natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den Østlige Republik Uruguay er også part i den amerikanske menneskerettighedskonvention af 22. november 1969 (»San José de Costa Rica-pagten«), som trådte i kraft den 18. juli 1978 [3]. I denne konventions artikel 11 fastsættes retten til privatlivets fred, og i artikel 30 fastsættes det, at de begrænsninger, der i henhold til konventionen kan indføres i nydelsen eller udøvelsen af de rettigheder eller friheder, der anerkendes i konventionen, ikke kan finde anvendelse undtagen i henhold til love, der vedtages af almene hensyn og i overensstemmelse med formålet med indførelsen af begrænsningerne (artikel 30). Den Østlige Republik Uruguay har desuden accepteret Den Interamerikanske Menneskerettighedsdomstols jurisdiktion. På det 1118. møde i Europarådets viceministerudvalg den 6. juli 2011 opfordrede viceministrene desuden Den Østlige Republik Uruguay til at tiltræde konventionen om beskyttelse af det enkelte menneske i forbindelse med elektronisk databehandling af personoplysninger (ETS nr. 108) og tillægsprotokollen hertil (ETS nr. 118), efter at det relevante rådgivende udvalg havde afgivet en positiv udtalelse herom [4].
The Eastern Republic of Uruguay is also party to the American Convention of Human Rights (‘Pact of San José de Costa Rica) of 22 November 1969, and in force since 18 July 1978 [3]. Article 11 of this Convention lays down the right to privacy and Article 30 sets out that restrictions that, pursuant to this Convention, may be placed on the enjoyment or exercise of the rights or freedoms recognised by the Convention may not be applied except in accordance with laws enacted for reasons of general interest and in accordance with the purpose for which such restrictions have been established (Article 30). Moreover the Eastern Republic of Uruguay has accepted the jurisdiction of the Inter-American Court of Human Rights. Furthermore at the 1118th meeting of the Ministers’ Deputies of the Council of Europe held on 6 July 2011, the Deputies invited the Eastern Republic of Uruguay to accede the Convention for the Protection of Individuals with regard to Automatic Processing of Personal Data (ETS No 108) and to its Additional Protocol (ETS No 118), after a favourable opinion of the relevant Consultative Committee [4].
Den Østlige Republik Uruguay bør derfor betragtes som værende i stand til at sikre et tilstrækkeligt databeskyttelsesniveau i henhold til direktiv 95/46/EF.
The Eastern Republic of Uruguay should therefore be regarded as providing an adequate level of protection for personal data as referred to in Directive 95/46/EC.
Denne afgørelse vedrører tilstrækkeligheden af den beskyttelse, som Den Østlige Republik Uruguay kan give med henblik på at opfylde kravene i artikel 25, stk. 1, i direktiv 95/46/EF.
This Decision should concern the adequacy of protection provided in the Eastern Republic of Uruguay with a view to meeting the requirements of Article 25(1) of Directive 95/46/EC.
Den har ingen indvirkning på andre betingelser eller begrænsninger, der finder anvendelse ved gennemførelsen af andre bestemmelser i dette direktiv om behandling af personoplysninger i medlemsstaterne.
It should not affect other conditions or restrictions implementing other provisions of that Directive that pertain to the processing of personal data within the Member States.
Af hensyn til åbenheden og for at sikre medlemsstaternes ansvarlige myndigheders beføjelser til at beskytte fysiske personer i forbindelse med behandlingen af deres personoplysninger er det nødvendigt at specificere, under hvilke særlige omstændigheder det kan være berettiget at suspendere specifik videregivelse af personoplysninger, uanset om det konstateres, at beskyttelsen er tilstrækkelig.
In the interest of transparency and in order to safeguard the ability of the competent authorities in the Member States to ensure the protection of individuals as regards the processing of their personal data, it is necessary to specify the exceptional circumstances in which the suspension of specific data flows may be justified, notwithstanding the finding of adequate protection.
