natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Alligevel blev gælden på 95 mio. USD til AVAS (dvs. de 91 mio. USD plus finansministeriets yderligere udbetalinger i henhold til garantierne, som var blevet overdraget til AVAS i juni 2002), svarende til 322 mio. RON, i november 2003 konverteret til aktier ved en beslutning, som Oltchims aktionærer traf på generalforsamlingen (hvor statens repræsentanter havde stemmeflertal).
Notwithstanding this, in November 2003 the AVAS debt of USD 95 million (i.e. the transferred USD 91 million plus further payments made by the Ministry of Finance in application of the guarantees and transferred to AVAS since June 2002), equal to RON 322 million, was converted into equity by decision of the Oltchim General Meeting of Shareholders (in which the state representatives had majority votes).
Domstolsafgørelsen om annullation af gældskonverteringen blev endelig i august 2006.
The court decision annulling the debt conversion became final in August 2006.
Den faktiske nedsættelse af selskabskapitalen fandt sted i november 2007.
The share capital decrease effectively took place in November 2007.
Den gæld, der opstod ved annulleringen af gældskonverteringen, blev på ny bogført til dens tidligere værdi på 95 mio. USD, hvilket senere svarede til 317 mio. RON.
The debt resulting from the annulment of the debt conversion was re-entered in the accounts at its historical value of USD 95 million, subsequently equalling RON 317 million.
Efter den første overdragelse af gælden til AVAS i juni 2002 fortsatte finansministeriet i perioden juni 2002 - december 2006 med at foretage udbetalinger i henhold til de statsgarantier, der var blevet aktiveret i november 1999.
After the first transfer of the debt in June 2002 to AVAS, over the period June 2002 to December 2006 the Ministry of Finance continued to make payments on account of the state guarantees which had been triggered in November 1999.
I perioden 2003-2006, mens gældskonverteringen i 2003 endnu var gyldig, androg de samlede supplerende udbetalinger, som finansministeriet foretog i henhold til garantierne, 191 mio. RON.
Over the period 2003-2006, while the 2003 debt conversion was still in place, the total sum of extra payments made by the Ministry of Finance on account of the triggered guarantees amounted to RON 191 million.
De rumænske myndigheder fremfører, at de, efter at gældskonverteringen i 2003 var blevet annulleret i 2006, på ny forsøgte at privatisere selskabet inklusive gælden i både 2006 og 2008.
The Romanian authorities argue that after the reversal of the 2003 debt conversion in 2006 they tried again to privatise the company with the debt, in 2006 and 2008 respectively.
Ifølge de rumænske myndigheder var der ingen investorer, der var interesserede i at købe virksomheden på sådanne betingelser.
According to the Romanian authorities, no investor was interested in buying on such terms.
2. foranstaltning: en "aktionærgaranti" til dækning af 80 % af en kommercielt lån på 424 mio. EUR til fortsatte moderniseringsinvesteringer (Rumænien trak anmeldelsen af 2. foranstaltning tilbage ved brev af 22. juni 2011).
Measure 2: a ‘shareholder guarantee’ covering 80 % of a commercial loan of EUR 424 million for further modernisation investments. (Romania withdrew its notification with regard to Measure 2 by letter of 22 June 2011.)
Virksomheden Vestolit gav i sine bemærkninger til beslutningen om indledning af proceduren, som den fremsendte den 26. januar 2010, udtryk for betænkeligheder ved den statsstøttepakke, som Rumænien havde anmeldt i juli 2009.
In its comments on the opening decision, dated 26 January 2010, Vestolit expressed concerns about the state support package notified in July 2009 by Romania.
Vestolit betragter sig som konkurrent til Oltchim, idet begge virksomheder beskæftiger sig med produktion af PVC.
Vestolit considers itself a competitor of Oltchim, as both parties are active in the production of PVC.
