natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Denne forordning er blevet ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 464/2012 [3], som øger toldkontingentet for import til 21500 tons med virkning fra den første dag i måneden efter offentliggørelsen og til 48200 tons fra den 1. august 2012.
That Regulation has been amended by Regulation (EU) No 464/2012 of the European Parliament and of the Council [3] which increases the import tariff quota to 21500 tonnes from the first day of the month following its publication, and to 48200 tonnes as from 1 August 2012.
Toldkontingenter for landbrugsprodukter skal forvaltes i overensstemmelse med artikel 144, stk. 2 i forordning (EF) nr. 1234/2007.
Tariff quotas for agricultural products are to be managed in conformity with Article 144(2) of Regulation (EC) No 1234/2007.
Kommissionens forordning (EF) nr. 620/2009 af 13. juli 2009 om forvaltning af et toldkontingent for import af oksekød af høj kvalitet [5] fastlægger reglerne for forvaltningen af det pågældende toldkontingent ved at anvende metoden »samtidig behandling« af ansøgninger om importlicenser, jf. artikel 144, stk. 2, litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007. De seneste erfaringer med forvaltningen af EU-toldkontingentet for oksekød af høj kvalitet viser, at der er behov for en bedre forvaltning af dette toldkontingent. Erfaringerne med »først til mølle«-princippet, som er omhandlet i artikel 144, stk. 2, litra a) i forordning (EF) nr. 1234/2007 har været positive i andre landbrugssektorer.
Commission Regulation (EC) No 620/2009 of 13 July 2009 providing for the administration of an import tariff quota for high-quality beef [5] lays down rules for the administration of the tariff quota concerned by applying the simultaneous examination method of import licence applications, as referred to in Article 144(2)(b) of Regulation (EC) No 1234/2007. Recent experience with the administration of the Union tariff quota for high-quality beef has shown a need to improve the management of this tariff quota. Experience in the use of the first-come, first-served management system referred to in Article 144(2)(a) of Regulation (EC) No 1234/2007 has been positive in other agricultural sectors.
Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 482/2012
Commission Implementing Regulation (EU) No 482/2012
om godkendelse af mindre ændringer i varespecifikationen for en betegnelse, der er opført i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser (Tettnanger Hopfen (BGB))
approving minor amendments to the specification for a name entered in the register of protected designations of origin and protected geographical indications (Tettnanger Hopfen (PGI))
Kommissionen har i overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, første afsnit, i forordning (EF) nr. 510/2006 behandlet Tysklands ansøgning om godkendelse af ændringer af varespecifikationen for den beskyttede geografiske betegnelse »Tettnanger Hopfen«, der er registreret i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 415/2010 [2].
In accordance with the first subparagraph of Article 9(1) of Regulation (EC) No 510/2006, the Commission has examined Germany’s application for the approval of amendments to the specification for the protected designation of origin ‘Tettnanger Hopfen’ registered under Commission Regulation (EC) No 415/2010 [2].
Formålet med ansøgningen er at ændre varespecifikationen.
The aim of the application is to amend the specification.
Af økonomiske grunde har man godkendt nye støttesystemer.
New trellis systems shall be authorised for economic reasons.
Beskæringsperioden er ændret, så det passer bedre med vejrforholdene, som bliver mere og mere ugunstige.
The pruning period shall be adjusted to allow growers to better adjust to less and less favourable weather conditions.
Med de nye opbindingssystemer er det tilladt at bruge ukrudtsbekæmpelsesmidler, så der bliver mere vand til overs til humleplanterne.
The use of herbicides with the new trellis systems shall be authorised to increase the water available to hop plants.
Maksimumstemperaturen for tørring hæves til 65 °C på basis af ny videnskabelig viden.
The maximum drying temperature shall be raised to 65 °C as a result of new scientific information.
Kommissionen har gennemgået den pågældende ændring og konkluderet, at den er berettiget.
The Commission has examined the amendment in question and decided that it is justified.
Varespecifikationen for den beskyttede geografiske betegnelse »Tettnanger Hopfen« ændres som anført i bilag I.
