natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kommissionen accepterer derfor under henvisning til anbefalingerne og den faktiske sikkerhedsstillelse Tysklands forsikringer om, at den sikkerhed, som vinproducenterne og vinhandlerne fik stillet i denne sag, er almindelig forretningspraksis, og at denne sikkerhed ikke er større end i en almindelig aftale mellem to private aktører og derfor ikke udgør statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF.
The Commission therefore accepts, with reference to the recommendations and the actual security position awarded, Germany’s assurances that it is normal business practice to award security positions as was done to the winegrowing enterprises and merchants in this case and that the security position awarded was not stronger than under a normal contract between two private actors and therefore do not constitute State aid in the meaning of Article 107(1) of the TFEU.
På tidspunktet for indkøb af druemost — prisen for den indkøbte druemost
At the time of purchase of must — the price paid for the purchased must
Ved indledningen af proceduren blev det anført, at den pris, som GfW betalte, lå over markedsprisen.
In the opening of procedures, the price paid by GfW for the must bought was said to be above the market price.
Når Kommissionen skal analysere, om to produkter tilhører det samme marked, tager den udgangspunkt i Kommissionens meddelelse om afgrænsning af det relevante marked i forbindelse med Fællesskabets konkurrenceret [31].
When analysing whether two products belong to the same market, the Commission makes use of the Commission Notice on the definition of relevant market for the purposes of Community competition law [31].
Punkt 7 i meddelelsen har følgende ordlyd: »Ved det relevante produktmarked forstås således markedet for alle de produkter og/eller tjenesteydelser, som forbrugeren anser for indbyrdes substituerbare på grund af deres egenskaber, pris og anvendelsesformål«.
According to point 7 of the note, ‘a relevant product market comprises all those products and/or services which are regarded as interchangeable or substitutable by the consumer, by reason of the products’ characteristics, their prices and their intended use’.
Markedet for den druemost, der blev købt for at drage fordel af EU's destillationsordning, er naturligvis markedet for almindelig bordvin.
The market for the must bought for taking advantage of the EU’s distillation programme is of course that for ordinary table wine.
Den relevante pris må imidlertid være den pris, der blev betalt for vin leveret til destillation.
However, the relevant price must be the price paid for wine sent for distillation.
I lighed med alle traditionelle interventionsforanstaltninger til regulering af landbrugsmarkederne er formålet med forebyggende destillation i henhold til artikel 38 i forordning (EØF) nr. 822/87 at forhindre overforsyning af vinmarkedet, og prisen for denne frivillige destillation var således nødt til at være høj nok til at give producenterne incitament til at levere vin til destillation.
As all traditional intervention measures on agricultural markets, preventive distillation of wine according to Article 38 of Regulation (EEC) No 822/87 has as its main aim to remove over-supply from the wine market and thus the price of this voluntary distillation had to be high enough to give producers the incentive to send wine for distillation.
Den faktiske årlige destillationspris blev fastsat af Rådet til 65 % af den såkaldte orienteringspris.
The actual yearly price of the distillation measure was defined by the Council as 65 % of the so called guide price.
Orienteringsprisen blev fastsat af Rådet en gang om året, og prisen blev fastsat med det specifikke formål at understøtte markedet.
The guide price itself was decided upon by the Council once a year and the price was expressly set to support the market.
Det var således nødvendigt at fastsætte prisen på et tilstrækkelig højt niveau.
To do this it obviously had to be set at a high enough level.
Ved Rådets forordning (EF) nr. 1676/1999 af 19. juli 1999 om fastsættelse for produktionsåret 1999/2000 af orienteringspriserne for vin [32] fastsattes orienteringspriserne for de forskellige vinkategorier.
Council Regulation (EC) No 1676/1999 of 19 July 1999 fixing the guide price for wine for the 1999/2000 wine year [32] fixed the guide prices for the different categories of wine.
Kommissionens primære rolle i forbindelse med destillation af vin var at vurdere den aktuelle markedssituation og fastsætte de mængder, som kunne leveres til forebyggende destillation hvert år i de enkelte medlemsstater.
The Commission’s main role in relation to distillation of wine was to assess the actual market situation and accordingly fix the quantities admitted for preventive distillation each year in each Member State.
Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2367/1999 af 5. november 1999 om åbning af forebyggende destillation som omhandlet i artikel 38 i Rådets forordning (EØF) nr. 822/87 for produktionsåret 1999/2000 [34] fik Tyskland tildelt 148000 hl for produktionsåret 1999/2000.