Kommissionen bør overvåge, hvordan afgørelsen fungerer, og rapportere alle relevante resultater til det udvalg, der er oprettet i henhold til artikel 31 i direktiv 95/46/EF.
The Commission should monitor the functioning of the Decision and report any pertinent findings to the Committee established under Article 31 of Directive 95/46/EC.
Denne overvågning bør bl.a. omfatte Den Østlige Republik Uruguays ordning for videregivelse af oplysninger inden for rammerne af internationale traktater.
Such monitoring should cover, inter alia, the Eastern Republic of Uruguay’s regime applicable to transfers in the framework of international treaties.
Gruppen vedrørende beskyttelse af personer i forbindelse med behandling af personoplysninger, der er nedsat ved artikel 29 i direktiv 95/46/EF, har afgivet positiv udtalelse om tilstrækkeligheden af beskyttelsesniveauet, som er taget i betragtning ved gennemførelsen af denne afgørelse [5].
The Working Party on the protection of individuals with regard to the processing of personal data established under Article 29 of Directive 95/46/EC has delivered a favourable opinion on the level of adequacy as regards protection of personal data which has been taken into account in the preparation of this Decision [5].
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 31, stk. 1, i direktiv 95/46/EF —
The measures provided for in this Decision are in accordance with the opinion of the Committee established under Article 31(1) of Directive 95/46/EC,
For så vidt angår artikel 25, stk. 2, i direktiv 95/46/EF, anses Den Østlige Republik Uruguay for at sikre et tilstrækkeligt beskyttelsesniveau for personoplysninger, der videregives fra Den Europæiske Union.
For the purposes of Article 25(2) of Directive 95/46/EC, the Eastern Republic of Uruguay is considered as ensuring an adequate level of protection for personal data transferred from the European Union.
Den ansvarlige tilsynsmyndighed, der i Den Østlige Republik Uruguay har ansvaret for anvendelsen af retsreglerne om databeskyttelse i Den Østlige Republik Uruguay, er anført i bilaget til denne afgørelse.
The competent supervisory authority of the Eastern Republic of Uruguay for the application of the legal data protection standards in the Eastern Republic of Uruguay is set out in the Annex to this Decision.
De ansvarlige myndigheder i medlemsstaterne kan, uden at dette berører deres beføjelser til at træffe foranstaltninger for at sikre overensstemmelse med nationale bestemmelser, der er udstedt i henhold til andre bestemmelser end artikel 25 i direktiv 95/46/EF, gøre brug af deres beføjelser til at suspendere den fortsatte videregivelse af oplysninger til en modtager i Den Østlige Republik Uruguay for at beskytte fysiske personer i forbindelse med behandlingen af deres personoplysninger,
Without prejudice to their powers to take action to ensure compliance with national provisions adopted pursuant to provisions other than Article 25 of Directive 95/46/EC, the competent authorities in Member States may exercise their existing powers to suspend data flows to a recipient in the Eastern Republic of Uruguay in order to protect individuals with regard to the processing of their personal data in the following cases:
når en ansvarlig myndighed i Uruguay fastslår, at den pågældende modtager overtræder de gældende beskyttelsesprincipper, eller
where a competent Uruguayan authority has determined that the recipient is in breach of the applicable standards of protection; or
når der er væsentlig sandsynlighed for, at beskyttelsesnormerne overtrædes; når der er grund til at antage, at den ansvarlige myndighed i Uruguay ikke tager eller ikke agter at tage passende og rettidige skridt for at bringe forholdet i orden; når en videre overførsel af personoplysninger vil kunne skabe overhængende risiko for alvorlig skade for de registrerede; og når de ansvarlige myndigheder i medlemsstaterne, forholdene taget i betragtning, på passende vis har søgt at underrette den person, der er ansvarlig for behandlingen af oplysningerne i Den Østlige Republik Uruguay, og give vedkommende mulighed for at svare.
where there is a substantial likelihood that the standards of protection are being infringed, there are reasonable grounds for believing that the competent Uruguayan authority is not taking or will not take adequate and timely steps to settle the case at issue, the continuing transfer would create an imminent risk of grave harm to data subjects and the competent authorities in the Member State have made reasonable efforts in the circumstances to provide the party responsible for processing established in the Eastern Republic of Uruguay with notice and an opportunity to respond.
Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen, hvis der træffes foranstaltninger i henhold til artikel 2.
Member States shall inform the Commission without delay when measures are adopted on the basis of Article 2.
Medlemsstaterne og Kommissionen underretter hinanden om tilfælde, hvor de organer, som er ansvarlige for håndhævelsen af beskyttelsesnormerne i Den Østlige Republik Uruguay, ikke sikrer denne overholdelse.
The Member States and the Commission shall inform each other of cases where the action of bodies responsible for ensuring compliance with the standards of protection in the Eastern Republic of Uruguay fails to secure such compliance.
Fremgår det af de oplysninger, der indhentes i medfør af artikel 2, og stk. 1 og 2 i denne artikel, at et organ, der har ansvaret for at sikre, at beskyttelsesnormerne i Den Østlige Republik Uruguay overholdes, ikke varetager sin opgave korrekt, underretter Kommissionen den ansvarlige myndighed i Uruguay herom og forelægger om nødvendigt et udkast til foranstaltninger på grundlag af proceduren i artikel 31, stk. 2, i direktiv 95/46/EF med henblik på at ophæve eller suspendere nærværende afgørelse eller begrænse dens anvendelsesområde.
Where the information collected under Article 2 and under paragraphs 1 and 2 of this Article provides evidence that any body responsible for ensuring compliance with the standards of protection in the Eastern Republic of Uruguay is not effectively fulfilling its role, the Commission shall inform the competent Uruguayan authority and, if necessary, present draft measures in accordance with the procedure referred to in Article 31(2) of Directive 95/46/EC with a view to repealing or suspending this Decision or limiting its scope.
Kommissionen foretager en evaluering af anvendelsen af denne afgørelse og fremsender alt relevant materiale til det udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 31 i direktiv 95/46/EF, herunder materiale, der kan påvirke den vurdering, der foretages i henhold til artikel 1 i denne afgørelse, om, at beskyttelsen i Den Østlige Republik Uruguay er tilstrækkelig i henhold til artikel 25 i direktiv 95/46/EF, samt materiale, der viser, at afgørelsen gennemføres på diskriminerende måde.
The Commission shall monitor the functioning of this Decision and report any pertinent findings to the Committee established under Article 31 of Directive 95/46/EC, including any evidence that could affect the finding in Article 1 of this Decision, that protection in the Eastern Republic of Uruguay is adequate within the meaning of Article 25 of Directive 95/46/EC and any evidence that this Decision is being implemented in a discriminatory way.
Udfærdiget i Bruxelles, den 21. august 2012.
Done at Brussels, 21 August 2012.
Brev af 31.8.2011.
Letter of 31 August 2011.
Organisationen af amerikanske stater (O.A.S), Treaty Series, No 36, 1144 U.N.T.S. 123. http://www.oas.org/juridico/english/treaties/b-32.html/
Organisation of American States; OAS, Treaty Series, No 36, 1144 UNTS 123. http://www.oas.org/juridico/english/treaties/b-32.html
Europarådet: https://wcd.coe.int/wcd/ViewDoc.jsp?Ref=CM/Del/Dec(2011)1118/10.3&Language=lanEnglish&Ver=original&Site=CM&BackColorInternet=DBDCF2&BackColorIntranet=FDC864&BackColorLogged=FDC864/
Council of Europe: https://wcd.coe.int/wcd/ViewDoc.jsp?Ref=CM/Del/Dec(2011)1118/10.3&Language=lanEnglish&Ver=original&Site=CM&BackColorInternet=DBDCF2&BackColorIntranet=FDC864&BackColorLogged=FDC864
Udtalelse nr. 6/2010 om databeskyttelsesniveauet i Den Østlige Republik Uruguay.
