natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hvis den berørte medlemsstat har meddelt, at oplysningerne må videregives, gør Kommissionen de modtagne oplysninger tilgængelige for alle medlemsstaterne i sikker elektronisk form, med undtagelse af fortrolige dele identificeret i henhold til artikel 4.
Where the Member State concerned has indicated that the information may be shared, the Commission shall make the information received accessible to all Member States in secure electronic form, with the exception of any confidential parts identified in accordance with Article 4.
Såfremt en medlemsstat underretter Kommissionen om forhandlinger i henhold til stk. 3, kan Kommissionen rådgive den om, hvordan uforenelighed mellem den mellemstatslige aftale eller ændringen af en eksisterende mellemstatslig aftale under forhandling og EU-retten undgås.
Where a Member State gives the Commission notice of negotiations pursuant to paragraph 3, the Commission may provide it with advice on how to avoid incompatibility of the intergovernmental agreement or of the amendment to an existing intergovernmental agreement under negotiation with Union law.
Ved ratifikation af en mellemstatslig aftale eller af en ændring af en mellemstatslig aftale forelægger den berørte medlemsstat den mellemstatslige aftale eller ændringen, herunder eventuelle tilhørende bilag til aftalen eller ændringen for Kommissionen.
Upon ratification of an intergovernmental agreement or of an amendment to an intergovernmental agreement, the Member State concerned shall submit the intergovernmental agreement or the amendment, including any annexes to the agreement or the amendment, to the Commission.
Såfremt de mellemstatslige aftaler eller ændringerne til de mellemstatslige aftaler udtrykkeligt henviser til andre tekster, forelægger medlemsstaterne endvidere disse andre tekster, for så vidt de indeholder elementer, der har indvirkning på det indre energimarkeds funktionsmåde eller på energiforsyningssikkerheden i Unionen.
Where the intergovernmental agreement or the amendment to the intergovernmental agreement refers explicitly to other texts, Member States shall also submit those other texts in so far as they contain elements which have an impact on the functioning of the internal energy market or on the security of energy supply in the Union.
Denne forpligtelse finder dog ikke anvendelse på aftaler mellem kommercielle enheder.
However, that obligation does not apply in respect of agreements between commercial entities.
Kommissionen gør de dokumenter, den har modtaget i medfør af stk. 1 og 5, tilgængelige i sikker elektronisk form for alle de øvrige medlemsstater jf. dog denne artikels stk. 7 og artikel 4.
Without prejudice to paragraph 7 of this Article and Article 4, the Commission shall make the documents which it has received under paragraphs 1 and 5 accessible in secure electronic form to all other Member States.
Pålægger en medlemsstat i overensstemmelse med artikel 4 Kommissionen ikke at gøre en eksisterende mellemstatslig aftale, en ændring af en eksisterende mellemstatslig aftale eller en ny mellemstatslig aftale tilgængelig for andre medlemsstater, skal den gøre en sammenfatning af de indsendte oplysninger tilgængelig.
Where a Member State instructs the Commission, in accordance with Article 4, not to make an existing intergovernmental agreement, an amendment to an existing intergovernmental agreement or a new intergovernmental agreement accessible to other Member States, it shall make available a summary of the information submitted.
Denne sammenfatning skal mindst omfatte følgende oplysninger vedrørende den pågældende aftale eller ændring:
That summary shall contain at least the following information regarding the agreement or amendment in question:
genstand
the subject matter;
formål og anvendelsesområde
the aim and the scope;
varighed
the duration;
de kontraherende parter
the contracting parties;
oplysninger om hovedelementerne.
information on the main elements.
Kommissionen gør sammenfatningerne tilgængelige i elektronisk form for alle de øvrige medlemsstater.
The Commission shall make the summaries accessible in electronic form to all other Member States.
Medlemsstaten kan, når den forelægger oplysninger for Kommissionen i henhold til artikel 3, stk. 1-6, angive, om nogle af oplysningerne, hvad enten det er kommercielle eller andre oplysninger, hvis offentliggørelse vil kunne skade de involverede parters aktiviteter, skal betragtes som fortrolige, og om de forelagte oplysninger kan videregives til andre medlemsstater.
When providing information to the Commission in accordance with Article 3(1) to (6), a Member State may indicate whether any part of the information, be it commercial or other information the disclosure of which could harm the activities of the parties involved, is to be regarded as confidential and whether the information provided can be shared with other Member States.
