natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Dom af 7.6.2001 i sag Agrana Zucker und Stärke AG/Kommissionen, T-187/99, Sml., s. II-587, præmis 74.
Judgment of 7 June 2001 in Case T-187/99 Agrana Zucker und Stärke AG v Commission ECR II-1587, point 74.
Dom af 30.11.2009, Den Franske Republik og France Télécom SA/Kommissionen, forenede sager T-427/04 og T-17/05, Sml., s. II-4315.
Judgment of 30 November 2009 in Joined Cases T-427/04 and T-17/05 French Republic and France Télécom SA v Commission ECR II-4315.
Dom af 8.12.2011, France Télécom/Kommissionen T-81/10 P (endnu ikke offentliggjort).
Judgment of 8 December 2011 in Case T-81/10 France Télécom v Commission (not yet published).
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7.3.2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet) (EFT L 108 af 24.4.2002, s. 33). Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/19/EF af 7.3.2002 om adgang til og samtrafik mellem elektroniske kommunikationsnet og tilhørende faciliteter (»adgangsdirektivet«) ( EFT L 108 af 24.4.2002, s. 7). Kommissionens direktiv 2002/77/EF af 16.9.2002 om konkurrencen på markederne for elektroniske kommunikationsnet og tjenester (EFT L 249 af 17.9.2002, s. 21).
Directive 2002/21/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on a common regulatory framework for electronic communications networks and services (Framework Directive) (OJ L 108, 24.4.2002, p. 33); Directive 2002/19/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on access to, and interconnection of, electronic communications networks and associated facilities (Access Directive) (OJ L 108, 24.4.2002, p. 7); Commission Directive 2002/77/EC of 16 September 2002 on competition in the markets for electronic communications networks and services (OJ L 249, 17.9.2002, p. 21).
Hvad angår forskrifterne fra den franske reguleringsmyndighed for elektronisk kommunikation, ARCEP, kan Kommissionens holdning til de projekter, der er blevet anmeldt siden 2003, ses på følgende adresse: http://circa.europa.eu/Public/irc/infso/ecctf/library?l=/commissionsdecisions&vm=detailed&sb=Title.Kommissionens beslutning af 16.7.2003 i sag COMP-38.233, der sanktionerer Wanadoos (på daværende tidspunkt datterselskab af France Télécom) misbrug af en dominerende stilling, se: http://ec.europa.eu/competition/elojade/isef/case_details.cfm?proc_code=1_38233.
As regards the regulations of the French regulator of electronic communications, ARCEP, the positions of the Commission in relation to the plans notified since 2003 are available at: http://circa.europa.eu/Public/irc/infso/ecctf/library?l=/commissionsdecisions&vm=detailed&sb=Title.The Commission decision of 16 July 2003 in Case COMP-38.233 imposing a penalty for abuse of a dominant position on Wanadoo, a subsidiary of France Télécom at the time, is available at: http://ec.europa.eu/competition/elojade/isef/case_details.cfm?proc_code=1_38233.
Appellen af Rettens dom blev den 2. april 2009 forkastet af Domstolen i sag C-202/07 P, France Télécom/Kommissionen, Sml., s. I-2369.
The appeal against the judgment of the Court of First Instance was dismissed on 2 April 2009 by the Court of Justice, in Case C-202/07 P France Télécom v Commission ECR I-2369.
Kommissionens beslutning 2008/722/EF af 10.05.2007 om statsstøtte C 2/2006 til OTE (EUT L 243 af 11.9.2008, s. 7), punkt 137.
Commission Decision 2008/722/EC of 10 May 2007 on State aid C 2/2006 planned for OTE, point 137 (OJ L 243, 11.9.2008, p. 7).
Kommissionens beslutning 2009/703/EF af 11.2.2009 om statsstøtte C 55/2007 til BT Plc., nævnt ovenfor i punkt 72, 81-82 og 98.
Commission decision 2009/703/EC of 11 February 2009 on State aid C 55/2007 granted to BT Plc, cited above, points 72, 81-82 and 98.