Ved brev af 21. oktober 2011 til næstformand Joaquin Almunia meddelte den rumænske premierminister Emil Boc således, at Rumænien forpligtede sig til helt at privatisere Oltchim (inklusive den aktiepost, som er omfattet af gældskonverteringen) inden maj 2012.
More specifically, by letter dated 21 October 2011 addressed to Vice-President Joaquín Almunia, Romanian Prime Minister Emil Boc declared that Romania was committed to privatising Oltchim fully (including the stake subject to the debt conversion) by May 2012.
Efter udnævnelsen af en ny regering i Rumænien den 9. februar 2012, bekræftede den nye premierminister, Mihai-Răzvan Ungureanu, dette tilsagn ved brev af 16. februar 2012.
Following the appointment of a new government in Romania on 9 February 2012, the new Prime Minister, Mihai Răzvan Ungureanu, re-confirmed this commitment by letter dated 16 February 2012.
Som anført i afsnit II.2 ovenfor, blev der foretaget udbetalinger i henhold til statsgarantierne indtil 2006.
As indicated in Section II.2 above, the payments made on account of the triggered guarantees lasted until 2006.
Fra tiltrædelsen blev der ikke længere foretaget sådanne udbetalinger, fordi Oltchim var i stand til at indfri de resterende lån.
No further payments were made on this account as of the accession date onwards, as Oltchim was able to service the still-outstanding part of the loans.
I denne forbindelse bemærker Kommissionen, at Rumænien havde fulgt denne strategi for at opretholde Oltchims drift lige fra det første (mislykkedede) forsøg i 2003.
In that regard, the Commission notes that Romania had pursued the strategy of a debt-to-equity conversion with a view to continuing Oltchim's activities since the first (failed) attempt to do so in 2003.
De rumænske myndigheders adfærd i denne henseende var derfor i overensstemmelse med deres tidligere adfærd.
The behaviour of the Romanian authorities in that regard was therefore consistent with their prior behaviour.
I overensstemmelse med rumænsk lovgivning likvideres virksomheder, hvor staten har en aktiepost på mindst 50 % + 1 ved den såkaldte "særlige procedure for frivillig likvidation", således som det er fastsat ved regeringens hastebekendtgørelse nr. 88/1997, regeringsbekendtgørelse nr. 577/2002 og ved lov nr. 137/2002.
Under Romanian law, companies in which the State holds a stake of at least 50 % + 1 are liquidated under the so-called 'special voluntary liquidation procedure' established by Government Emergency Order 88/1997, Government Decision 577/2002 and Law 137/2002.
Ved den særlige procedure for frivillig likvidation anvendes det beløb, som likvidator opnår ved salget af selskabets aktiver, til indfrielse af selskabets udestående gæld i den rækkefølge, der er fastsat ved lov nr. 85/2006 (den rumænske konkurslov).
Under that special voluntary liquidation procedure, the amount obtained by the liquidator from the sale of the company's assets is to be used for covering the company's outstanding debts following the same order of preference as established by Law 85/2006 (the Romanian insolvency law).
Det beløb, som AVAS ville få, blev senere tilbagediskonteret til nutidsværdi [33] pr. 30. juni 2011.
The sum to be obtained by AVAS was subsequently discounted [33] to its present value on 30 June 2011.
AVAS ville således få [10]-[40] mio. EUR ved likvidation af selskabet.
As a result, AVAS would collect EUR [10]-[40] million in the event of the liquidation of the company.
Mens det vægtede gennemsnit for de 44 måneder er på 0,53 RON pr. aktie, nåede kursen på en enkelt aktie helt op på 2,05 RON i juli 2011 [37].
More precisely, whereas the 44 months weighted average is RON 0,53 per share, the share price even reached RON 2,05 in July 2011 [37].
De data, der er blevet anvendt til fastlæggelse af markedsværdien, kan derfor betragtes som forsigtige.
Thus, the data used for establishing the market value can be considered to be conservative.
Ved brev af 22. juni 2011 trak de rumænske myndigheder anmeldelsen af 17. juli 2009 vedrørende statsgarantien for lånet på 424 mio. EUR tilbage.