The specification for the protected geographical indication ‘Tettnanger Hopfen’ is hereby amended in accordance with Annex I to this Regulation.
EUT L 119 af 13.5.2010, s. 5.
OJ L 119, 13.5.2010, p. 5.
I varespecifikationen for den beskyttede geografiske betegnelse »Tettnanger Hopfen« foretages følgende ændringer:
The specification for the protected geographical indication ‘Tettnanger Hopfen’ is amended as follows:
Fjerde, femte og sjette punktum udgår:
The fourth, fifth and sixth sentences shall be deleted as follows:
Humledyrkere i Tettnang kan i modsætning til humledyrkere i andre områder, hvor ophængningen af tråde allerede sker om vinteren, først påbegynde arbejdet i foråret. Det skyldes de områdespecifikke støttesystemer.
In Tettnang growers cannot start their work until the spring, unlike in other hop-growing regions where the wire support systems are put in place during the winter.
I andre dyrkningsområder anvendes først og fremmest stordriftssystemer (enrækkesystemer), medens der i Tettnang anvendes et 6-rækkerssystem, som danner et såkaldt »fag«, og først derefter kommer så køresporet.
This is due to the trellis systems specific to the region: whereas a single-row system predominates in other regions, in Tettnang there are six rows of hops between each row for machinery.
Forklaring: Indførelsen af (forskellige) nye opbindingssystemer (»støttesystemer«) kan forklares af økonomiske grunde, bl.a. gør de det muligt at anvende maskiner.
Explanation: the (various) new trellis systems are being introduced for economic reasons, as they in particular make it easier to use machinery.
I syvende punktum ændres udtrykket »Fra begyndelsen til midten af april« til »Fra begyndelsen af marts til midten af april«.
In the seventh sentence the words ‘In early to mid-April’ shall be replaced by the words ‘From the beginning of March until mid-April’.
Forklaring: Forlængelsen af beskæringsperioden medfører, at planterne bedre kan tilpasse sig vejrforholdene, der bliver mere og mere ugunstige på grund af klimaændringerne, og at arbejdskraften kan udnyttes bedre.
Explanation: extending the pruning period allows growers to better adapt to the increase in less favourable weather conditions due to changing climate, as well as to optimise the use of manpower.
Følgende tekst, 16. og 17. punktum, udgår:
The following 16th and 17th sentences shall be deleted:
Det er et særkende for området, at markerne efter humlens blomstring får lov til at begrønnes (der bruges i modsætning til andre dyrkningsområder frivilligt ikke nogen ukrudtsbekæmpelsesmidler) og følgelig sker der ikke nogen videre bearbejdning af jorden.
One peculiarity is that a green cover crop is sown during the flowering phase (unlike in other regions, the hop-growers in the Tettnang region have voluntarily forbidden the use of herbicides), which means that no further tillage is required.
Det gøres for at fremme humusdannelsen og forhindre, at jorden kompakterer eller skylles bort.
This prevents the soil becoming too compact and washed out, and promotes the formation of humus.
Forklaring: Det er muligt, at de nye opbindingssystemer giver behov for at bruge ukrudtsbekæmpelsesmidler.
Explanation: new trellis systems may necessitate the use of herbicides.
Det vil kun ske i de — forholdsvis sjældne — tilfælde, hvor der er meget ukrudt, og det derfor er nødvendigt at øge den vandmængde, der er til rådighed for humleplanterne.
This only takes place in the (relatively seldom) cases when weed growth is strong, and is necessary in order to increase the water available to hop plants.
Kvaliteten af humlen burde derfor ikke tage skade af det.
This should not be detrimental to the quality of the hops themselves.
I den 20. sætning erstattes »62 °C« med »65 °C«.
In the 20th sentence the figure ‘62 °C’ shall be replaced by the figure ‘65 °C’.
Forklaring: Ny videnskabelig viden på området viser, at det kan være nødvendigt med en maksimal tørringstemperatur på 65 °C.
Explanation: new scientific information may make it necessary to dry the hops at temperatures of up to 65 °C.