Se bl.a. Rettens dom af 15.6.2005, Regione autonoma Sardegna mod Kommissionen, sag T-171/02, præmis 177.
See in particular the General Court judgment of 15 June 2005 in Case T-171/02 Regione autonoma Sardegna v Commission, point 177.
Europa-Parlamentets og Rådets Direktiv 2008/6/EF af 20.2.2008 om ændring af direktiv 97/67/EF med henblik på fuld realisering af det indre marked for posttjenester i Fællesskabet (EUT L 52 af 27.2.2008, s. 3).
Directive 2008/6/EC of the European Parliament and of the Council of 20 February 2008 amending Directive 97/67/EC with regard to the full accomplishment of the internal market of Community postal services (OJ L 52, 27.2.2008, p. 3).
En del af markederne har været liberaliseret siden 30.12.2010.
Some of the markets have been opened up since 30 December 2010.
Ovennævnte La Poste-beslutning, cf. fodnote 32, punkt 35-36 og 167, 169.
La Poste Decision, cited above in footnote 32, points 35-36 and 167, 169.
La Poste-beslutningen nævnt ovenfor i fodnote 32, punkt 169.
La Poste Decision, cited above in footnote 32, point 169.
Se bilag 37 om »Les Régimes Sociaux et de Retraite — Pensions«, nr. 1198 (kapitel II-2 B-3) i rapport til nationalforsamlingen nr. 1127 om udkastet til finanslov for 2008 udarbejdet af Gilles Carrez.
See Annex 37 on ‘Benefit and Pension Schemes — Pensions’, No 1198 (Chapter II-2 B-3) of the Report before the National Assembly No 1127 on the Finance Bill for 2008 by Gilles Carrez.
Dom af 30.11.2009, République française og France Télécom SA/Kommissionen, forenede sager T-427/01 og T-17/05, Sml. s. II-4315, præmis 215 og 217.
Judgment of 30 November 2009 in Joined Cases T-427/04 and T-17/05 French Republic and France Télécom SA v Commission ECR II-4315, points 215 and 217.
Domstolen afviste appellen af denne sag (dom af 8.12.2011, France Télécom, Sag C.81/10 P, se navnlig punkt 43ff).
The Court of Justice dismissed the appeal against this judgment (Judgment of 8 December 2011 in Case C-81/10 P France Télécom, see in particular points 43 et seq.).
Meddelelse fra Kommissionen om gældende rentesatser for tilbagebetaling af statsstøtte samt satser for reference- og diskonteringsrenter (EFT C 232 af 10.8.1996, s. 10) og Kommissionens meddelelse om gældende rentesatser for tilbagebetaling af statsstøtte samt satser for reference- og diskonteringsrenter for 15 medlemslande gældende fra og med 1. januar 2005 og historiske rentesatser for tilbagebetaling og reference- og diskonteringsrenter gældende fra og med den 1. august 1997 (EUT C 88 af 12.4.2005, s. 5).
Commission notice on the method for setting the reference and discount rates (OJ C 232, 10.8.1996, p. 10) and Commission notice on current State aid recovery interest rates and reference/discount rates for 15 Member States applicable as from 1 January 2005 and historic recovery interest rates and reference/discount rates applicable from 1 August 1997 (OJ C 88, 12.4.2005, p. 5).
La Poste-beslutningen nævnt ovenfor i fodnote 32.
La Poste decision, cited above under footnote 32.
Denne tilgang består i fiktivt at investere en del af det ekstraordinære engangsbidrag i finansielle instrumenter med forskellig løbetid (f.eks. x % etårige, y % treårige, z % tiårige) i forhold til forfaldsplanen for betalingerne (årssaldo for ydelser, der ikke er dækket af bidrag).
This approach would consist in fictitious investment of parts of the amount of the exceptional contribution in financial instruments with different maturities (e.g. x % at 1 year, y % at 3 years, z % at 10 years), according to the schedules of flows to be paid (the annual balance of benefits not covered by the contributions).