Opinion 6/2010 on the level of protection of personal data in the Eastern Republic of Uruguay.
Kan ses på: http://ec.europa.eu/justice/policies/privacy/docs/wpdocs/2010/wp177_en.pdf/
Available at http://ec.europa.eu/justice/policies/privacy/docs/wpdocs/2010/wp177_en.pdf
Tel: +598 2901 2929 Int. 1352
Tel. + 598 2901 2929 Int. 1352
E-mail: http://www.datospersonales.gub.uy/sitio/contactenos.aspx
Contact e-mail: http://www.datospersonales.gub.uy/sitio/contactenos.aspx
Onlineklager: http://www.datospersonales.gub.uy/sitio/denuncia.aspx
Online complaints: http://www.datospersonales.gub.uy/sitio/denuncia.aspx
Websted: http://www.datospersonales.gub.uy/sitio/index.aspx
Website: http://www.datospersonales.gub.uy/sitio/index.aspx
Anvendelsen af disse retsregler om databeskyttelse sikres gennem adgangen til domstolsprøvelse og administrative klagemuligheder, navnlig »habeas data«-retsmidlet, som giver den registrerede mulighed for at indbringe den registeransvarlige for retten for at håndhæve førstnævntes ret til indsigt i og berigtigelse og sletning af oplysninger, og ved den uafhængige kontrol, der foretages af tilsynsmyndigheden, enheden for regulering af og tilsyn med personoplysninger (Unidad Reguladora y de Control de Datos Personales (URCDP)), som har både undersøgelses- og interventionsbeføjelser i overensstemmelse med artikel 28 i direktiv 95/46/EF, og som fungerer i fuld uafhængighed.
The application of the legal data protection standards is guaranteed by administrative and judicial remedies, in particular, by the ‘habeas data’ action, which enables a data subject to take a data controller to court in order to enforce his right of access, rectification and deletion, and by independent supervision carried out by the supervisory authority, the Unit for the Regulation and Control of Personal Data (Unidad Reguladora y de Control de Datos Personales (URCDP)), which is invested with powers of investigation, intervention and sanction in line with Article 28 of Directive 95/46/EC, and which acts completely independently.
Desuden har enhver berørt part ret til at indgive søgsmål til domstolene med henblik på skadeserstatning som følge af ulovlig behandling af den pågældendes personoplysninger.
Moreover, any interested party is entitled to seek judicial redress for compensation for damages suffered as a result of the unlawful processing of his personal data.
I artikel 1 i lov nr. 18.331 af 11. august 2008 om beskyttelse af personoplysninger og »habeas data«-retsmidlet (Ley No 18.331 de Protección de Datos Personales y Acción de »Habeas Data«) fastsættes det udtrykkeligt, at retten til beskyttelse af personoplysninger er iboende i mennesket, så denne er omfattet af artikel 72 i republikkens forfatning. I forfatningens artikel 332 fastsættes det, at de bestemmelser i forfatningen, som anerkender fysiske personers rettigheder, og de bestemmelser, der giver offentlige myndigheder rettigheder og pålægger dem forpligtelser, også finder anvendelse, selv om der ikke findes en specifik gennemførelsesforordning; i så tilfælde finder de bagved liggende principper i lignende love, de generelle retsprincipper og generelt accepterede doktriner anvendelse.
Article 1 of Act No 18.331 on the Protection of Personal Data and ‘Habeas Data’ Action of 11 August 2008 (Ley No 18.331 de Protección de Datos Personales y Acción de ‘Habeas Data’) expressly sets out that ‘the right to the protection of personal data is inherent to the human being and it is therefore included in Article 72 of the Constitution of the Republic’. Article 332 of the Constitution provides that the application of the provisions of this Constitution that acknowledge individuals’ rights as well as those awarding rights and imposing obligations on public authorities, shall not be impaired by of the lack of specific regulation; rather, it shall be based, through recourse to the underlying principles of similar laws, on the general principles of the law and generally accepted doctrines.