Øgningen af maksimumtemperaturen for tørring af humle svarer til de almindelige vilkår for levering af humle; skemaet over den tyske humlekvalitet viser, at den ubearbejdede humle skal tørres ved temperaturer mellem 60 – 65 °C.
The raising of the maximum drying temperature is in line with the general conditions of the hop delivery contract; the quality table for German certified hops contained therein states that raw hops must be dried at a temperature of 60 – 65 °C.
Desuden øger tørringen ved højere temperaturer energieffektiviteten.
Drying at a higher temperature also helps increase the energy efficiency of the process.
Denne fremgangsmåde forringer ikke humlens subtile aroma.
The hops’ fine aroma is not affected by this.
Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer
Council Regulation (EC) No 510/2006 on protected geographical indications and protected designations of origin
»TETTNANGER HOPFEN«
‘TETTNANGER HOPFEN’
EF-nr.: DE/PGI/0105/0528/03.11.2011
EC No: DE-PGI-0105-0528-03.11.2011
»Tettnanger Hopfen«
‘Tettnanger Hopfen’
Kategori 1.8: Andre produkter i bilag I til traktaten (krydderier m.m.)
Class 1.8: Other products of Annex I to the Treaty (spices, etc.)
Botanik: Humle (humulus lupulus) tilhører hampfamilien (cannabaceae) og nældeordenen (urticales).
Botany: botanically the hop (Humulus lupulus) belongs to the same family as hemp (Cannabaceae) and to the order Urticales (nettles).
Planten er særbo, dvs. at han– og hunblomster ikke befinder sig på én og samme plante.
It is a dioecious plant, i.e. each plant carries only female or only male flowers.
Der dyrkes kun hunplanter, hvis blomster udvikler sig til humlekopper.
Only ‘female’ plants are cultivated, forming flowers called burrs from which the cones later develop.
Det er aromasorter fra dyrkningsområdet Tettnang, der defineres som »Tettnanger Hopfen«.
All aromatic varieties from the Tettnang region are defined as Tettnanger Hopfen.
Anvendelse: Tettnanger-humle bruges næsten udelukkende (ca. 99 %) til ølfremstilling (en lille del i lægemiddelindustrien).
Use: ‘Tettnanger’ hops are used almost exclusively (around 99 %) for producing beer, with a small portion going into pharmaceutical products.
Tettnanger-humle leveres for størstedelens vedkommende som humlepellets til kunderne; humleekstrakt leveres kun i meget små mængder, da ekstraktionen kan ødelægge en del af Tettnanger-humlens værdifulde aromastoffer.
Customers receive ‘Tettnanger’ hops in processed form as hop pellets and, to a lesser extent, as hop extract (since valuable aromas can be lost during the extraction process).
Ingredienser: De værdifulde ingredienser i humlen er bitterstofferne (resiner), aromastoffer (æteriske olier) og garvestoffer (polyfenoler).
Components: the important substances in hops are bitter substances (hop resins), aromas (essential oils) and tannins (polyphenols).
Tettnang definerer sig selv som dyrkningsområde for aromahumle.
Tettnang is defined as an area for the growing of aromatic varieties of hops.
96 % af Tettnanger-humlen (sorterne Tettnanger og Hallertauer) hører hjemme i kategorien fineste aroma, de sidste 4 % (Perle og Hallertauer Tradition) i kategorien aromahumle.
96 % of Tettnang hops (the varieties Tettnanger and Hallertauer) are in the category ‘finest aroma’; the remaining 4 % (Perle and Hallertauer Tradition) are in the category ‘aroma’.
Da en stor del af de 300 aromakomponenter endnu ikke kan måles, er det stadig det subjektive indtryk af aromaen, der tæller for bryggeriernes indkøbere (ved udvælgelsen stikker indkøberen næsen ned i humlen for at prøve duften).
Since many of the 300 aromatic components are not yet sensorily detectable, it is still the subjective impression of the aroma that counts for the breweries’ decision-makers and buyers (when making his selection the buyer puts his nose in among the hops).
Inden for miljøet defineres Tettnanger-humlen af kendere som en af de fineste humlesorter.