For andet halvår 1997 var den gennemsnitlige rente for statsobligationer på 5,49 %, renten for papirer med kortere løbetid var lavere.
For the 2nd half of 1997, the average rate on 10-year OATs stood at 5,49 %, the rates for shorter maturities being below this value.
Jf. fodnote 17.
See footnote 17.
Se fodnote 69.
See footnote 69.
Denne kolonne angiver France Télécoms mindste årlige bidrag i medfør af 1996-loven ved fra arbejdsgiver- og arbejdstagerbidragene at fratrække omkostningerne ved de ydede tjenester og den kompensation og overkompensation, som France Télécom fortsat skulle have betalt uden reformen, således som vurderet af France Télécom og korrigeret af Den Franske Republiks beregninger, der nedbringer beløbet med 165 mio. EUR for perioden 1997-2010.
This column reflects the reduced annual contribution of France Télécom under the 1996 Law, deducting from the employer’s and employees’ contributions paid the cost of the benefits granted and the cost of compensation and over-compensation that France Télécom would have continued to pay in the absence of the reform, as estimated by France Télécom, and corrected by the calculations of the French Republic, reducing the burden by EUR 165 million for the period 1997-2010.
Der er tale om en omtrentlig beregning.
This is an approximate estimate.
Den 22. september 2008 modtog Kommissionen bemærkninger fra France Télécom, og efter forlængelse af fristen modtog Kommissionen bemærkninger fra klagerne og en telekommunikationsvirksomhed henholdsvis den 1. og den 16. oktober 2008.
On 22 September 2008, the Commission received comments from France Télécom and, after extending the deadline, it received comments from the complainants and a telecommunications operator on 1 and 16 October 2008, respectively.
Kommissionen fremsendte dem efterfølgende til Den Franske Republik og gav denne mulighed for at fremsætte bemærkninger, som den modtog med brev af 13. februar 2009.
The Commission forwarded these to the French Republic, giving it the opportunity to comment on them, and received comments from the French Republic by letter dated 13 February 2009.
Den 22. september 2010 modtog Kommissionen nye bemærkninger fra de franske myndigheder, der anmodede om et møde, som blev afholdt den 22. oktober 2010.
On 22 September 2010, the French authorities forwarded further comments to the Commission and requested a meeting, which was held on 22 October 2010.
Ved brev af 28. oktober 2010 gjorde Kommissionen rede for de konkrete punkter, der var blevet drøftet på dette møde, og for France Télécoms supplerende oplysninger og opfordrede Den Franske Republik til at fremsætte eventuelle bemærkninger.
By letter of 28 October 2010, the Commission sent them the factual clarification referred to during the meeting together with the supplementary comments made by France Télécom and invited the French Republic to return any comments it may have.
Selskabet France Télécom SA's kapital (»France Télécom«) blev ved bekendtgørelse fastsat til 25 mia. FRF (3,8 mia. EUR) på grundlag af egenkapitalen i regnskabet pr. 31. december 1995.
The capital of the company France Télécom SA (‘France Télécom’) was established by decree at FRF 25 billion (EUR 3,8 billion) based on net assets recorded in the balance sheet at 31 December 1995.
France Télécom's aktier blev optaget på hovedmarkedet på Paris' fondsbørs og på New York Stock Exchange (NYSE).
The France Télécom shares were admitted in October 1997 to the premier marché of the Paris Bourse and to the New York Stock Exchange (NYSE).
I praksis ventede France Télécom ikke på udløbet af fristen den 1. januar 2002, som var fastsat i 1996-loven, men ophørte allerede fra 1997 med at ansætte tjenestemænd.
In fact, without awaiting the deadline of 1 January 2002 established by the 1996 Law, France Télécom stopped recruiting civil servants from 1997.
Derfor faldt antallet af tjenestemænd med 47 % over 10 år, fra 133434 tjenestemænd i 1997 til 69892 i 2007.
Consequently, the number of civil servants decreased by 47 % in 10 years, from 133434 civil servants in 1997 to 69892 in 2007.