Retsreglerne for beskyttelse af personoplysninger i Den Østlige Republik Uruguay er i vid udstrækning baseret på reglerne i direktiv 95/46/EF og er fastsat i lov nr. 18.331 af 11. august 2008 om beskyttelse af personoplysninger og »habeas data«-retsmidlet (Ley No 18.331 de Protección de Datos Personales y Acción de »Habeas Data«). De omfatter fysiske og juridiske personer.
The legal standards for the protection of personal data in the Eastern Republic of Uruguay are largely based on the standards set out in Directive 95/46/EC and are laid down in Act No 18.331 on the Protection of Personal Data and ‘Habeas Data’ Action (Ley No 18.331 de Protección de Datos Personales y de Acción de ‘Habeas Data’) of 11 August 2008. It covers natural persons and legal persons.
af 25. april 2012
of 25 April 2012
om statsstøtte SA.25051 (C 19/10) (ex NN 23/10) fra Tyskland til Zweckverband Tierkörperbeseitigung i Rheinland-Pfalz, Saarland, Rheingau-Taunus-Kreis og Landkreis Limburg-Weilburg
on State aid SA.25051 (C 19/10) (ex NN 23/10) granted by Germany to the Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rhineland-Palatinate, Saarland, Rheingau-Taunus-Kreis and Landkreis Limburg-Weilburg
(meddelt under nummer C(2012) 2557)
(notified under document C(2012) 2557)
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med denne artikel [2], under hensyntagen til disse bemærkninger og
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the Article cited above [2] and having regard to their comments,
SAGSFORLØB
THE PROCEDURE
Ved en klage indsendt af Saria Bio-Industries AG & Co KG (herefter »klageren«) den 23. februar 2008 fik Kommissionen kendskab til tilskud, der ydes af Tyskland til Zweckverband Tierkörperbeseitigung i Rheinland-Pfalz, Saarland, Rheingau-Taunus-Kreis og Landkreis Limburg-Weilburg (herefter »ZT«).
In a complaint submitted by Saria Bio-Industries AG & Co KG (‘the complainant’) on 23 February 2008, the Commission was informed that Germany grants annual contributions to the Zweckverband Tierkörperbeseitigung (special-purpose association for animal carcase disposal) in Rhineland-Palatinate, Saarland, Rheingau-Taunus-Kreis and Landkreis Limburg-Weilburg (‘the ZT’).
Ved brev af 20. juli 2010 meddelte Kommissionen Tyskland, at den havde besluttet at indlede proceduren efter artikel 108, stk. 2, i TEUF (herefter »indledningsbeslutningen«).
The Commission informed Germany by letter of 20 July 2010 of its decision to initiate the procedure laid down Article 108(2) TFEU in respect of the measure (‘opening decision’).
Med offentliggørelsen af indledningsbeslutningen i Den Europæiske Unions Tidende den 26. oktober 2010 opfordrede Kommissionen alle interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger [3].
On publishing the opening decision in the Official Journal of the European Union on 26 October 2010, the Commission invited interested parties to submit their comments on the measure [3].
Kommissionen har derfor ved brev af 18. april 2011 meddelt ZT, at det ville være ensbetydende med en tilsidesættelse af procedurereglerne og en uberettiget forskelsbehandling af parterne at tage ZT's bemærkninger i betragtning i den formelle undersøgelsesprocedure.
The Commission therefore informed the ZT in a letter of 18 April 2011 that to take its comments into account in the formal examination procedure would be contrary to the procedural rules and would lead to unjustifiable unequal treatment of the parties to the proceedings.
Kommissionen har ikke desto mindre baseret sin afgørelse på alle informationer, der var indeholdt i bemærkningerne.
Nevertheless it took all the information contained in the comments as a basis for the present decision.
Sideløbende med Kommissionens formelle undersøgelsesprocedure har klageren gennemført en national retssag i Tyskland og anlagt sag mod ZT ved Verwaltungsgericht Trier.