Those knowledgeable in this field say that the Tettnang hop is the finest of all hops.
Hele humleproduktionen, fra dens umodne stadie til pakningen af humlekopperne, mærkningen og certificeringen på det lokale forseglingssted, foregår i det afgrænsede geografiske område.
The entire hop production process until the moment the hop cones are packaged by the hop growers and sealed and certified at the local sealing centre takes place in the defined geographical area.
Det geografiske område omfatter dyrkningsområdet Tettnang.
The geographical area is the Tettnang region.
Det består af:
This includes:
i Bodenseekreis, kommunerne Eriskirch, Friedrichshafen, Hagnau am Bodensee, Immerstaad am Bodensee, Kressbronn am Bodensee, Lagenargen, Markdorf, Meckenbeuren, Neukirch, Oberteuringen og Tettnang
the municipalities of Eriskirch, Friedrichshafen, Hagnau am Bodensee, Immenstaad am Bodensee, Kressbronn am Bodensee, Langenargen, Markdorf, Meckenbeuren, Neukirch, Oberteuringen and Tettnang in the Lake Constance district (Bodenseekreis);
i Landkreis Ravensburg, kommunerne Achberg, Amtzell, Berg, Bodnegg, Grünkraut, Ravensburg og Wangen im Allgäu (området for de tidligere kommuner Neuravensburg og Schomburg);
the municipalities of Achberg, Amtzell, Berg, Bodnegg, Grünkraut, Ravensburg, Wangen im Allgäu (area of the former municipalities of Neuravensburg and Schomburg) in the rural district of Ravensburg; and
i Landkreis Lindau (Bodensee), kommunerne Bodolz, Lindau (Bodensee), Nonnenhorn og Wasserburg (Bodensee).
the municipalities of Bodolz, Lindau (Bodensee), Nonnenhorn and Wasserburg (Bodensee) in the rural district of Lindau (Bodensee).
Denne jordbund med dybtliggende grundvandsstrømme giver humlen mulighed for dyb roddannelse (op til 2 m).
This geological formation with underlying groundwater currents enables the hops to grow roots up to 2 m deep.
Samtidig har den en permanent vandforsyning, også i ekstreme tørkeperioder.
At the same time, it provides the hops with a constant source of moisture even during periods of extreme drought.
Det milde klima, som skyldes Bodensøen og den høje beliggenhed (400-600 m over havet), spiller også en vigtig rolle for Tettnanger-humlens aroma.
The temperate climate here between 400 and 600 m above mean sea level and influenced in part by Lake Constance is another important factor determining the aroma of Tettnang hops.
Tettnanger-humlen har helt enestående klimaforhold (gennemsnitlig middeltemperatur, solskinstimer og regnmængde).
Tettnang hops are grown in climatic conditions (average annual temperatures, hours of sunshine, precipitation) which are unique.
Gennemsnitsværdierne for de seneste 30 år (opgjort i 2009) med en temperatur på 9,4 °C, knap 1800 solskinstimer og en regnmængde på 1136 mm ligger således langt over gennemsnittene for de andre tyske dyrkningsområder.
With a temperature of 9,4 °C, almost 1800 hours of sunshine and 1136 mm of rain, the average figures recorded during the last 30 years (2009 data) are much higher than those in other growing regions in Germany.
Udover hovedsorterne Tettnanger og Hallertauser Mittelfrüher, dyrker man også sorterne Hallertauser Tradition og Perle.
The varieties ‘Hallertauer Tradition’ and ‘Perle’ are grown in addition to the main varieties of ‘Tettnanger’ and ‘Hallertauer Mittelfrüher’.
Sorten Tettnanger dyrkes udelukkende i dyrkningsområdet Tettnang.
The ‘Tettnanger’ variety is grown only in the Tettnang region.
Tettnanger-humlen er også karakteriseret ved en stor homogenitet.
This is proven by the annual external quality examination of hop batches delivered to Tettnang’s hop laboratory.
Det bekræftes af de årlige analyser af de leverede humlepartiers ydre kvalitetskendetegn, der foretages af Tettnangs egne laboratorier.