Arbejdsgiverbidraget med frigørende virkning, der blev indført ved 1996-loven, erstatter det ekstra bidrag, der er forekrevet i artikel 30, litra b), i 1990-loven.
The employer’s contribution in full discharge of liabilities, introduced by the 1996 Law, replaces the additional contribution provided for in point (b) of Article 30 of the 1990 Law.
Bidraget er baseret på en sats, der sikrer lige konkurrencevilkår ved at udligne de nettolønrelaterede obligatoriske sociale bidrag og skatter.
This contribution is based on a competitively fair rate based on equalisation of the levels of wage-related social security contributions and tax payments from equal net salary.
Indtægterne fra dette ekstraordinære bidrag gjorde det muligt at nedbringe underskuddet for den franske offentlige forvaltning til 41,8 mia. EUR i 1997.
The revenue from this exceptional contribution allowed the deficit of the French public administrations to be reduced to EUR 41,8 billion in 1997.
Uden dette bidrag ville underskuddet i det år have udgjort 3,7 % af BNP.
Without it, the deficit would have represented 3,7 % of GDP that year.
Finansloven for 2011 foreskriver betaling af et beløb på 243 mio. EUR til den særlige pensionskonto for det pågældende år, og det skulle udtømme forvaltningsorganets indtægter [22].
The Finance Act 2011 therefore provides for a payment of EUR 243 million to the earmarked account for pensions for that year, which should clear the revenue of the public body [22].
Under alle omstændigheder svarer det ekstraordinære bidrag på 37,5 mia. FRF, der i 1997 tilgik forvaltningsorganet, til det beløb på under end 40 mia. FRF, der blev nævnt under debatten om forslaget til 1996-loven.
In any event, the amount of the exceptional contribution of FRF 37,5 billion allocated to the public body managing the exceptional contribution from France Télécom in 1997 corresponds to the amount of the contribution, below FRF 40 billion, mentioned during the discussion of the draft of the 1996 Law.
Selv om dette bidrag blev betalt til statens budget i 1997 og årligt blev tilført dette til betaling af civile og militære pensioner, blev bidraget fastsat for at kompensere statens meromkostninger i medfør af 1996-loven.
Although it was paid to the State budget in 1997 and fed it each year for the payment of civilian and military pensions, the amount of this contribution was set in order to offset the additional cost to the State resulting from the application of the 1996 Law.
Lønmodtagernes andel af finansieringen af tjenestemandspensionerne i medfør af artikel L 61 i loven om civile og militære pensioner efter oprettelsen af det offentlige selskab France Télécom i 1991 blev ikke ændret ved 1996-loven.
The wage share of the financing of the pension liabilities for the civil servants, established pursuant to Article L 61 of the Civilian and Military Retirement Pensions Code since the foundation of the public operator France Télécom in 1991, was not changed by the 1996 Law.
I øvrigt ændrede lovene fra 1990 og 1996 ikke France Télécoms pensionsordning for overenskomstansatte, som er de almindelige socialsikringregler for pensionsforsikring suppleret af AGIRC-ordningen for overordnet personale og ARRC-ordningen for ikkeoverordnet personale.
Moreover, the 1990 and 1996 Laws did not change the pension arrangements for the ordinary employees of France Télécom, which are those of the ordinary social security rules for pension insurance, supplemented by the complementary pension schemes AGIRC for executives and ARRCO for non-executives.
I forbindelse med den reform, der fulgte af 1996-loven, vurderede de aktuarer, der rådgav den franske stat, at statens udbetaling af pensioner til tjenstgørende og pensionerede tjenestemænd i France Télécom ville andrage 242 mia. FRF (36,9 mia. EUR [23]) i estimeret nutidsværdi pr. 1. januar 1997 [24].
In connection with the reform introduced by the 1996 Law, the firm of actuaries appointed as adviser to the French State estimated that the payment and servicing by the State of the pensions granted to the civil service staff working for and retired from France Télécom would amount to FRF 242 billion (EUR 36,9 billion [23]) in expected value at 1 January 1997 [24].
