natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Frankrig underretter Kommissionen om enhver støtte, der overstiger de fastsatte grænser i EF-rammebestemmelser for statsstøtte til forskning og udvikling og innovation set i lyset af den eventuelle virkning af statsgarantien.
France shall notify individually to the Commission any aid of an amount in excess of the thresholds laid down in the Community framework for State aid for research and development and innovation, taking account of any impact of the State guarantee.
Frankrig underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne afgørelse Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme beslutningen.
France shall inform the Commission, within two months from the date of notification of this decision, of the measures it has taken to comply herewith.
Nærværende afgørelses artikel 4, 5 og 6 gælder indtil udløbet af de eneretsaftaler, der er indgået mellem det offentlige foretagende IFP og dets datterselskaber Axens og Prosernat, og som er nævnt i artikel 3, stk. 1, i beslutning C 51/2005.
Articles 4, 5 and 6 of the present decision shall apply until the date of expiry of the exclusive agreements referred to in Article 3(1) of decision C 51/2005 between the publicly owned establishment IFP and its subsidiaries Axens and Prosernat.
Når de franske myndigheder anmelder en forlængelse eller en ændring af disse eneretsaftaler til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, i beslutning C 51/2005, skal de tage virkningen af statsgarantien i betragtning for at ansætte den offentlige finansierings samlede beløb.
Where they notify the Commission of an extension of, or amendment to, the above-mentioned exclusive agreements, in accordance with Article 3(2) of decision C 51/2005, the French authorities shall take account of the impact of the State guarantee in order to assess the total amount of public funding.
Denne afgørelse er rettet til Den Franske Republik.
This decision is addressed to the French Republic.
EUT C 83 af 30.3.2010, s. 47.
OJ C 83, 30.3.2010, p. 47.
EUT C 259 af 11.10.2008, s. 12.
OJ C 259, 11.10.2008, p. 12.
Institut Français du Pétrole blev med virkning fra 13. juli 2010 omdøbt til »Institut Français du Pétrole Énergies Nouvelles«.
The Institut Français du Pétrole has since been renamed the ‘Institut Français du Pétrole Énergies Nouvelles’, with effect from 13 July 2010.
Denne navneændring havde hjemmel i artikel 81 i lov nr. 2010-788 af 12.7.2010 om det nationale miljøengagement (den såkaldte Grenelle 2-lov).
This name change was made by Article 81 of Law No 2010-788 of 12 July 2010 on national commitment to the environment (loi portant engagement national pour l’environnement) (the ‘Grenelle 2 Law’).
(Pressemeddelelsen om det offentlige foretagende IFP af 13. juli 2010 findes på internettet på adressen: http://www.ifpenergiesnouvelles.fr/actualites/communiques-de-presse/ under den 28. juni 2011).
(IFP press release of 13 July 2010, available at Internet site http://www.ifpenergiesnouvelles.fr/actualites/communiques-de-presse/, site consulted on 28 June 2011).
Kommissionens beslutning 2009/157/EF af 16. juli 2008 om den støtteforanstaltning, Frankrig har iværksat til fordel for IFP-koncernen (C 51/05 (ex NN 84/05)), (EUT L 53 af 26.2.2009, s. 13).
Commission Decision 2009/157/EC of 16 July 2008 on the aid measure implemented by France for the IFP Group (C 51/05 (ex NN 84/05)) (OJ L 53, 26.2.2009, p. 13).
Kommissionens beslutning af 16. juli 2008 om statsstøtte (C 35/08 (ex NN 11/08) – Ubegrænset statsgaranti til fordel for IFP – Opfordring til at fremsætte bemærkninger efter EUF-traktatens artikel 108, stk. 2, (EUT C 259 af 11.10.2008, s. 12).
Commission Decision of 16 July 2008 on State aid C 35/08 (ex NN 11/08) – Unlimited State guarantee for the IFP – Invitation to submit comments pursuant to Article 108(2) of the TFEU (OJ C 259, 11.10.2008, p. 12).
EUT L 274 af 19.10.2010, s. 1.
OJ L 274, 19.10.2010, p. 1.
Vedrørende dette spørgsmål henvises bl.a. til betragtning 19 i beslutning C 56/2007.
On this question, see in particular recital 19 of decision C 56/2007.
Se afsnit 2.1 (»IFP-koncernen«) i henholdsvis indledningsbeslutningen og beslutning C 51/2005.
See part 2.1 (‘The IFP Group’) in both the opening decision and decision C 51/2005.
Dele af denne tekst er erstattet for at sikre, at der ikke meddeles nogen fortrolige oplysninger.
