natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den foranstaltning, som Italien påtænker at gennemføre til fordel for De Poli i forbindelse med bygning af skib C 241, og som består i et finansielt bidrag på op til 6 % (ca. 1,3 mio. EUR) af kontraktværdien før støtte, skal uden tvivl betragtes som statsstøtte i henhold til EUF-traktatens artikel 107, stk. 1.
There is no dispute that the measure which Italy plans to implement to support the construction of vessel C 241 by De Poli, consisting of a financial contribution of up to 6 % of the value of the contract before aid (approximately EUR 1,3 million), constitutes state aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Foranstaltningen er selektiv, fordi den udelukkende tager sigte på De Poli, og da den begunstiger De Poli i forhold til dets europæiske konkurrenter, vil den kunne fordreje konkurrencevilkårene på det europæiske marked for skibsbygning og påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne.
The measure is selective since it benefits De Poli alone, and to the extent that it enhances the position of De Poli vis-à-vis its European competitors, it has the potential to distort competition in the European shipbuilding market and affect trade between Member States.
Den foreliggende sag omfatter to aspekter, som har fået Kommissionen til at tvivle på, om støtten til De Poli er forenelig med det indre marked.
Two aspects of the case under consideration prompted the Commission to have doubts as to the compatibility of the aid to De Poli with the internal market.
Den italienske ordning fastsætter dels, i punkt 29, at støtten kan ydes til skibe, der leveres inden tre år efter undertegnelsen af den endelige kontrakt, dels, i punkt 33, at de endelige kontrakter skal undertegnes, inden forordningen om en midlertidig defensiv ordning udløber, dvs. den 31. marts 2005.
Paragraph 29 of the Italian TDM scheme stipulates that aid can only be granted concerning vessels delivered within three years of the date of signing the final contract and paragraph 33 that the final contracts must have been signed before the expiry of the TDM Regulation (i.e. 31 March 2005).
Hvad angår sidstnævnte punkt, har de italienske myndigheder forklaret, at overdragelse af kontrakter mellem rederier, efter at forordningen om en midlertidig defensiv ordning er udløbet, ikke kan fortolkes som tegn på, at den oprindelige kontrakt om skib C 241, der blev undertegnet den 28. januar 2005, ikke var den "endelige kontrakt", som omhandlet i punkt 29 i den italienske ordning.
With respect to the second point, the Italian authorities have explained that the transfer of contracts between shipowners after the expiry of the TDM Regulation cannot be interpreted as indicating that the original contract for vessel C 241, signed on 28 January 2005, was not the "final contract" within the meaning of paragraph 29 of the Italian TDM scheme.
Kommissionen erkender, at overdragelse af en kontrakt til tredjemand tilsyneladende er almindelig praksis inden for værftsindustrien.
The Commission acknowledges that the practice of transferring a contract to a third party appears to be a common one in the shipbuilding industry.
I en tidligere beslutning [23], som også vedrørte forlængelse af den treårige leveringsfrist for to skibe, konkluderede Kommissionen f.eks., at den første kontrakt, selv om der var tale om overdragelse af kontrakter, kunne betragtes som den endelige, fordi produktet var af samme art, og den nye ejer trådte i den tidligere ejers sted og overtog dennes rettigheder og forpligtelser.
For instance, in a previous decision [23] also concerning the extension of the three-year delivery limit for two ships, the Commission concluded that, despite the transfer of contracts, the first contract could be considered final, given that the product type remained the same and the new owner took over the rights and obligations from the previous owner.
I den nævnte sag konkluderede Kommissionen derfor, at overdragelsen af ejendomsretten i sig selv ikke påvirkede kontrakternes art og dermed heller ikke betingelserne for støttens godkendelse.
In that case the Commission thus concluded that the transfer of ownership had not in itself changed the nature of the contracts and therefore their eligibility for aid.
I den foreliggende sag indebar overdragelsen af kontrakten mellem rederierne heller ikke ændringer i produktets eller kontraktens art, og den nye ejer trådte stort set i den oprindelige kontrahents sted og overtog dennes rettigheder og forpligtelser.
In the present case, the transfer of the contract between shipowners did not involve a change in the product type or the nature of the contract and the new owner essentially took on the same rights and obligations as the original contracting party.
På denne baggrund finder Kommissionen, at den oprindelige kontrakt er den endelige, og den kan derfor godkende støtten i henhold til den italienske ordning.