For the Tettnanger variety this was also confirmed by Hohenheim University and for the Hallertauer Mittelfrüher variety by the Anheuser/Busch brewery.
Tettnanger Hopfen er kendt langt ud over det regionale område. Den fineste aromahumle fra den fine lille humlehovedstad Tettnang påskønnes i hele verden og er lige populær i Japan og USA.
One example of the respect and association with quality enjoyed by Tettnang hops can be found in the USA, where it is not rare for brewers to put a label on their kegs stating that the contents have been ‘Brewed with Tettnang Hops’.
Samspillet mellem geologi (jordkvalitet) og klima giver en optimal vækst og koppedannelse hos Tettnanger-humle og dermed humlens geografisk betingede homogenitet.
The combination of these geological and climatic factors provides optimum conditions for Tettnang hops to grow and produce cones, and ensures a homogeneity which is to a large extent due to geographical factors.
Den meget fine aroma fra Tettnanger-humlen kommer også i høj grad fra den særlige jordbund i området og det særlige klima, som Bodensøen bidrager til.
In addition, the soil conditions in the defined geographical area and the fairly mild climate, partly due to the influence of Lake Constance, play a major role in determining the particularly fine aroma of Tettnanger Hopfen.
Det er netop denne fine aroma, der har givet »Tettnanger Hopfen« dens internationale renommé.
It is this aroma which is instrumental in its global renown.
Den lange tradition for at dyrke humle i Tettnang-området har ligeledes ført til, at befolkningen identificerer sig med Tettnang-humlen, som er en fast bestanddel af det lokale kulturliv.
The long tradition of hop cultivation in the Tettnang region also means that the local population strongly identifies with Tettnanger Hopfen and make it part of their cultural life.
Markenblatt Vol. 33 af 20.8.2010, del 7a-bb, s. 14729
Markenblatt Vol. 33 of 20.8.2010, Part 7a-bb, p. 14729
Den beskyttelse efter forordning (EF) nr. 510/2006, der ansøges om, vedrører udelukkende hunplantens humlekopper (naturhumle) og de deraf forarbejdede produkter i form af humlepellets eller humleekstrakter.
The protection afforded by Regulation (EC) No 510/2006 is to apply only to female hop cones (fresh hops) and the products obtained by processing them (in this case, hop pellets and hop extract in particular). A hop cone consists of bracts, bracteoles and a strig providing the valuable brewing constituents of Tettnang hops.
Humlekopperne består af dækblade og forblade, en stilk og akse; hver humlekop indeholder de substanser, der tilfører humlen »Tettnanger Hopfen« den særlige værdi til brygningen. Humle er en kortdagsplante, dvs. den vokser, mens dagene tiltager (langdag), og blomstrer så fra ca. 21. juni, når dagene igen begynder at aftage (kortdag). Tettnanger-humle når en væksthøjde på op til 8,3 m på grund af de gunstige vækstforhold (jord, regnmængder og gennemsnitstemperatur). I andre dyrkningsområder er vækststativerne som regel 7-7,5 m høje. Det er en hurtigtvoksende (op til 30 cm pr. dag) og højrevindende plante. Det er aromasorter fra dyrkningsområdet Tettnang, der defineres som »Tettnanger Hopfen«. Uover hovedsorterne Tettnanger (fra 1973 under enhedsbetegnelsen »Tettnanger Frühhopfen«, jf. P. Heidtmann, Grünes Gold, 1994, s. 342) og Hallertauer Mittelfrüher, dyrker man også sorterne Hallertauer Tradition og Perle. Sorten Tettnanger dyrkes udelukkende i dyrkningsområdet Tettnang.