To ensure that confidential information is not disclosed, parts of this text have been replaced.
Erstatningsteksten er omskrivninger af de udeladte oplysninger for at sikre forståelsen af og sammenhængen i afgørelsen.
They paraphrase the concealed information to ensure that the decision is comprehensible and coherent.
Disse dele er anført i kantet parentes efterfulgt af en asterisk.
Those parts are indicated between square brackets and are followed by two asterisks.
Dele af denne tekst er udeladt for at sikre, at der ikke vidregives nogen fortrolige oplysninger.
To ensure that confidential information is not disclosed, parts of this text have been omitted.
Disse dele er anført med prikker efterfulgt af en asterisk.
Those parts are indicated by three full stops enclosed in square brackets and marked with an asterisk.
Ved brev af 18. juni 2009 sendte de franske myndigheder Kommissionen en kopi af tillægsaftalerne til aftalerne mellem det offentlige foretagende IFP og dets datterselskaber Axens og Prosernat i overensstemmelse med artikel 6 i beslutning C 51/2005.
By letter dated 18 June 2009, the French authorities sent the Commission a copy of the amendments to the contracts between IFP and its subsidiaries Axens and Prosernat in accordance with Article 6 of decision C 51/2005.
Vedrørende Axens blev tillægsaftale […] (*) undertegnet [i] (**) 2009 af […] (*) det offentlige foretagende IFP og […] (*) Axens.
Concerning Axens, the amendment […] (*) was signed [in] (**) 2009 by […] (*) IFP and […] (*) Axens.
Vedrørende Prosernat blev tillægsaftale […] (*) undertegnet [i] (**) 2009 af […] (*) det offentlige foretagende IFP og […] (*) Prosernat.
Concerning Prosernat, the amendment […] (*) was signed [in] (**) 2009 by […] (*) IFP and […] (*) Prosernat.
Meddelelse fra Kommissionen – EF-rammebestemmelser for statsstøtte til forskning og udvikling, (EFT C 45 af 17.2.1996, s. 5).
Communication from the Commission – Community framework for State aid for research and development (OJ C 45, 17.2.1996, p. 5).
Disse minimumsvederlag begrænser reelt støtten til hvert datterselskab til maksimalt 75 % af udgifterne til feasibilityundersøgelser forud for industriforskningsprojekter, 50 % af udgifterne til industriforskning og 25 % af udgifterne til udviklingsaktiviteter på prækonkurrencestadiet.
This minimum remuneration in fact limits the aid to each subsidiary to a maximum of 75 % of the costs of feasibility studies preparatory to industrial research activities, 50 % of the costs of industrial research and, where appropriate, 25 % of the costs of pre-competitive development activities.
Det fremgår af betragtning 18 i indledningsbeslutningen, at Kommissionen agter at undersøge virkningerne for det offentlige foretagende IFP og dets datterselskaber af at omdanne IFP til et EPIC, som er enerådende på markedet.
Recital 18 of the opening decision states that the Commission intends to examine the effects of the conversion of IFP into an EPIC on the publicly owned establishment IFP and its subsidiaries, as a single market operator.
Det præciseres i betragtning 36 i indledningsbeslutningen, at denne samlede enhed betragtes som potentiel modtager af en ubegrænset statsgaranti.
Recital 36 of the opening decision states that this single entity is considered to be a potential beneficiary of the unlimited State guarantee.
Se bl.a. dom af 21. december 1987 (1. afdeling for civilsager).
See judgment of 21 December 1987 (First Civil Division).
De samme argumenter fremlægges mere udførligt i afsnit 2.1. i beslutning C 56/2007, betragtning 20-22.
The same arguments are developed at greater length in section 2.1 of decision C 56/2007, recitals 20 to 22.
Se også afsnit 2.2 i beslutning C 56/2007, betragtning 23-30.
See also section 2.2 of decision C 56/2007, recitals 23 to 30.
I medfør af artikel 21 i dekret af 6. juli 2006 er det offentlige foretagende IFP med hensyn til finansiel og regnskabsmæssig forvaltning omfattet af reglerne for industri- og handelsvirksomheder. Selv om det offentlige foretagende IFP ikke har en offentlig regnskabsfører, tyder visse elementer på, at også et EPIC uden offentlig regnskabsfører i tilfælde af lukning ville få overført sin gæld til staten eller et andet offentligt foretagende.
Pursuant to Article 21 of the Decree of 6 July 2006, ‘In matters of financial management and accounting, the publicly owned establishment IFP is subject to the rules applicable to industrial and commercial establishments.’ Even though the publicly owned establishment IFP does not have a public accountant, there is evidence to suggest that EPICs which do not have a public accountant would also, in the event of their being closed down, have their debts transferred to the State or to another publicly owned establishment.