On this basis, the Commission holds that the original contract can be regarded as final, and thus eligible for aid under the Italian TDM scheme.
Hvad angår Kommissionens tvivl med hensyn til betingelserne for forlængelse af den treårige leveringsfrist, indebærer den italienske ordning, at Kommissionen har mulighed for at tillade en sådan forlængelse, hvor det er berettiget på grund af "det pågældende skibsbygningsprojekts komplicerede tekniske karakter eller på grund af forsinkelser som følge af uventede, betydelige og forklarlige forstyrrelser i et skibsværfts arbejdsprogram, der skyldes ekstraordinære omstændigheder, som værftet ikke har kunnet forudse eller har haft indflydelse på".
As for the doubts expressed in relation to the conditions for granting an extension to the three-year delivery deadline, the Italian TDM scheme stipulates that the Commission may grant an extension when justified by "the technical complexity of the individual shipbuilding project concerned or by delays resulting from unexpected disruptions of a substantial and defensible nature in the working programme of a yard due to exceptional circumstances, unforeseeable and external to the company".
Kommissionen skal derfor vurdere, om de italienske myndigheder har fremlagt tilstrækkelige beviser på, at forsinkelserne i forbindelse med leveringen af skib C 241 opfylder de betingelser for forlængelse af leveringsfristen, der er fastsat i den italienske ordning.
The Commission must therefore assess whether Italy has satisfactorily demonstrated that the conditions for granting the exception stipulated in the Italian TDM scheme have been met in the case of the delays incurred in the delivery of vessel C 241.
Retten mente derfor, at den pågældende medlemsstat skulle bevise, at de påståede ekstraordinære omstændigheder havde medført en sådan forstyrrelse, at det havde påvirket værftets arbejdsprogram og forsinket leveringen af skibet, ved at påvise en årsagsforbindelse mellem disse to begivenheder.
The Court therefore held that it is for the Member State concerned to demonstrate that the alleged exceptional circumstances constituted a sufficient disruption as to affect the working programme of the yard and delay delivery of the vessel by establishing a causal link between the two events.
De italienske myndigheder hævder, at den forsinkede levering af skib C 241 skyldes den forsinkede levering af gearkassen (6 måneder) og den deraf følgende udsættelse af samlearbejdet med en måned.
The Italian authorities contend that the delay in the delivery of vessel C 241 is due to the delay (6 months) in supplying the gearbox and the ensuing one-month delay in the assembly operations.
Kommissionen konstaterer, at dette er den eneste årsag til forsinkelsen, som Italien har påberåbt sig. De nye specifikationer, der skyldes overdragelsen af kontrakten, nævnes ikke som årsag til forsinkelsen i anmodningen om forlængelse.
The Commission notes that this is the only ground for delay invoked by Italy; in particular, the request for an extension does not refer to the new specifications deriving from the transfer of the contract.
Ifølge Kommissionens praksis [25] udelukker den betingelse, at omstændighederne skal være "ekstraordinære", almindeligt forekommende eller i hvert fald normale begivenheder, som værftet burde have taget i betragtning i sit arbejdsprogram.
According to established Commission practice [25], the condition that the circumstances must be "exceptional" excludes common or at least normal events with which the shipyard should reasonably have reckoned in its working programme.
Store forsinkelser i leveringen af væsentlige komponenter kan betragtes som ekstraordinære, men det gælder ikke nødvendigvis mindre forsinkelser, selv om skibsbygningsprojekter kan være langvarige og komplekse.
Long delays in the delivery of critical parts could be considered exceptional, but minor delays are not necessarily viewed as exceptional in processes as long and complex as shipbuilding projects.
I betragtning af den snævre fortolkning, der skal anlægges af denne undtagelse, vurderer Kommissionen desuden omhyggeligt, om der eventuelt findes elementer, som tyder på, at værftet kunne have forudset, undgået eller i hvert fald begrænset forsinkelserne ved f.eks. at afpasse tidsplanen for ordrerne efter det pågældende arbejdsprogram.
Moreover, in the light of the restrictive interpretation to be given to the exception, the Commission assesses carefully whether indications exist that the shipyard concerned could have anticipated and avoided, or at least mitigated, these delays, looking for instance at the timing of orders in view of the relevant work programme.
Den betingelse, at begivenheden ikke må kunne forudses, udelukker nemlig alle faktorer, som parterne med rimelighed kunne have taget højde for.