By letter dated 22 June 2011, the Romanian authorities withdrew their notification of 17 July 2009 with regard to the state guarantee for the loan of EUR 424 million.
Desuden meddelte de rumænske myndigheder Kommissionen, at de opretholdt deres anmeldelse af konverteringen af gælden til aktier.
They also informed the Commission that they maintained their notification with regard to the debt-to-equity conversion.
I maj 2011 vedtog Rådet en afgørelse [21] om forebyggende mellemfristet finansiel bistand på op til 1,4 mia. EUR til Rumænien.
In May 2011, the Council adopted a decision [21] to make available to Romania precautionary medium-term financial assistance of up to EUR 1,4 billion.
I marts 2011 godkendte IMF en ny forebyggende stand-by-aftale [22] for Rumænien.
In March 2011, the IMF approved a new Precautionary Stand-By Arrangement [22] for Romania.
Finansieringen er betinget af, at Rumænien opfylder en række målsætninger for nedbringelsen af budgetunderskuddet, som var nævnt i de rumænske myndigheders hensigtserklæring og gengivet i et teknisk aftalememorandum (i det følgende benævnt "TA").
The financing is conditional upon Romania meeting a series of targets for reducing budgetary deficit, specified in a Letter of Intent presented by the Romanian authorities and reflected in a Technical Memorandum of Understanding (hereinafter: ‘TmoU’). The TMoU targets include inter alia reductions of payment arrears and losses for publicly owned enterprises.
kursudvikling over 12 måneder
12 months price evolution
jan.
Ian.
om statsstøtte SA.24123 (2012/C) (ex 2011/NN) gennemført af Nederlandene Påstand om Leidschendam-Voorburgs salg af jord under markedsprisen
on State aid SA.24123 (2012/C) (ex 2011/NN) implemented by the Netherlands Alleged sale of land below market price by the Municipality of Leidschendam-Voorburg
(meddelt under nummer C(2013) 87)
(notified under document C(2013) 87)
efter at have opfordret de interesserede parter til at indsende deres bemærkninger i henhold til ovenstående bestemmelser [1] og under henvisning til deres bemærkninger og
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above [1] and having regard to their comments,
Ved brev af 10. september 2007 indgav Stichting Behoud Damplein Leidschendam (i det følgende benævnt "Stichting"), en fond, der blev etableret i 2006 med det formål at varetage interesserne for beboerne i området omkring Damplein i Leidschendam-Voorburg (Nederlandene), en klage over påstået indrømmelse af statsstøtte inden for rammerne af et ejendomsprojekt, Damplein, der var iværksat af Leidschendam-Voorburg i samarbejde med en række private partnere.
By letter of 10 September 2007, the Stichting Behoud Damplein Leidschendam (hereinafter “the Stichting”), a foundation set up in 2006 to defend the interests of residents located in the vicinity of the Damplein in Leidschendam-Voorburg (the Netherlands), submitted a complaint to the Commission concerning the alleged grant of State aid in the context of a real estate project initiated by the municipality of Leidschendam-Voorburg in co-operation with a number of private parties.
Ved brev af 12. oktober 2007 videresendte Kommissionen klagen til de nederlandske myndigheder til overvejelse sammen med en anmodning om at besvare en række spørgsmål.
By letter of 12 October 2007, the Commission forwarded the complaint to the Dutch authorities for their consideration, along with a request to reply to a number of questions.
Ved brev af 26. januar 2012 informerede Kommissionen Nederlandene om, at den havde besluttet at indlede den procedure, der er fastlagt i artikel 108, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde [2] (i det følgende benævnt "TEUF"), vedrørende en specifik foranstaltning iværksat inden for rammerne af det pågældende ejendomsprojekt.
By letter of 26 January 2012, the Commission informed the Netherlands that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 108(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union [2] (hereinafter: “TFEU”) in respect of a specific measure taken in the context of the real estate project.