Kommissionen henviser til eksemplerne Charbonnages de France og ERAP, der nævnes i betragtning 49 og 50 i indledningsbeslutningen, hvoraf det fremgår, at det i tilfælde af opløsning af et EPIC, selv uden offentlig regnskabsfører, ikke alene er muligt, men tydeligvis markedets mening, at rettigheder og pligter overføres til staten eller en anden offentlig enhed.
The Commission refers to the examples of Charbonnages de France and ERAP, cited in recitals 49 and 50 of the opening decision, which show that where an EPIC is to be wound up — even an EPIC without a public accountant — a transfer of its rights and obligations to another public entity or to the State is not only possible, but clearly expected by the market.
Se også afsnit 2.3 i beslutning C 56/2007, betragtning 31-36.
See also section 2.3 of decision C 56/2007, recitals 31 to 36.
Se også afsnit 2.4 i beslutning C 56/2007, betragtning 37.
See also section 2.4 of decision C 56/2007, recital 37.
Se navnlig brevene fra de franske myndigheder af 18. juli 2006, 30. januar 2008 og 26. juni 2008.
See in particular. the letters from the French authorities dated 18 July 2006, 30 January 2008 and 26 June 2008.
Kommissionen understreger, at disse argumenter allerede er fremført i afsnit 3 (»De franske myndigheders bemærkninger og forslag«) i beslutning C 56/2007.
The Commission emphasises that these arguments have already been presented in section 3 (‘Observations and proposals by the French authorities’) of decision C 56/2007.
For at forenkle sin fremstilling vil Kommissionen derfor henvise hertil så ofte som muligt mutatis mutandis, hvilket vil sige, at der med hensyn til paralleliteten naturligvis tages forbehold for navne, datoer og lignende faktuelle oplysninger.
To simplify the presentation, the Commission will therefore refer to that decision as often as possible.
Conseil d'Etats afgørelse af 1. april 1938, Société de l'hôtel d'Albe, Sml., s. 341.
Council of State judgment, Société de l’hôtel d’Albe, 1 April 1938, reported in Receuil, p. 341.
Conseil d'Etats afgørelser i Campoloro-sagen (10. november 1999 og 18. november 2005).
Council of State judgments in the Campoloro case (10 November 1999 and 18 November 2005).
Se betragtning 59 i indledningsbeslutningen.
See recital 59 of the opening decision.
Se de franske myndigheders bemærkninger af 23. januar 2008 og 27. oktober 2009 i forbindelse med postsagen, som de henviste til med henblik på denne sag vedrørende det offentlige foretagende IFP.
See the observations submitted by the French authorities in the postal case on 23 January 2008 and 27 October 2009, to which they have referred mutatis mutandis in the present IFP case.
Se »Rapport du Conseil d'Etat de l'année 2006«, s. 69.
See 2006 Council of State report, p. 69.
Se de franske myndigheders bemærkninger af 27. oktober 2009 i forbindelse med beslutning C 56/2007.
See the observations submitted by the French authorities on 27 October 2009 in connection with decision C 56/2007.
De franske myndigheder understreger, at det tværtimod var nødvendigt at yde en udtrykkelig garanti ved omdannelsen i 1991 af post- og telekommunikationsvæsenet til selvstændig juridisk person, mens dette ikke havde været nødvendigt, hvis La Poste med sin EPIC-lignende status i henhold til vedtægterne var omfattet af en statsgaranti.
The French authorities emphasise that an express guarantee had to be granted when the Administration of Posts and Telecommunications was converted into an independent legal person in 1991, whereas that would not have been necessary if the new La Poste, as an establishment equivalent to an EPIC, had enjoyed a State guarantee by virtue of its legal form.
Ligeledes blev der stillet eksplicitte garantier for ERAP og Agence Française du Développement, som begge var et EPIC.
Likewise, express guarantees have been granted to ERAP and the French Development Agency (Agence Française du Développement), which are both EPICs.
»La responsabilité des AAI dotées de la personnalité morale: coup d'arrêt à l'idée de ’garantie de l'Etat’«, D. Labetoulle, RJEP/CJEG nr. 635, oktober 2006.
Labetoulle, ‘La responsabilité des AAI dotées de la personnalité morale: coup d’arrêt à l’idée de “garantie de l’État” ’, RJEP/CJEG No 635, October 2006.
Se de franske myndigheders bemærkninger af 23. januar 2008 i forbindelse med postsagen.
See the observations submitted by the French authorities in the postal case on 23 January 2008.