The condition that the event must be unforeseeable excludes any factor that the parties could reasonably have anticipated.
Kommissionen erkender, at der kan være en årsagsforbindelse mellem den forsinkede levering af komponenter, som er væsentlige for bygningen af skibet, og anmodningen om forlængelse af leveringsfristen [26]. I den foreliggende sag stiller Kommissionen dog især spørgsmål ved, om der var tale om ekstraordinære omstændigheder, som ikke kunne forudses.
The Commission acknowledges that there may be a causal link between the late delivery of critical components for the production of the vessel and the request for extension of the delivery deadline [26].
De nødvendige forudsætninger for, at det kan konkluderes, at den pågældende forsinkelse opfylder betingelserne i punkt 29 i den italienske ordning, ser nemlig ikke ud til at være til stede.
However, in the specific circumstances of the present case, it is primarily the existence of the alleged exceptional and unforeseeable circumstances which the Commission doubts: the elements necessary to conclude that the delay invoked complies with the conditions laid down in paragraph 29 of the Italian TDM scheme do not appear to be present in this case.
Som anført ovenfor har Kommissionen tidligere erkendt, at store forsinkelser i leveringen af væsentlige komponenter kan betragtes som ekstraordinære.
As noted above, the Commission has, in the past, acknowledged that long delays in the delivery of critical parts could be considered exceptional.
En anmodning om forlængelse skal dog altid vurderes på grundlag af de særlige forhold, der kendetegner den enkelte sag.
However, a request for extension must always be assessed in the specific circumstances of each case.
I betragtning af at De Poli ved forskellige lejligheder er stødt på forstyrrelser af samme art (ikke blot fordi De Poli allerede tidligere har anmodet om tilsvarende forlængelser [27], men også fordi der i forbindelse med de tre øvrige kontrakter, der blev indgået samme dag som kontrakten om bygning af skib C 241, blev indgivet gentagne anmodninger om forlængelse, jf. punkt 1, 6 og 7), konkluderer Kommissionen, at ovennævnte forsinkelser ikke reelt kan betragtes som ekstraordinære.
To the extent that De Poli has encountered the same type of disruption on several occasions (not only has it been behind similar requests for extensions in the past [27], the other three contracts which were signed on the same day as the contract for vessel C 241 were also the subject of repeated requests for extensions — see recitals 1, 6 and 7 above), the Commission concludes that such delays can no longer be considered to be genuinely exceptional.
Den finder ikke, at de forstyrrelser, der er opstået, og som har vist sig at være tilbagevendende, kan anses for ikke at have kunnet forudses.
In so far as they occurred repeatedly, the disruptions resulting from such repeated delays cannot be viewed as entirely unforeseeable.
Det er netop på baggrund af disse seneste forstyrrelser, at De Poli ikke synes at have udvist tilstrækkelig omhu ved planlægningen af sin produktion.
Indeed, it is in the light of these past disruptions that De Poli does not appear to have acted diligently in the planning of its production.
Ifølge det oprindelige arbejdsprogram skulle skib C 241 sættes i produktion i første kvartal 2006 og leveres i andet halvår 2007, dvs. en produktionstid på mellem 15 og 24 måneder.
In the initial working programme, the production of vessel C 241 was scheduled to start in the first quarter of 2006 with delivery scheduled for the second half of 2007, a lead time of between 15 and 24 months.
De italienske myndigheder har dog oplyst, at der for bygning af skibe af samme type eller endog mindre skibe på Scalo Sud (C 229 og C 240) var fastsat henholdsvis 22 og 20 måneder, fra produktionen gik i gang til leveringen.
According to the information provided by Italy, the planning of vessels of the same type or even of a smaller size to be produced on the same "Scalo Sud" (i.e. vessels C 229 and C 240) allowed for 22 months and 20 months respectively from the start of production to delivery.
Den omstændighed, at produktionen først blev påbegyndt den 28. september 2006, og at skibet skulle leveres den 30. december 2007, dvs. kun en måned inden sidste leveringsfrist, den 28. januar 2008, gav heller ikke noget spillerum for eventuelle forsinkelser i produktionsprocessen, selv om værftet allerede tidligere havde oplevet forsinkelser, der skyldtes dels leveringen af komponenter, dels selve produktionsprocessen, således som det fremgår af De Polis øvrige anmodninger om forlængelse af leveringsfrister.