The hop is a short-day plant, i.e. it grows in the spring as the days get longer, and flowers from around 21 June when the days get shorter. Thanks to the favourable conditions in which they grow (soil, precipitation levels and average temperatures), Tettnang hops can reach heights of 8,3 m, unlike hops in other areas (support systems in other growing areas are normally 7-7,5 m in height). Tettnang hops are fast-growing (up to 30 cm a day) and climb in a clockwise direction. All aromatic varieties from the Tettnang region are defined as Tettnanger Hopfen. The varieties ‘Hallertauer Tradition’ and ‘Perle’ are grown in addition to the main varieties of ‘Tettnanger’ (since 1973 the uniform ‘Tettnanger Frühhopfen’; P. Heidtmann, ‘Grünes Gold’, 1994, p. 342). The ‘Tettnanger’ variety is grown only in the Tettnang region.
Tettnanger-humlens verdensry skyldes også og især dens fine aromastoffer, der er sammensat af over 300 æteriske oliekomponenter (som stammer fra humlens »blomst«). Tettnanger-humlens aroma beskrives som blomster-, citrus- og frugt- og ribsagtig, sødlig og krydret. Det samlede aromaindtryk for den humle, der dyrkes i Tettnang-området, beskrives som »harmonisk, vedvarende fyldig og mild«.
Tettnang hops owe their worldwide reputation in particular to exceptionally delicate aromas, which are made up of over 300 essential oil constituents (the hop’s ‘bouquet’). Descriptions of the aroma of Tettnang hops include flowery, citrusy, fruity, redcurrant-like, sweet and spicy.
Herudover inddeles humlesorter i handelen formelt i kategorierne »feinstes Aroma« (fineste aromahumle), »Aroma« (aromahumle), »Bitterstoffhopfen« (bitterhumle) og »Hochalfahumlen« (højalfahumle).
Hops grown in the Tettnang area are described as generally having a harmonious but lingering full and mild aroma. In addition to this classification, the varieties are officially classified by the hop trade as ‘finest aroma, aroma, bitter hops, high alpha hops’.
Dyrkningen af humle i Tettnang-området nævnes første gang i dokumenter i 1150 (jf. P. Heidtmann »Grünes Gold« 1994, s. 12). I 1838 omtales 14 bryggerier i det daværende Oberamt Tettnang (jf. v. Memminger »Beschreibung des Oberamts Tettnang«, 1838, s. 62), heraf tre i byen Tettnang. Tre år senere, i 1841, er der allerede seks i Tettnang (jf. P. Heidtmann »Grünes Gold« 1994, s. 13). Ejerne af disse bryggerier dyrkede selv deres humle. Planmæssig dyrkning blev indført fra 1844 af Unteramtsarzt Johann Nepomuk von Lentz sammen med otte borgere i byen i det område, hvor klimaet var lige på grænsen til, at der kunne dyrkes vin (jf. P. Heidtmann »Grünes Gold« 1994, s. 15). Fra omkring 1860 blev dyrkningsområdet udvidet (91 ha i 1864, 160 ha i 1866, 400 ha i 1875, 630 ha i 1914, jf. P. Heidtmann »Grünes Gold« 1994, s. 22ff) og stødte mod nord snart op til det ældre dyrkningsområde omkring Altshausen (siden ca. 1821, jf. P Heidtmann, Grünes Gold, 1994, s.14). Den største udvidelse af dyrkningsområdet Tettnang skete i 1990’erne, hvor man nåede op på 1650 ha (EU-rapport om humle 1997, HVG-Bericht 1997) og stødte mod nord snart op til det ældre dyrkningsområde omkring Altshausen I Tettnang-området er der altid kun blevet udvalgt og dyrket aromahumle.
The first official record of hop-growing in the Tettnang region dates back to 1150 (P. Heidtmann, ‘Grünes Gold’, 1994, p 12). The records for 1838 of the then Oberamt Tettnang give the names of 14 breweries (see Memminger’s ‘Beschreibung des Oberamts Tettnang’, 1838, p. 62), three of which were for the town. Three years later, in 1841, this number had risen to six (P. Heidtmann, ‘Grünes Gold’, 1994, p. 13). Their owners grew their hops themselves. The methodical cultivation of hops was introduced in 1844 by district physician Johann Nepomuk von Lentz and eight citizens of the town in an area where climatic conditions made wine-growing less feasible (P. Heidtmann, ‘Grünes Gold’, 1994, p. 15).