Commission Regulation (EC) No 2367/1999 of 5 November 1999 introducing preventive distillation as provided for in Article 38 of Council Regulation (EEC) No 822/87 for the 1999/2000 wine year [34] allocated 148000 hectolitres to the German market for the wine year 1999/2000.
Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 546/2000 af 14. marts 2000 om ændring af forordning (EF) nr. 2367/1999 om åbning af forebyggende destillation som omhandlet i artikel 38 i Rådets forordning (EØF) nr. 822/87 for produktionsåret 1999/2000 [35] blev denne mængde forøget til 468000 hl.
Commission Regulation (EC) No 546/2000 of 14 March 2000 amending Regulation (EC) No 2367/1999 introducing preventive distillation as provided for in Article 38 of Council Regulation (EEC) No 822/87 for the 1999/2000 wine year [35] increased this to 468000 hectolitres.
Ved forordning (EF) nr. 2367/1999 blev mængden af vin, der kunne leveres til destillation, begrænset til 40 % af produktionen.
Regulation (EC) No 2367/1999 limited the quantity of wine sent for distillation to 40 % of the production.
Ifølge Kommissionens optegnelser destillerede de tyske producenter ca. 400000 hl under denne ordning.
According to the Commission’s records German producers distilled around 400000 hectolitres under this scheme.
Ifølge Tyskland blev der betalt 0,50-0,55 EUR/l for den vin, der blev leveret til destillation.
According to Germany the price paid for the wine sent for distillation was EUR 0,50-0,55 per litre.
Under hensyntagen til ovennævnte beregningsmetode finder Kommissionen, at den pris, der anføres af Tyskland, er realistisk.
Taking the calculation method above into consideration, the Commission finds the price quoted by Germany to be realistic.
Den pris på 0,26 EUR/l, der blev anført i åbningsskrivelsen, kan derfor ikke betragtes som den relevante referencepris for den druemost, der blev indkøbt med henblik på destillation.
The EUR 0,26 per litre as quoted in the opening of procedure decision can therefore not be seen as the relevant reference price for the must bought to be sent for distillation.
For at bestemme det relevante marked for den druemost, der blev indkøbt med det formål at forarbejde mosten til råvin til fremstilling af mousserende vin, skal det først vurderes, om der er to adskilte markeder for vinen, og om den druemost, som GfW købte, tilhører det samme marked som bordvin.
In order to establish what was the relevant market for the must bought in order to turn it into raw wine for the production of sparkling wine it is first necessary to evaluate if separate markets exist for wine and if whether the must bought by GfW belongs to the same market as table wine or not.
Det er ligeledes nødvendigt at afgøre, om vin af højere kvalitet kunne sælges til højere priser.
It will also be necessary to decide whether higher quality wine could achieve higher prices.
I sine statistikker henviser Kommissionen altid til forskellige priser afhængigt af vinens kvalitet.
The Commission in its statistics always refer to different prices depending on the quality of the wine.
Ifølge Kommissionens egne vineksperter er vinprisen ikke den samme for hvert parti, og de tilgængelige vinstatistikker viser kun gennemsnitspriserne for forskellige vinkvaliteter.
According to the Commission’s in-house wine experts the price of wine is not the same for each batch and the wine statistics available only give average prices for different quality of wine.
Den faktiske pris afhænger af flere forskellige faktorer.
The actual price is influenced by several elements.
De vigtigste faktorer er kvalitet, lagringsperiode, omdømme, efterspørgsel og alkoholgrad/oechslegrader.
The main elements are the quality, the aging, the reputation, the demand and the alcoholic degree/degrees of Oechsle.
Oechslegraden angiver modenheden og sukkerindholdet i druerne.
The degree of Oechsle indicates the ripeness and the level of sugar which is present in the grapes.
Det er vigtigt, da den afgør en vins endelige naturlige alkoholindhold.
It is important as it determines the final natural alcoholic degree of a wine.
Ifølge Deutsches Weininstitute kræver fremstillingen af sekt/mousserende vin et højt alkoholindhold i råvinen [36].
According to the Deutsches Weininstitute (German wine institute) the production of sect/sparkling wine requires a high degree of alcohol content in the raw wine [36].
Dette understøtter Tysklands påstande om, at antallet af oechslegrader i druemosten skal være højere, hvis det færdige produkt skal være mousserende vin og ikke bordvin, og at der skulle betales en præmie for druemosten med et højere antal oechslegrader.