Kommissionen respekterer disse angivelser.
The Commission shall respect those indications.
Anmodninger om fortrolighed i medfør af denne artikel begrænser ikke Kommissionens egen adgang til fortrolige oplysninger.
Requests for confidentiality under this Article shall not restrict access of the Commission itself to confidential information.
Kommissionen sikrer, at adgangen til de fortrolige oplysninger er strengt begrænset til de af dens tjenestegrene, for hvilke det er absolut nødvendigt at råde over disse oplysninger.
The Commission shall ensure that access to the confidential information is strictly limited to the Commission services for which it is absolutely necessary to have the information available.
Bistand fra Kommissionen
Assistance from the Commission
Underretter en medlemsstat i henhold til artikel 3, stk. 3, Kommissionen om forhandlinger, kan den pågældende medlemsstat anmode om bistand fra Kommissionen ved disse forhandlinger.
Where a Member State gives the Commission notice of negotiations pursuant to Article 3(3), that Member State may request the assistance of the Commission in those negotiations.
Kommissionen kan efter anmodning fra den pågældende medlemsstat eller efter anmodning fra Kommissionen selv og med den berørte medlemsstats skriftlige samtykke deltage i forhandlingerne som observatør.
At the request of the Member State concerned, or at the request of the Commission and with the written approval of the Member State concerned, the Commission may participate in the negotiations as an observer.
Såfremt Kommissionen deltager i forhandlingerne som observatør, kan den rådgive den berørte medlemsstat om, hvordan uforenelighed mellem den mellemstatslige aftale eller ændringen under forhandling og EU-retten undgås.
Where the Commission participates in the negotiations as an observer, it may provide the Member State concerned with advice on how to avoid incompatibility of the intergovernmental agreement or amendment under negotiation with Union law.
Når en medlemsstat forhandler en mellemstatslig aftale eller en ændring af en eksisterende mellemstatslig aftale, og den på grundlag af sin egen vurdering ikke har været i stand til at nå frem til en klar konklusion om foreneligheden af den mellemstatslige aftale eller ændringen under forhandling med EU-retten, underretter den Kommissionen herom inden forhandlingernes afslutning og forelægger den udkastet til aftalen eller ændringen sammen med eventuelle dertil hørende bilag.
Where a Member State is negotiating an intergovernmental agreement or an amendment to an existing intergovernmental agreement and it has been unable, on the basis of its own assessment, to reach a firm conclusion as to the compatibility of the intergovernmental agreement or amendment under negotiation with Union law, it shall inform the Commission thereof before the closure of the negotiations and submit the draft agreement or amendment together with any annexes to it.
Kommissionen giver inden fire uger fra datoen for modtagelsen af udkastet til aftalen eller ændringen med tilhørende bilag den berørte medlemsstat meddelelse om sine eventuelle tvivl om foreneligheden af udkastet til den mellemstatslige aftale eller ændringen med EU-retten.
The Commission shall, within four weeks of the date of receipt of the draft agreement or amendment, including annexes thereto, inform the Member State concerned of any doubts it may have as to the compatibility of the draft intergovernmental agreement or amendment with Union law.
Kommissionen anses for ikke at være i tvivl, hvis den ikke har svaret inden for dette tidsrum.
In the absence of a response from the Commission within that period, the Commission shall be deemed not to have any doubts.
Såfremt Kommissionen i henhold til stk. 2 underretter den berørte medlemsstat om, at den er i tvivl, meddeler den senest 10 uger fra datoen for modtagelsen som omhandlet i stk. 2 (undersøgelsesperioden) den pågældende medlemsstat sin vurdering af foreneligheden med EU-retten af udkastet til den mellemstatslige aftale eller ændringen.
Where the Commission informs the Member State concerned pursuant to paragraph 2 that it has doubts, it shall inform the Member State concerned of its opinion on the compatibility with Union law of the draft agreement or amendment concerned within 10 weeks of the date of receipt referred to in paragraph 2 (the examination period).
Med den pågældende medlemsstats samtykke kan undersøgelsesperioden forlænges.
With the approval of the Member State concerned, the examination period may be extended.
Kommissionen anses for ikke at have gjort nogen indsigelse, hvis den ikke har fremsat en udtalelse i løbet af undersøgelsesperioden.