In addition, the fact that production was only due to begin on 28 September 2006 and delivery of the vessel was planned for 30 December 2007, that is only one month before the ultimate delivery deadline of 28 January 2008, left no margin for any delays in the production process, when the shipyard had previous experience of delays occurring both in the supply of parts and in the production process itself, as evidenced by the other requests for extensions to deadlines made by De Poli.
Da der i øvrigt var tale om en periode med stor efterspørgsel (de italienske myndigheder har fremlagt dokumentation for, at ordrerne på dieselmotorer steg med ca. 60 % fra 2003 til 2005) må det fastslås, at det ville have været fornuftigt at afgive ordrerne på væsentlige komponenter, såsom gearkassen, og aftale leveringsfristerne derfor i god tid i forvejen.
Furthermore, the fact that it was a period of high demand (Italy provided evidence concerning an increase of around 60 % in orders for diesel engines between 2003 and 2005) leads to the conclusion that it would have been reasonable to engage in some forward planning in the ordering and agreed delivery dates for critical parts such as the gearbox.
De Polis påstand om, at der ikke er tale om normal praksis, er ikke tilstrækkelig til, at det kan konkluderes, at værftet havde udvist en forsvarlig adfærd og taget fornuftige initiativer til at forhindre eller mindske forsinkelserne, især på baggrund af den store efterspørgsel og de forsinkelser, værftet tidligere havde oplevet.
The statement by De Poli that this is not normal practice is not sufficient, in particular given the high level of demand and previous experience of delays, to conclude that the behaviour of the shipyard was defensible, in that reasonable action was taken to avoid or mitigate delays.
Med hensyn til Kommissionens tvivl om, hvorvidt overdragelsen af kontrakten til en ny ejer i sig selv kunne være en årsag til forsinkelsen, konstaterer Kommissionen især, at overdragelsen af kontrakten fra Arcoin S.p.A. til Elbana Navigazione S.p.A. først skete den 20. juli 2006, dvs. flere måneder efter det oprindeligt fastsatte tidspunkt for påbegyndelsen af arbejdet (første kvartal 2006).
As for the doubts expressed by the Commission in its decision to initiate the investigation procedure as to whether the fact that the contract was transferred to a new owner was in itself a cause of delay, the Commission notes in particular that the transfer of the contract between Arcoin SpA and Elbana di Navigazione SpA only took place on 20 July 2006, several months after work was originally scheduled to begin (first quarter of 2006).
Det kan derfor ikke udelukkes, at overdragelsen af kontrakterne mellem rederierne i den foreliggende sag i sig selv var en årsag til den forsinkede påbegyndelse af produktionen og den deraf følgende forsinkede levering af skibet, især når man tager i betragtning, at overdragelsen af kontrakten til et andet rederi indebar en række ændringer i skibets specifikationer.
It cannot, therefore, be excluded in the present case that the transfer of contracts between shipowners was in itself a cause of delay in beginning production and of the ensuing late delivery of the vessel, especially bearing in mind that the transfer of the contract to another shipowner implied some modifications to the vessel's specifications.
På grundlag af den snævre fortolkning, der skal anlægges af ekstraordinære anmodninger om forlængelse, må det konkluderes, at de italienske myndigheder ikke har været i stand til at give en konsekvent begrundelse for, at de omstændigheder, de har påberåbt sig, ikke kunne undgås, eller at deres negative virkninger ikke kunne reduceres betydeligt ved en omhyggelig planlægning og ordrestyring fra De Polis side.
To conclude, in the light of the restrictive interpretation which must be attributed to requests for exceptional extensions, Italy has not been able to substantiate coherently the reasons why the circumstances invoked could not have been avoided or why the adverse effects of those circumstances could not have been significantly limited by diligent planning and administration of orders by De Poli.
På denne baggrund konkluderer Kommissionen, at der med de omstændigheder, der påberåbes til støtte for anmodningen om forlængelse, ikke er tale om omstændigheder, som kan anses for at være ekstraordinære og for ikke at kunne forudses, idet forsinkelsen i leveringen af skib C 241 hverken var uventet eller gjorde anvendelsen af punkt 29 i den italienske ordning berettiget.
The above considerations lead the Commission to conclude that the circumstances invoked in support of the extension request cannot be characterised as exceptional and unforeseeable such that the delay in delivering vessel C 241 was not unexpected or defensible within the meaning of paragraph 29 of the Italian TDM scheme.