Parallel to the Commission’s formal examination procedure, the complainant had pursued national legal proceedings in Germany and had brought an action against the ZT before the Verwaltungsgericht Trier (Trier Administrative Court).
Ved dom afsagt den 2. december 2008 bekræftede Verwaltungsgericht Trier, at tilskuddene udgør statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i TEUF.
On 2 December 2008 the court held that the annual contributions constituted state aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Med hensyn til tilbagesøgning af den ulovlige støtte afgjorde Verwaltungsgericht Trier, at ZT ikke var forpligtet til at tilbagebetale det beløb, som ZT havde modtaget fra 2005 til 2008, da der forelå ekstraordinære omstændigheder, som bevirkede, at tilbagebetaling ville være urimelig.
As regards repayment of the unlawful aid, the court decided that the ZT did not have to repay the amount received between 2005 and 2008 since there were special circumstances that made repayment appear disproportionate.
Verwaltungsgericht Triers dom blev påanket til Oberverwaltungsgericht Koblenz af såvel klageren som ZT.
Both the complainant and the ZT appealed against the judgment of the Verwaltungsgericht Trier to the Oberverwaltungsgericht Koblenz (Koblenz Higher Administrative Court).
Oberverwaltungsgericht Koblenz stadfæstede ved dom af 24. november 2009 dommen fra Verwaltungsgericht Trier.
On 24 November 2009 the Oberverwaltungsgericht upheld the judgment of the Verwaltungsgericht Trier.
Klageren og ZT indgav herefter revisionsanke til Bundesverwaltungsgericht (herefter »BVerwG«) til prøvelse af dommen fra Oberverwaltungsgericht Koblenz.
The complainant and the ZT then appealed to the Bundesverwaltungsgericht (‘the BVerwG’ — Federal Administrative Court) against the ruling given by the Oberverwaltungsgericht Koblenz.
Ved dom afsagt af BVerwG den 16. december 2010 [6] blev klagerens revisionsanke forkastet, dommen fra Oberverwaltungsgericht Koblenz ændret og søgsmålene som helhed afvist, idet BVerwG var af den opfattelse, at søgsmålet for perioden 2005-2009 ikke kunne antages til realitetsbehandling, og at tilskuddet for 2010 ikke udgjorde statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk.1, i TEUF.
In a judgment of 16 December 2010 [6] the Bundesverwaltungsgericht rejected the complainant’s appeal, amended the decision of the Oberverwaltungsgericht Koblenz, and rejected the applications as a whole, taking the view that the complaint was inadmissible in respect of the years 2005 to 2009 and that the annual contribution for 2010 did not represent aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
EU-lovgivningen
European legislation
(8) Forordning (EF) nr. 1069/2009 af 21. oktober 2009 om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter og afledte produkter, som ikke er bestemt til konsum, og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1774/2002 [7], indeholder bestemmelser om indsamling, transport, opbevaring, håndtering, forarbejdning og anvendelse eller bortskaffelse af animalske biprodukter for at undgå, at sådanne produkter kan udgøre en risiko for dyrs eller menneskers sundhed.
Regulation (EC) No 1069/2009 of the European Parliament and of the Council of 21 October 2009 laying down health rules as regards animal by-products and derived products not intended for human consumption and repealing Regulation (EC) No 1774/2002 (Animal by-products Regulation) [7] laying down health rules as regards animal by-products and derived products not intended for human consumption and repealing Regulation (EC) No 1774/2002 governs the collection, transport, storage, treatment, processing and use or disposal of animal by-products so that these products do not pose a risk to human and animal health.
Formålet med bestemmelserne er bl.a. at forebygge udbrud af bovin spongiform encephalopati (TSE) og andre epizootier såsom klassisk svinepest (KSP) og mund- og klovesyge (FMD).
The legislation is intended, inter alia, to prevent outbreaks of transmissible spongiform encephalitis (TSE) and other transmissible animal diseases such as classical swine fever (CSF) or foot-and-mouth disease (FMD).