This supports Germany’s claims that the degree of Oechsle in the must needs to be higher if the final product is to be sparkling wine than if it is to be table wine and that a premium had to be paid for the must with a higher degree of Oechsle.
Kommissionen tilslutter sig derfor Tysklands argument om, at der er tale om adskilte markeder, og at prisen ganske rigtigt må have været højere for druemost til fremstilling af mousserende vin end for druemost til fremstilling af bordvin.
The Commission therefore accepts Germany’s arguments that separate markets exist and that the price must indeed have been higher for must to be used for the production of sparkling wine rather than for must used for the production of table wine.
Kommissionen accepterer derfor også, at den pris, som GfW betalte på købstidspunktet, ikke kan sammenlignes med prisen for bordvin, 0,26 EUR/l, hvilket skete ved indledningen af proceduren.
As a result, the Commission also accepts that the price paid by GfW at the time of purchase cannot be compared to the price for table wine, EUR 0,26 per litre, as done in the opening of the procedure.
Tyskland har også fremlagt oplysninger om den opnåelige pris på det relevante marked, dvs. markedet for druemost af høj kvalitet til fremstilling af mousserende vin.
Germany goes on to provide information regarding the achievable price on the relevant market, the market for high quality must to be used for the production of sparkling wine.
Ifølge disse oplysninger var basisprisen på markedet for råvin til fremstilling af mousserende vin pr. liter druemost med 60 oechslegrader 0,312 EUR/l.
Pursuant to this information, on the market of raw wine for sparkling wine, the basic price paid for one litre of must of 60 degrees Oechsle was EUR 0,312 per litre.
Ifølge importstatistikkerne fra den tyske forening af vinproducenter (Deutsche Weinbauverband) for 1998-2001 fremlagt af Tyskland var markedsprisen for importeret uaftappet hvidvin, der på grund af sin høje kvalitet er egnet til fremstilling af mousserende vin, 0,38 EUR/l.
Also, according to the import statistics of the German winegrowers association (Deutsche Weinbauverband) for the years 1998-2001, submitted by Germany, imported bulk white wine, which due to its high quality is suitable for the production of sparkling wine, had a market price of EUR 0,38 per litre.
Kommissionen er villig til at acceptere Tysklands argumenter for en relevant markedspris på ca. 0,38 EUR/l på baggrund af oplysningerne fra Kommissionens egne eksperter vedrørende prisfastsættelsen for vin, ovennævnte oplysninger fra Deutsches Weininstitute og indtjeningsberegningen i GfW's forretningsplan.
The Commission is willing to accept the arguments of Germany for a relevant market price of around EUR 0,38 per litre, based on the information from its in-house wine experts regarding how the price of wine is determined, the information from the Deutsches Weininstitute as stated above and the profit calculation in GfW’s business plan.
Det fremgår af GfW's forretningsplan indsendt af Tyskland, at GfW på tidspunktet for indkøbet af druemosten forventede at kunne levere 40 % af lageret til forebyggende destillation til en pris af 0,50-0,55 EUR/l, at kunne sælge 60 % af lageret til en pris af 0,375 EUR/l og at få EU-støtte på 0,06 EUR/l til oplagring af 20 % af lageret, inden det skulle videresælges til en pris af 0,375 EUR/l året efter.
The business plan of GfW, submitted by Germany, shows that at the time of purchasing the must, GfW was expecting to be able to send 40 % of the stock for preventive distillation at a price of EUR 0,50-0,55 per litre, to sell 60 % of the stock at a price of EUR 0,375 per litre and for 20 % of the stock, they expected to get an additional EU subsidy for stocking of wine of EUR 0,06 per litre before selling it at EUR 0,375 per litre a year later.
Samlet set forventede selskabet at sælge lageret til en gennemsnitspris på 0,44-0,46 EUR/l og at opnå en fortjeneste på 0,06-0,09 EUR/l.
In total, they expected to sell the stock at an average price of EUR 0,44 to EUR 0,46 and to make a profit of between EUR 0,06 and EUR 0,09 per litre.
Den samlede indtjening ville således ligge på ca. 2,64-3,96 mio. EUR.
This would leave a total profit of between some EUR 2,64 million and EUR 3,96 million.
I 1999 sendte GfW 40 % af selskabets lager til forebyggende destillation og modtog 0,50-0,55 EUR/l.
In 1999, GfW sent 40 % of its stocks to preventive distillation for which it received a price of EUR 0,50-0,55 per litre.