In the absence of an opinion from the Commission within the examination period, the Commission shall be deemed not to have raised any objections.
De i stk. 2 og 3 nævnte tidsrum afkortes efter aftale med Kommissionen, hvis omstændighederne tilsiger det.
The time periods referred to in paragraphs 2 and 3 shall be shortened in agreement with the Commission if circumstances so warrant.
Koordinering mellem medlemsstaterne
Coordination among Member States
Kommissionen letter og fremmer koordineringen mellem medlemsstaterne med henblik på:
The Commission shall facilitate and encourage coordination among Member States with a view to:
at gennemgå udviklingen i forbindelse med mellemstatslige aftaler og tilstræbe konsekvens og sammenhæng i Unionens eksterne energiforbindelser med producent-, transit- og forbrugerlande
reviewing developments in relation to intergovernmental agreements and striving for consistency and coherence in the Union’s external energy relations with producer, transit, and consumer countries;
at påvise fælles problemer i forbindelse med mellemstatslige aftaler og overveje passende foranstaltninger til at tackle disse problemer, og om nødvendigt foreslå løsninger
identifying common problems in relation to intergovernmental agreements and considering appropriate action to address those problems and, where appropriate, proposing solutions;
på grundlag af bedste praksis og i samråd med medlemsstaterne at udvikle fakultative standardbestemmelser, som, hvis de anvendes, vil kunne forbedre fremtidige mellemstatslige aftalers forenelighed med EU-retten væsentligt
on the basis of best practice and in consultation with Member States, developing optional model clauses, which, if applied, would significantly improve compliance of future intergovernmental agreements with Union law;
om nødvendigt at støtte udviklingen af multilaterale mellemstatslige aftaler, der omfatter flere medlemsstater eller Unionen som helhed.
supporting, where appropriate, the development of multilateral intergovernmental agreements involving several Member States or the Union as a whole.
Kommissionen forelægger senest den 1. januar 2016 en rapport om anvendelsen af denne afgørelse for Europa-Parlamentet, Rådet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg.
By 1 January 2016, the Commission shall submit a report on the application of this Decision to the European Parliament, the Council and the European Economic and Social Committee.
I rapporten vurderes især, i hvilket omfang denne afgørelse fremmer de mellemstatslige aftalers forenelighed med EU-retten og en høj grad af koordinering mellem medlemsstaterne med hensyn til mellemstatslige aftaler.
The report shall, in particular, assess the extent to which this Decision promotes compliance of intergovernmental agreements with Union law and a high level of coordination between Member States with regard to intergovernmental agreements.
Den skal ligeledes vurdere denne afgørelses indvirkning på medlemsstaternes forhandlinger med tredjelande, og om denne afgørelses anvendelsesområde og de procedurer, den fastsætter, er hensigtsmæssige.
It shall also assess the impact that this Decision has on Member States’ negotiations with third countries and whether the scope of this Decision and the procedures it lays down are appropriate.
Efter forelæggelse af den første rapport som omhandlet i stk. 1 i denne artikel aflægger Kommissionen hvert tredje år rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om de oplysninger, den modtager i medfør af artikel 3, med behørig hensyntagen til bestemmelserne om fortrolighed i denne afgørelse.
After submission of the first report referred to in paragraph 1 of this Article, the Commission shall report every three years to the European Parliament and the Council on the information received pursuant to Article 3, having due regard to the confidentiality provisions of this Decision.
EUT C 68 af 6.3.2012, s. 65.
OJ C 68, 6.3.2012, p. 65.
Europa-Parlamentets holdning af 13.9.2012 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 4.10.2012.
Position of the European Parliament of 13 September 2012 (not yet published in the Official Journal) and decision of the Council of 4 October 2012.
om borgernes Europaår (2013)
on the European Year of Citizens (2013)
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 21, stk. 2,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 21(2) thereof,
Unionen er grundlagt på de udelelige og universelle værdier: menneskets værdighed, frihed, lighed og solidaritet og den bygger på demokrati- og retsstatsprincippet.
The Union is founded on the indivisible, universal values of human dignity, freedom, equality and solidarity and based on the principles of democracy and the rule of law.
Disse principper er grundlæggende for medlemsstaterne i samfund, hvor pluralisme, ikke-forskelsbehandling, tolerance, retssikkerhed, solidaritet og ligestilling mellem kvinder og mænd holdes i hævd.