Endelig anmeldte de italienske myndigheder en anmodning om forlængelse af leveringstidspunktet for skib C 241 med otte måneder, nemlig fra den 31. december 2007 til den 31. august 2008, men gav kun en begrundelse for 7 af de 8 måneder.
In addition, Italy submitted a request for an eight-month extension to the delivery date of vessel C 241, from 31 December 2007 to 31 August 2008, but only provided some justification for seven of the eight months thereof.
Til forskel fra de foregående anmodninger om forlængelse vedrørende de skibe, som De Poli skulle bygge [28], er den forlængelse, som de italienske myndigheder har anmodet om i den foreliggende sag, længere end den forsinkelse, som de italienske myndigheder har anført som eneste årsag til anmodningen (den forsinkede levering af gearkassen). Der kan derfor ikke siges at have eksisteret en årsagsforbindelse mellem den forsinkelse, der lå til grund for anmodningen om forlængelse, og den forsinkede levering af væsentlige komponenter.
In contrast to previous extension requests concerning vessels being built by De Poli [28], the length of the extension requested by Italy in the present case is longer than the delay invoked by the Italian authorities as the only reason for the request (the late delivery of the gearbox); the existence of a causal link between the delay which forms the basis for the extension request and the delay in the supply of critical parts cannot therefore be said to have been established.
Italien har ikke givet nogen forklaring på, at skibets levering blev forsinket yderligere med mere end to måneder, og Kommissionen har ikke modtaget nogen anmodning om forlængelse for disse to måneder.
Italy has provided no explanations for this additional delay of more than two months in the delivery of the vessel and the Commission has received no extension request for the two months concerned.
Det betyder, at bygningen af skib C 241, selv i det tilfælde, hvor den oprindelige forsinkelse havde været berettiget, og Kommissionen havde godkendt den ønskede forlængelse, ikke ville have været berettiget til støtte efter den italienske ordning, fordi værftet ikke engang havde overholdt den sidste forlængede frist.
Consequently, even if the initial delay had been justified and the extension requested had been granted by the Commission, construction of vessel C 241 would not have been eligible for aid under the Italian TDM scheme since even that extended deadline would not have been met.
Da Italien formelt har trukket anmeldelserne af anmodningerne om forlængelse af leveringsfristerne for skib C 242, C 243 og C 244 tilbage, og der ikke er udbetalt nogen støtte, er der ikke længere grundlag for den formelle undersøgelsesprocedure, som derfor indstilles.
As regards vessels C 242, C 243 and C 244, in the light of the formal withdrawal by Italy of the notifications consisting of requests for extension to the delivery deadlines and the fact that no monies were disbursed, the formal investigation procedure is devoid of purpose and shall be closed as such.
Hvad angår skib C 241, må det på baggrund af denne vurdering konstateres, at det ikke kan påvises, at de nødvendige betingelser for forlængelse af den treårige leveringsfrist er opfyldt, og under alle omstændigheder skete den faktiske levering af skibet efter den frist, som ville være blevet fastsat, hvis den ønskede forlængelse var blevet godkendt.
As regards vessel C-241, in the light of the above assessment, the conditions required for granting an extension to the three-year delivery limit have not been substantiated and, in any event, the actual delivery of the vessel took place beyond the deadline that would have resulted from granting the extension requested.
Bygningen af skib C 241 er derfor ikke støtteberettiget i henhold til den italienske ordning N 59/04, som er baseret på forordningen om en midlertidig defensiv ordning.
The construction of vessel C 241 is therefore not eligible for aid under the Italian TDM scheme N 59/04, based on the TDM Regulation.
Da de italienske myndigheder har bekræftet, at støtten ikke er blevet ydet til De Poli, er der ikke behov for tilbagesøgning af støtte —
Given that the Italian authorities confirmed that the aid has not been paid out to De Poli, no recovery of incompatible aid will be necessary,
Italiens planlagte støtte til De Poli, nemlig forlængelsen af treårsfristen for levering af skib C 241 i henhold til den italienske støtteordning N 59/04, som bygger på forordningen om en midlertidig defensiv ordning, er uforenelig med det indre marked.
The state aid which Italy is planning to implement for De Poli, namely the extension of the three-year delivery limit for vessel C 241 on the basis of the Italian scheme N 59/04, based on the TDM Regulation, is incompatible with the internal market.
Italien underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne afgørelse Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme afgørelsen.
Italy shall inform the Commission, within two months of notification of this Decision, of the measures taken to comply with it.