På baggrund af et prisfald på vinmarkedet i slutningen af 1999 — som GfW ikke havde forventet i lyset af de højere priser året før — besluttede GfW at undlade at sælge det resterende lager i 1999 og i stedet lagre vinen og sælge den i 2000, eller hvis markedsprisen fortsat var lav, levere vinen til destillation i anden runde.
In view of a fall in prices on the market in wine at the end of 1999 — which had not been expected by GfW considering the higher prices the year before — GfW decided not to sell its remaining stock that year but to store it and sell it in 2000, or if the prices on the market would remain low, to take advantage of a second round of preventive distillation.
Denne beslutning var baseret på den antagelse, at der fortsat ville være mulighed for forebyggende destillation.
This decision was based on the assumption that preventive distillation would be continued.
Den nyligt indførte krisedestillation kan kun foretages i ekstraordinære tilfælde af markedsforstyrrelser.
The newly introduced crisis distillation measure can only be used in exceptional cases of market disturbance.
I betragtning 35 i forordning (EF) nr. 1493/1999 henvises der udtrykkeligt til nødvendigheden af at fjerne destillationsordningen som kunstig afsætningsmulighed for overskudsproduktion.
Recital 35 of Regulation (EC) No 1493/1999 explicitly refers to the elimination of the distillation system as an artificial outlet for surplus production.
Den nye forordning trådte i kraft den 31. juli 2000.
The new Regulation entered into force on 31 July 2000.
For GfW indebar dette, at destillationsordningerne for produktionsåret 2000/01 var betydeligt mindre fordelagtige end de tidligere år.
For GfW this meant that the distillation measures in the 2000/01 wine year were considerably less favourable than those in previous years.
I forbindelse med destillation til forsyning af markedet for konsumalkohol kunne der kun opnås ca. halvdelen af den tidligere opnåede gennemsnitspris på 0,50-0,55 EUR/l.
In distillation to supply the potable alcohol market only around half of the previously achieved average price of EUR 0,50-0,55 per litre could be achieved.
Efter Tysklands opfattelse kunne denne udvikling ikke forudses, da GfW besluttede at oplagre vinen.
In the view of Germany this development could not have been predicted when GfW decided to keep the wine in storage.
Kommissionen mener derimod, at denne udvikling kunne forudses.
The Commission, on the other hand, believes that this development was in fact foreseeable.
I den nye fælles markedsordning for vin blev det udtrykkeligt anført, at destillationsordningerne skulle afskaffes.
The new common organisation of the market in wine explicitly set out to eliminate the distillation system.
GfW burde således have vidst, at destillationsordningerne fra anden halvdel af 2000 og fremover ikke ville kompensere for de faldende priser på vinmarkedet, da det blev besluttet at levere vinen til destillation i anden runde.
Thus it ought to have been clear to GfW, at the time it was decided to go for a second round of distillation, that distillation measures in the second part of 2000 and onwards would not provide any relief from the falling prices on the wine market.
Hvorvidt GfW burde have haft kendskab til ændringen af forordningen, er imidlertid irrelevant.
However, the arguments around whether GfW should have known about the change in the Regulation are irrelevant.
På købstidspunktet omfattede forretningsplanen, som GfW's adfærd som privat investor skal bedømmes på, kun én destillationsrunde, der også fandt sted, og hvor GfW modtog 0,50-0,55 EUR/l.
The business plan at the time of purchase, against which GfW’s behaviour as a private investor should be judged, only included a first round of preventive distillation, which did take place and for which GfW received EUR 0,50-0,55 per litre.
Den omfattede ikke en anden runde af forebyggende destillation, og den forventede indtjening ved denne destillation var således ikke medtaget i den samlede indtjeningsberegning på købstidspunktet.
It did not include a second round of preventive distillation and therefore the expected profit from such distillation was not a part of the overall profit calculation at the time of purchase.
Den indgik ikke i forretningsplanen, og selv om der ikke er nogen tvivl om, at GfW's beslutning om at levere vinen til destillation i anden runde, da markedspriserne faldt, var forkert, kan det ikke betragtes som statsstøtte til vinproducenterne og vinhandlerne på købstidspunktet.
It was not part of the business plan and though there is no doubt that GfW’s decision to go for a second round of distillation when the market price fell was a bad one, it cannot be seen as State aid to the winegrowing enterprises and merchants at the time of purchase.
På grundlag af ovenstående konkluderer Kommissionen, at GfW betalte markedsprisen for den indkøbte druemost i efteråret 1999, og at der således ikke blev ydet statsstøtte til vinproducenterne og vinhandlerne i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF.