Dette tal ligger tæt på det afrundede beløb på 250 mia. FRF, som senatet nævnte.
This figure is close to the rounded amount of FRF 250 billion mentioned at the Senate.
Også i andre sektorer, der ikke var underkastet enerettigheder, og som siden 1987 har været udsat for konkurrence, som f.eks. mobiltelefoni, var France Télécom førende med en markedsandel, der faldt fra 53,5 % til 49,8 % fra 1997 til 2002 [29].
Even in other sectors, which are not subject to exclusive rights and have therefore been competitive since 1987, such as the mobile telephony market, France Télécom had clear leadership, with a market share falling from 53,3 % to 49,8 % between 1997 and 2002 [29].
Lov nr. 96-659 pålagde også France Télécom opgaver af almindelig økonomisk interesse og foreskrev oprettelse af en fond til finansiering af de dertil knyttede forpligtelser, som konkurrenterne skulle bidrage til.
Law No 96-659 also assigned general economic interest tasks to France Télécom and provided for the introduction of a fund to finance the associated obligations, with contributions from its competitors.
Denne tendens blev styrket på de liberaliserede markeder fra 1998.
This movement gathered pace when the markets were liberalised from 1998.
France Télécom har endvidere indgået alliancer med udenlandske operatører, f.eks. Deutsche Telekom og Sprint i 1996 (Global One) — og samtidig siden 1997 øget partnerskaber og kapitalinteresser — i Italien (Wind), Nederlandene (Casema) eller opnået mobillicenser i Danmark og Portugal [30].
Moreover, France Télécom entered into alliances with foreign operators, such as Deutsche Telekom and Sprint in 1996 (Global One), whilst multiplying its partnerships and participating interests from 1997 in Italy (Wind), the Netherlands (Casema) or by obtaining mobile licences in Denmark and Portugal [30].
I beslutningen om at indlede undersøgelsesproceduren fremsatte Kommissionen sin foreløbige vurdering af de foranstaltninger, der blev indført ved 1996-loven og sammenlignede dem med referencerammen for France Télécoms obligatoriske sociale og skattemæssige bidrag ifølge 1990-loven.
In its decision initiating the investigation procedure, the Commission set out its preliminary assessment of the measures introduced by the 1996 Law, comparing them with the reference framework for France Télécom’s social security contributions and tax payments established by the 1990 Law.
Kommissionen vurderede, at foranstaltningerne så ud til ved hjælp af statsmidler at give France Télécom en selektiv fordel, der kunne fordreje konkurrencen og påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne, jf. artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
It considered that these measures would seem to confer, through State resources, a selective advantage on France Télécom liable to distort competition and affect trade between Member States and potentially constituting State aid within the meaning of Article 107(1) of the TFEU.
Klagerne er enige i Kommissionens vurdering i beslutningen om at indlede proceduren med hensyn til eksistensen af statsstøtte i medfør at traktaten for så vidt angår lempelsen af de pensionsbidrag, France Télécom skal betale ifølge 1996-loven.
The complainants share the Commission’s view in the decision to initiate the procedure concerning the existence of State aid as defined in the Treaty in the reduction of the retirement pension costs to be paid by France Télécom, introduced by the 1996 Law.
Ifølge ræsonnementet i nævnte beslutning, som ifølge klager mangler præcise tal, skulle støtten udgøre 12,3 mia. EUR og under ingen omstændigheder mindre end 9,9 mia. EUR [42].
According to the reasoning followed in that decision, concerning which the complainants regret the lack of quantification, the amount of aid is EUR 12,3 billion and under no circumstances less than EUR 9,9 billion [42].
Med dette forbehold har Den Franske Republik præciseret France Télécoms skøn over omkostninger, der er nævnt i betragtning 61, som selskabet ikke har betalt siden 1997.
With this reservation, the French Republic has refined the estimate, supplied by France Télécom and referred to under recital 61, of the costs which the undertaking has no longer paid from 1997.
