million from KfW to purchase a new mill. The 1998 guarantee is linked to the 2003 privatisation insofar as Romania argued that its costs in case of liquidation must be taken into account when assessing the 2003 privatisation operation under the market economy operator test.
Den generelle regel er, at artikel 107-108 i TEUF ikke finder anvendelse på foranstaltninger iværksat før tiltrædelsen, når de heller ikke finder anvendelse efter tiltrædelsen [16].
As a general rule, Articles 107-108 TFEU do not apply to measures granted before accession which are no longer applicable thereafter [16].
Kommissionen har kompetence til at udøve undtagelsesvis kontrol af statsstøtte ydet af Rumænien i forbindelse med omstruktureringen af den rumænske stålindustri inden tiltrædelsen på grundlag af bilag VII til tiltrædelsestraktaten for Rumænien [17]. Denne undtagelse afviger fra de generelle regler.
By derogation from this general rule, and therefore on an exceptional basis, the Commission has the competence to review State aid granted by Romania in the context of the restructuring of its steel industry before accession on the basis of Annex VII to the Accession Treaty of Romania [17].
Bilag VII som lex specialis
The lex specialis nature of Annex VII
I bilag VII gives der i en bestemmelse tilladelse til, at Rumænien kan afslutte den omstrukturering af landets stålindustri, som blev iværksat inden tiltrædelsen.
Annex VII contains provisions allowing Romania to conclude the restructuring of its steel industry as initiated before accession.
Omstruktureringen af den rumænske stålindustri inden tiltrædelsen blev iværksat i henhold til protokol nr. 2 i EKSF-aftalen om stål henhørende under Europaaftalen (i det følgende benævnt "protokol nr. 2") og fortsat i henhold til den tillægsprotokol, der blev undertegnet den 23. oktober 2002 (i det følgende benævnt "tillægsprotokollen").
The pre-accession restructuring of the Romanian steel sector was carried out on the basis of Protocol 2 on ECSC Steel annexed to the Europe Agreement (hereinafter ‘Protocol 2’), as extended by the Additional Protocol signed on 23 October 2002 (hereinafter ‘the Additional Protocol’).