Based on the above, the Commission concludes that GfW paid the market price for the must purchased in the autumn of 1999 and that therefore, no State aid in the meaning of Article 107(1) of the TFEU was awarded the winegrowing enterprises and merchants.
På tidspunktet for WAK's efterstilling af og afkald på krav
At the time of subordination and waiver of claims by WAK
I betragtning 114 blev det konkluderet, at WAK's efterstilling af og afkald på krav udelukkende skete i egen interesse og i overensstemmelse med de kriterier, der gælder for private kreditorer, og at der således ikke blev ydet statsstøtte til GfW.
In recital 114 it was concluded that the subordination and waiver of claims by WAK was done purely out of self interest and in accordance with the private creditor test and that there therefore was no State aid to GfW.
Det forhold, at WAK's beslutning begunstigede vinproducenterne og vinhandlerne, er ikke relevant, da det ikke var hensigten, men blot en konsekvens af WAK's forsøg på at opnå størst mulig dækning af sine tilgodehavender.
The fact that the decision by WAK favoured the winegrowing enterprises and merchants has no relevance as this was not the intention, but just a consequence of WAK trying to maximise the recovery of its own funds.
Kommissionen konkluderer, at WAK ved efterstillingen og afkald på krav ikke ydede statsstøtte til vinproducenterne og vinhandlerne i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF.
The Commission concludes that when subordinating and waiving its claims, WAK did not award any State aid in the meaning of Article 107(1) of the TFEU to the winegrowing enterprises and merchants.
Betegnelse af støtten som ulovlig støtte
Classification of the aid as illegal aid
Da støtteelementet i WAK's lån til GfW blev ydet og udbetalt uden forudgående anmeldelse, udgør det en ulovlig støtte i henhold til artikel 1, litra f), i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 [37].
Since the aid element contained in the loan by WAK in favour of GfW was granted and paid without prior notification to the Commission, it is illegal within the meaning of Article 1(f) of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty [37].
Undtagelser i traktatens artikel 107 vedrørende lånet til GfW
Exemptions provided for in Article 107 of the Treaty regarding the loan to GfW
Det skal således undersøges, om en af undtagelserne fra forbuddet mod statsstøtte i artikel 107, stk. 1, i TEUF finder anvendelse.
It must therefore be examined whether one of the exemptions to the prohibition of State aid under Article 107(1) of the TFEU applies.
I den aktuelle sag finder undtagelserne i artikel 107, stk. 2, og stk. 3, litra a), b) og d), ikke anvendelse, da den pågældende støtte hverken er:
From the current viewpoint, the exemptions provided for in Article 107(2) and (3)(a), (b) and (d) are not applicable, since the aid in question is neither:
støtte til fremme af den økonomiske udvikling i områder, hvor levestandarden er usædvanlig lav, eller hvor der hersker en alvorlig underbeskæftigelse
aid to promote the economic development of areas where the standard of living is abnormally low or where there is serious underemployment, nor
støtte, der kan fremme virkeliggørelsen af vigtige projekter af fælleseuropæisk interesse eller afhjælpe en alvorlig forstyrrelse i en medlemsstats økonomi
aid to promote the execution of an important project of common European interest or to remedy a serious disturbance in the economy of a Member State, nor
støtte til fremme af kulturen og bevarelse af kulturarven, når den ikke ændrer samhandels- og konkurrencevilkårene i Unionen i et omfang, der strider mod de fælles interesser.
aid to promote culture and heritage conservation where such aid does not affect trading conditions and competition in the Union to an extent that is contrary to the common interest.
Den eneste mulige undtagelse, som eventuelt kan finde anvendelse, er således artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF.
Article 107(3)(c) of the TFEU is therefore the only exemption which might possibly apply.
På støttetidspunktet blev støtte til primærproducenter vurderet direkte på grundlag af artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF.
At the time of the granting of the aid, aid to primary producers was evaluated directly under Article 107(3)(c) of the TFEU.
I henhold til almindelig praksis på daværende tidspunkt kunne støtte til investeringer, lån, husdyrsektoren, producentorganisationer, salgsfremme, erstatning for tab som følge af sygdomme, forsikringspræmier og teknisk bistand betragtes som forenelig med det indre marked, hvis visse kriterier var opfyldt.
In accordance with the praxis at the time, aid for investments, credit, the livestock sector, producer organisations, publicity and promotion, compensation for damages caused by diseases, insurance premiums and technical assistance could when fulfilling certain criteria be deemed compatible with the internal market.