På grundlag af en reel rekonstruktion for 2008-2010 tilbagediskonteret med en overgangsfaktor mener Den Franske Republik, at de omkostninger, France Télécom har betalt i den henseende, var 165 mio. EUR lavere end det beløb, selskabet har beregnet.
On the basis of a real reconstruction for 2008 to 2010, retropolated by applying a conversion factor, the French Republic considers that the costs that would have been paid by France Télécom in this capacity are EUR 165 million less than those calculated by the undertaking.
Princippet om et ekstraordinært bidrag var således fastslået allerede i 1996.
Hence, the principle of an exceptional contribution was established as early as 1996.
Investeringshorisonten skulle være lang, da den forventede forskel mellem de ydelser, der skulle udbetales, og de forventede bidrag, først oversteg 500 mio. EUR i 2005, dvs. 9 år senere, og først oversteg 1 mia. EUR 12 år senere.
The investment horizon should be long since the expected differences between benefits to be paid and anticipated contributions did not exceed EUR 500 million until 2005, i.e. 9 years later and EUR 1 billion 12 years later.
Kun det ekstraordinære engangsbidrag i medfør af 1996-loven udgjorde en umiddelbar belastning for France Télécoms omkostninger i forhold til den allerede identificerede referencesituation.
Only the exceptional flat-rate contribution provided for by the 1996 Law immediately placed a cost burden on France Télécom in relation to the reference situation already identified.
Betalingen af engangsbeløbet nedbragte det støttebeløb, som France Télécom modtog og fortsat modtager indtil ophøret af den økonomiske byrde, staten har påtaget sig i stedet for France Télécom i medfør af 1996-loven.
The payment of the flat-rate contribution reduced the amount of aid from which France Télécom has benefited and will benefit until the expiry of the financial burden assumed by the French State in the place of France Télécom pursuant to the 1996 Law.
Liberaliseringen var helt gennemført i Frankrig i 2002.
There was total opening-up to competition in France in 2002.
Ophævelsen af retlige hindringer blev ledsaget af tilstedeværelse af andre operatører, som France Télécom skulle og stadig skal konkurrere med, før de lovgivningsmæssige foranstaltninger i 1990 og 1996, som denne afgørelse omhandler.
The removal of the legal barriers was accompanied by the entry of other operators with which France Télécom was and is in competition, even before the legislative measures of 1990 and 1996 which are the subject of the present decision.
Da France Télécom således var fritaget for forpligtelsen til at foretage henlæggelser til kommende pensionsudbetalinger til tjenestemandsansatte og omfattet af lavere årlige bidrag, kunne selskabet fremlægge et regnskab fri for disse forpligtelser og bidrag og derved lettere tiltrække kapital, hvilket placerede selskabet i en gunstigere situation end før 1996-loven.
Released from the obligation to set aside provisions for the future retirement costs of its civil service staff and subject to a lower annual contribution level, France Télécom’s balance sheet was relieved of liabilities and costs, thereby increasing its attractiveness to raise capital, which placed it in a more favourable situation than before the 1996 reform.
Fritaget for en omkostning på sit oprindelige franske marked kunne France Télécom således lettere ekspandere på de andre medlemsstaters markeder, som nu var åbne for konkurrenter, hvilket selskabet faktisk gjorde, som det fremgår af betragtning 48-50.
Released from a burden incurred from its historical French market, France Télécom was in this way able to develop more easily on the markets of other Member States newly opened to competition, which it in fact did, as shown in recitals 48 to 50.
Direktiv 96/19/EF indførte en fuldstændig liberalisering af markederne for teletjenester fra den 1. januar 1988.
Directive 96/19/EC aimed for total liberalisation of the telecommunications sector from 1 January 1998.
Operatører, hvis kapital delvist ejes af virksomheder i andre medlemsstater end Frankrig, etablerede sig således i Frankrig.
Operators whose capital is held in part by undertakings of Member States other than France have in this way become established there.