Those principles are fundamental to the Member States in societies in which pluralism, non-discrimination, tolerance, justice, solidarity and equality between women and men prevail.
Enhver unionsborger nyder og bør nyde de rettigheder, der er fastsat i traktaten om Den Europæiske Union (TEU), traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) og Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.
Every citizen of the Union has and should enjoy the rights provided for in the Treaty on European Union (TEU), the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) and the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
Med Maastrichttraktaten indførtes i 1993 begrebet »unionsborger«.
The Treaty of Maastricht in 1993 introduced the concept of ‘citizenship of the Union’.
Med Amsterdamtraktaten fra 1999 og Lissabontraktaten fra 2009 blev de rettigheder, der er knyttet til unionsborgerskabet, yderligere styrket.
The Treaty of Amsterdam in 1999 and the Treaty of Lisbon in 2009 further strengthened the rights associated with Union citizenship.
2013 er 20-årsjubilæet for unionsborgerskabets indførelse.
The year 2013 will mark the twentieth anniversary of the establishment of citizenship of the Union.
Lissabontraktatens artikel 1, nr. 12), og artikel 2, nr. 34), (nu artikel 9 i TEU og artikel 20 i TEUF) fastsætter, at enhver, der har statsborgerskab i en medlemsstat, har unionsborgerskab, at unionsborgerskabet er et supplement til det nationale statsborgerskab og ikke træder i stedet for dette, og at unionsborgere har de rettigheder og er underlagt de pligter, der er indeholdt i traktaterne.
Point (12) of Article 1 and point (34) of Article 2 of the Treaty of Lisbon (now Article 9 TEU and Article 20 TFEU) provides that every person holding the nationality of a Member State is a citizen of the Union, that citizenship of the Union is additional to, and does not replace, national citizenship of a Member State and that citizens of the Union enjoy the rights and are subject to the duties provided for in the Treaties.
Lissabontraktatens artikel 2, nr. 35), (nu artikel 21 i TEUF) fastsætter unionsborgernes ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område.
Point (35) of Article 2 of the Treaty of Lisbon (now Article 21 TFEU) enshrines the right of citizens of the Union to free movement and residence.
Stockholmprogrammet — Et åbent og sikkert Europa i borgernes tjeneste og til deres beskyttelse [3] — sætter borgeren i centrum for Unionens politik inden for området frihed, sikkerhed og retfærdighed.
The Stockholm Programme — An open and secure Europe serving and protecting citizens [3] puts the citizen at the heart of European policies in the field of freedom, security and justice.
Programmets tiltag er koncentreret om at »opbygge borgernes Europa«, herunder ved at fremme borgernes rettigheder, særligt retten til fri bevægelighed og de rettigheder, der gør det muligt for unionsborgerne at tage aktiv del i Unionens demokratiske proces.
It focuses its actions on 'building a citizens’ Europe', including through promotion of citizens’ rights, in particular the right of freedom of movement and rights which allow Union citizens to participate actively in the democratic life of the Union.
I sin beslutning af 15. december 2010 om grundlæggende rettigheder i Den Europæiske Union (2009) — effektiv gennemførelse efter Lissabontraktatens ikrafttræden [4] opfordrede Europa-Parlamentet Kommissionen til at gøre 2013 til et borgernes Europaår for at sætte skub i debatten om EU-borgerskab, herunder om dets terminologi, indhold og omfang og oplyse EU-borgerne om deres rettigheder, navnlig om de nye rettigheder, der følger af Lissabontraktatens ikrafttræden, og om de midler der står til rådighed for udøvelsen af disse rettigheder.
In its Resolution of 15 December 2010 on the situation of fundamental rights in the European Union (2009) - effective implementation after the entry into force of the Treaty of Lisbon [4], the European Parliament called on the Commission to make 2013 the European Year of Citizens in order to give momentum to the debate on Union citizenship, including its terminology, content and scope, and to inform Union citizens of their rights, in particular of the new rights resulting from the entry into force of the Treaty of Lisbon, and of the means available to exercise those rights.
2013 bør udpeges til borgernes Europaår.
2013 should be designated as the European Year of Citizens.
Et borgernes Europaår vil udgøre en passende lejlighed til at øge bevidstheden i den brede offentlighed om de rettigheder og pligter, som er knyttet til unionsborgerskabet.