Kommissionens beslutning om at indlede proceduren (i det følgende benævnt "beslutningen om indledning af proceduren") blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende [3].
The Commission’s decision to initiate the procedure (hereinafter “the opening decision”) was published in the Official Journal of the European Union [3].
Ved denne beslutning opfordrede Kommissionen interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til Kommissionens foreløbige vurdering af foranstaltningen.
By way of this decision, the Commission invited interested parties to submit comments on its preliminary assessment of the measure.
Ved brev af 18. april 2012 sendte de nederlandske myndigheder deres bemærkninger til beslutningen om indledning af proceduren efter at have fået indrømmet to forlængelser af tidsfristen for bemærkninger og efter et møde med Kommissionens tjenestegrene den 12. marts 2012 under tilstedeværelse af støttemodtageren.
By letter of 18 April 2012, the Dutch authorities submitted their observations on the opening decision, after having received two extensions of the deadline to comment and after a meeting with the Commission services on 12 March 2012 in the presence of the beneficiary of the measure.
Ved brev af 16. april 2012 indgav Stichting sine bemærkninger til Kommissionen om beslutningen om indledning af proceduren.
By letter of 16 April 2012, the Stichting submitted its comments to the Commission on the opening decision.
2.1 Støttemodtagerne og de involverede parter
The beneficiaries and the parties involved
Støttemodtageren under foranstaltningerne er partnerskabet Schouten-de Jong Bouwfonds (i det følgende benævnt "SJB").
The beneficiary of the measures is the partnership Schouten-de Jong Bouwfonds (hereinafter “SJB”).
Dette partnerskab blev etableret af Schouten & De Jong Projectontwikkeling BV (i det følgende benævnt "Schouten de Jong") og Bouwfonds Ontwikkeling BV (i det følgende benævnt "Bouwfonds") i forbindelse med det påklagede ejendomsprojekt og har ikke status som juridisk person under nederlandsk lov.
This partnership was set up by Schouten & De Jong Projectontwikkeling BV (hereinafter "Schouten de Jong") and Bouwfonds Ontwikkeling BV (hereinafter "Bouwfonds") for the purposes of the contested real estate project and does not have legal personality under Dutch law.
Som medlemmer af SJB-partnerskabet bør Schouten de Jong og Bouwfonds også betragtes som støttemodtagere under foranstaltningerne [4].
As members of the SJB partnership, Schouten de Jong and Bouwfonds should also be considered beneficiaries of the measures [4].
Schouten de Jong, som er etableret i Voorburg, Nederlandene, beskæftiger sig med ejendomsudvikling i Nederlandene, navnlig i området omkring Leidschendam.
Schouten de Jong, established in Voorburg, the Netherlands, is active in real estate project development in the Netherlands, in particular in the Leidschendam area.
Dets omsætning beløb sig til 60 mio. EUR i 2011.
Its turnover amounted to EUR 60 million in 2011.
Bouwfonds, som er etableret i Delft, Nederlandene, og er et datterselskab af Rabo Vastgoed, er den største udvikler af ejendomsprojekter i Nederlandene og blandt de tre største aktører på det europæiske ejendomsmarked.
Bouwfonds, established in Delft, the Netherlands, and a subsidiary of Rabo Vastgoed, is the largest real estate developer in the Netherlands and among the top three largest players on the European real estate market.
Bouwfonds har primært aktiviteter i Nederlandene, Tyskland og Frankrig.
Bouwfonds is active, in particular, in the Netherlands, Germany and France.
Det havde en omsætning på 1,6 mia. EUR i 2011.
It had a turnover of EUR 1,6 billion in 2011.
Kommunen Leidschendam-Voorburg (i det følgende benævnt "kommunen") er beliggende i provinsen Sydholland tæt på Haag i Nederlandene.
The municipality of Leidschendam-Voorburg (hereinafter: “the Municipality”) is located in the province of South Holland, close to The Hague, in the Netherlands.