A European Year of Citizens would provide a timely opportunity to raise the awareness of the general public about the rights and responsibilities attached to Union citizenship.
Borgernes Europaår bør også have til formål at øge borgernes bevidsthed om de rettigheder, der følger af deres unionsborgerskab, når de udøver deres ret til at færdes og opholde sig frit i en anden medlemsstat, f.eks. som studerende, arbejdstagere, arbejdssøgende, frivillige, forbrugere, iværksættere og unge eller pensionister.
The European Year of Citizens should aim also to raise the awareness of citizens about their rights arising from Union citizenship when they exercise their right to move and reside freely in another Member State, for example as students, workers, job-seekers, volunteers, consumers, entrepreneurs, young people or retired persons.
I denne forbindelse bør bevidstgørende tiltag integreres geografisk, demografisk og socialt og bør ligeledes fokusere på at fjerne de endnu eksisterende hindringer for udøvelsen af de til unionsborgerskabet tilknyttede rettigheder.
In that context awareness-raising should be mainstreamed geographically, demographically and socially, and should also focus on the removal of remaining obstacles to exercising rights arising from Union citizenship.
Det budskab, at unionsborgerne også selv har en afgørende rolle at udfylde i styrkelsen af disse rettigheder gennem deres deltagelse i civilsamfundet og den demokratiske proces, bør udbredes.
The message should be conveyed that Union citizens themselves also have a critical role to play in strengthening those rights through their participation in civil society and democratic life.
For at sætte unionsborgerne i stand til at træffe informerede beslutninger om udøvelse af deres ret til fri bevægelighed, er det ikke nok kun at øge deres bevidsthed om selve denne rettighed.
To enable Union citizens to make informed decisions about whether to exercise their right of freedom of movement, it does not suffice to raise their awareness about the right itself.
Det er afgørende, at unionsborgerne tillige er behørigt oplyst om de andre rettigheder, de i henhold til EU-retten nyder i en grænseoverskridende situationer.
It is essential that Union citizens are also adequately informed about other rights available to them under Union law in cross-border situations.
Sådanne oplysninger vil også sætte dem i stand til fuldt ud at nyde godt af disse rettigheder, hvis de beslutter sig for at gøre brug af deres ret til fri bevægelighed.
That information would enable them also to enjoy those other rights fully, if they decide to make use of their right of freedom of movement.
Siden retten til fri bevægelighed og ophold blev indført ved Romtraktaten i 1958 som en af de fire grundlæggende friheder, har retten til fri bevægelighed og ophold vist sin værdi som en af grundpillerne for oprettelsen af et indre marked til gavn for medlemsstaternes økonomier og den enkelte unionsborger.
Since its introduction in the 1958 Treaty of Rome as one of the four fundamental freedoms, the right of freedom of movement and residence has demonstrated its value as one of the pillars for the creation of an internal market for the benefit of Member States’ economies and of individual Union citizens.
Retten til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område er højt værdsat af unionsborgerne som en af de centrale, individuelle rettigheder, der knytter sig til unionsborgerskabet.
The right to move and reside freely across the territory of the Member States is highly valued by Union citizens as a core individual right linked to Union citizenship.
Den belyser og fremmer bedre forståelse for værdien af den europæiske integration og tilskynder borgerne til at tage del i udformningen af Unionen.
As such, it demonstrates and promotes a better understanding of the value of European integration, as well as citizens’ participation in shaping the Union.
Selv om retten til fri bevægelighed og ophold er fast forankret i den primære EU-ret og i betydeligt omfang er blevet nærmere reguleret i den afledte EU-ret, er der fortsat en kløft mellem de gældende retsregler og den virkelighed, borgerne står over for, når de forsøger at udøve disse rettigheder i praksis.
Despite the fact that the right of freedom of movement and residence is firmly anchored in primary Union law and substantially developed in secondary Union law, a gap still remains between the applicable legal rules and the reality confronting citizens when they seek to exercise those rights in practice.
Ud over usikkerheden omkring fordelene ved mobilitet oplever unionsborgerne for mange praktiske hindringer i forbindelse med at bo og arbejde i en anden medlemsstat.
In addition to uncertainty concerning the advantages of mobility, Union citizens perceive too many practical obstacles with regard to living and working in another Member State.