Et offentlig-privat partnerskab i form af et vennootschap onder firma (i det følgende benævnt "PPP") blev etableret af kommunen og SJB med det formål at gennemføre arealudnyttelsesfasen i det påklagede ejendomsprojekt.
A public-private partnership in the form of a vennootschap onder firma (hereinafter: the “PPP”) was set-up by the Municipality and SJB to undertake the ground exploitation phase of the contested real estate project.
Hver part i PPP skulle bære 50 % af omkostningerne og risiciene i forbindelse med projektets arealudnyttelsesfase.
Each party to the PPP was to bear 50 % of the costs and the risks associated with the ground exploitation phase of the project.
Beslutninger i PPP skulle træffes enstemmigt.
The decision-making of the PPP was to be by unanimity.
I henhold til oplysningerne fra de nederlandske myndigheder hæfter Schouten de Jong og Bouwfonds solidarisk ("hoofdelijk aansprakelijk") for SJB's opfyldelse af dets forpligtelser i medfør af PPP-aftalen [5].
According to the information provided by the Dutch authorities, Schouten de Jong and Bouwfonds are each jointly and severally liable ("hoofdelijk aansprakelijk") for the fulfilment by SJB of its obligations under the PPP agreement [5].
2.2 Ejendomsprojektet
The real estate project
Den 6. april 2004 vedtog kommunalrådet "Concept Ground Exploitation Masterplan Damcentrum" og "Concept Masterplan Damcentrum", som fastlagde en rammeaftale med det formål at forny Leidschendams bymidte (i det følgende benævnt "Leidschendam Centrum-projektet") [6].
On 6 April 2004, the Council of the Municipality adopted a Concept Ground Exploitation Masterplan Damcentrum and a Concept Masterplan Damcentrum laying down a framework agreement aimed at revitalising Leidschendam's city centre (hereinafter: the “Leidschendam Centrum Project”) [6].
Leidschendam Centrum-projektet berører et areal på ca. 20,7 hektar og omfatter nedrivning af ca. 280 hovedsagelig sociale boliger, renovering af offentlige områder og forsyningstjenester (kloakering, belægning, belysning osv.) og opførelse af ca. 600 nye boliger (både socialt boligbyggeri og private boliger), et erhvervsareal (forretninger) på ca. 3000 kvadratmeter og en parkeringskælder i to etager samt flytning og genopførelse af en skole.
The Leidschendam Centrum Project concerns an area of approximately 20.7 hectares and consists of demolishing approximately 280 mainly social housing units, renewing public spaces and utilities (sewerage, paving, lightning, etc.) and constructing approximately 600 new housing units – both social housing and free sector housing – as well as approximately 3000 square metres of commercial (shopping) space, a two-level underground parking garage, and the relocation and rebuilding of a school.
Leidschendam Centrum-projektet var opdelt i en række delprojekter, hvoraf det ene er ejendomsprojektet vedrørende Damplein (i det følgende benævnt "Damplein-projektet").
The Leidschendam Centrum Project was divided into various sub-projects, one of which is the real estate project concerning the Damplein (hereinafter: the “Damplein Project”).
2.2.1 Anlægsfasen
The construction phase
På grundlag af Leidschendam Centrum-projektet indgik kommunen en samarbejdsaftale med en række private projektudviklere, herunder SJB, den 9. september 2004 (i det følgende benævnt "2004-samarbejdsaftalen").
On the basis of the Leidschendam Centrum Project, the Municipality concluded a co-operation agreement with a number of private project developers, including with SJB, on 9 September 2004 (hereinafter: the “2004 Co-operation Agreement”).
I henhold til 2004-samarbejdsaftalen skulle de private projektudviklere for hver specifik del af Leidschendam Centrum-projektet, der var tildelt dem, bygge og sælge den planlagte ejendom for egen risiko og regning.
The 2004 Co-operation Agreement stipulates that the private project developers would, for each of the specific sub-parts of the Leidschendam Centrum Project assigned to them, construct and sell, for their own risk and expense, the envisaged real estate.
I henhold til 2004-samarbejdsaftalen ville anlægsarbejdet blive indledt, når jorden var blevet byggemodnet (se betragtning 22 nedenfor), og de nødvendige byggetilladelser var blevet indhentet.
According to the 2004 Co-operation Agreement, the construction works would begin once the land had been made ready for construction (see recital (22) below) and the necessary building permits had been obtained.
I henhold til både 2004-samarbejdsaftalen og en yderligere projektaftale, som blev indgået den 22. november 2004 (i det følgende benævnt "SJB-projektaftalen"), skulle SJB opføre i alt 242 boliger, hvoraf 74 i henhold til de oprindelige planer skulle bygges på Damplein [7].
According to both the 2004 Co-operation Agreement and a further project agreement concluded on 22 November 2004 (hereinafter: the “SJB Project Agreement”), SJB would build a total of 242 housing units, of which 74 were initially planned to be built on the Damplein [7].
SJB skulle desuden opføre ca. 2400 kvadratmeter erhvervslokaler på Damplein og parkeringskælderen, der bortset fra en privat del (75 parkeringspladser) også omfattede en offentlig del (225 parkeringspladser).
SJB would also build approximately 2400 square meters of commercial space on the Damplein and construct the underground parking garage, which apart from a private section (75 parking spaces) also included a public section (225 parking spaces).
Erhvervsejendommene og boligerne skulle opføres oven på parkeringskælderen.
The commercial premises and the housing units would both be built on top of the underground parking garage.
Kommunen var, som det også udtrykkeligt fremhæves af de nederlandske myndigheder i deres oplysninger, ikke involveret i projektets anlægsfase og bar ingen risici i forbindelse med salget af boliger og erhvervsejendomme.
The Municipality, as also explicitly emphasised by the Dutch authorities in its submissions, was not involved in the construction phase of the project and bore no risks in relation to the sale of the housing units and commercial premises.
Et eventuelt overskud fra dette salg ville gå direkte til de private udviklere.
Profits from these sales, if any, would accrue directly to the private developers.
Projektets anlægsfase skulle ses adskilt fra projektets såkaldte arealudnyttelsesfase, hvor kommunen deltog via PPP med SJB og bar 50 % af risikoen (se betragtning 18 nedenfor).
The construction phase of the project should be distinguished from the so-called ground exploitation phase of the project, where the Municipality was involved through the PPP with SJB and bore 50 % of the risks (see recital 18 below).
2.2.2 Arealudnyttelsesfasen
The ground exploitation phase
Inden anlægsarbejdet i hver del af ejendomsprojektet kunne indledes, skulle jorden erhverves, den offentlige infrastruktur skulle tilpasses, og jorden skulle byggemodnes.
Before construction works in each part of the real estate project could commence, the land had to be acquired, the public infrastructure had to be re-arranged and the land had to be made ready for construction.
Eftersom projektets "arealudnyttelsesfase" forventedes at medføre høje omkostninger (estimeret til ca. 30 mio. EUR på daværende tidspunkt) og betydelige risici, besluttede kommunen at indgå i et PPP med SJB med henblik på at udføre disse arbejder [8].
Since this "ground exploitation phase" of the project was expected to entail high costs (estimated at the time at approximately EUR 30 million) and significant risks, the Municipality decided to set up a PPP with SJB to carry out these works [8].
Kommunen og SJB underskrev derfor en aftale om arealudnyttelses/PPP den 22. november 2004 (i det følgende benævnt "GREX-aftalen").
To this end, the Municipality and SJB signed a ground exploitation/PPP agreement on 22 November 2004 (hereinafter: the “GREX”).
Til gengæld for sin deltagelse i arealudnyttelsesfasen ville SJB få en andel af PPP's indtægter og få rettighederne til at byggemodne jord, der tidligere var tildelt kommunen [9].
In return for its participation in the ground exploitation phase of the project, SJB would obtain a share of the revenues of the PPP and receive the development rights on plots of land previously allocated to the Municipality [9].