Conseil d'Etat, 10. november 1999, Société de gestion du port de Campoloro, Sml., s. 348.
Council of State, Société de gestion du port de Campoloro, 10 November 1999, reported in Recueil p. 3409
Conseil d'Etat, 18. november 2005, Société de gestion du port de Campoloro.
Council of State, Société de gestion du port de Campoloro, 18 November 2005.
Meddelelse fra Kommissionen om anvendelsen af EF-traktatens artikel 87 og 88 angående statsstøtte i form af garantier, EFT C 71 af 11.3.2000, s. 14.
Commission Notice on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to State aid in the form of guarantees, OJ C 71, 11.3.2000, p. 14.
Den procedure, der skal følges, hvis det offentlige foretagende IFP bliver insolvent, skal defineres og offentliggøres
The procedure which would be followed in the event of the insolvency of IFP should be defined and publicised.
Denne procedure skal enten være en privatretlig procedure eller en procedure, der giver det offentlige foretagende IFP's kreditorer rettigheder, som ikke er bedre end dem, de ville have under anvendelse af handelsretten.
This procedure should be either the private-law procedure or a procedure which confers on the creditors of the publicly owned establishment IFP rights no greater than those they would have had under commercial law.
Ifølge de franske myndigheder er det tilstrækkeligt, men ikke nødvendigt at opfylde disse kriterier, for at eksistensen af enhver fordel kan udelukkes.
According to the French authorities, compliance with these criteria is sufficient, albeit not necessary, to rule out the existence of any advantage.
De mener bl.a. ikke, at det er umiddelbart indlysende, at den påståede tvivl om, hvilken procedure der skal anvendes i tilfælde af insolvens, kan udmøntes i bedre finansieringsvilkår.
In their opinion, it would be counter-intuitive to regard the alleged existence of a doubt about the procedure applicable in the event of insolvency to be reflected in more favourable funding terms.
Hvis proceduren i henhold til lov af 16. juli 1980 blokeres på grund af det offentlige foretagende IFP's utilstrækkelige midler, og det således er fysisk umuligt for tilsynsmyndigheden at skabe de nødvendige midler til at betale det skyldige beløb, idet den ikke har flere aktiver at afhænde, vil proceduren i henhold til lov af 16. juli 1980 være afsluttet ifølge de franske myndigheder.
According to the French authorities, if the procedure introduced by the Law of 16 July 1980 were to founder for lack of assets at IFP, and if the supervising authority were therefore faced with an impossible task, not having any more assets to sell in order to generate the resources needed to pay the amount due, the procedure provided for by the Law of 16 July 1980 would be terminated.
Ifølge artikel L. 225-258 i handelsloven skal generalforsamlingen i et selskab, hvis egenkapital er blevet mindre end halvdelen af dets selskabskapital, konstatere dette og beslutte, om selskabets opløsning skal fremrykkes.
Pursuant to Article L. 225-248 of the Commercial Code, if a company’s equity capital falls below half of its share capital, the general meeting must record this and decide whether the company should be prematurely dissolved.
Hvis det besluttes at fortsætte selskabets aktiviteter, har dette pligt til senest ved udgangen af det andet regnskabsår efter det regnskabsår, hvori tabene blev konstateret, at genoprette sin egenkapital til en værdi, der er mindst lige så stor som halvdelen af selskabskapitalen, ved at reducere denne, hvis ikke egenkapitalen er blevet genoprettet på anden vis.
If it is decided to continue the activity of the company, the company must, no later than the end of the second financial year after that in which the losses were recorded, reconstitute its equity to a value at least equivalent to half the share capital, and reduce the share capital if the equity has not been reconstituted otherwise.
EF-Domstolens dom af 21. marts 1991 i sag C-303/88, Italien mod Kommissionen, Sml. 1991 I, s. 1433, præmis 21.
Court of Justice in Case C-303/88 Italy v Commission [1991] ECR I-1433, paragraph 21.
Se bl.a. EU-Domstolens dom af 16. maj 2002 sag C-482/99, Frankrig mod Kommissionen, »Stardust Marine«, Sml. 2002 I, s. 4397, præmis 68-83.
See in particular Court of Justice in Case C-482/99 France v Commission (Stardust Marine) [2002] ECR I-4397, paragraphs 68 to 83.
Europa-Kommissionens beslutning af 21. december 2005 i sag N 531/2005 – Frankrig – Foranstaltninger i forbindelse med oprettelse og drift af Banque Postale.
European Commission, 21 December 2005, State aid measure No N 531/2005 – France – Measures relating to the creation and operation of Banque Postale.
Dom afsagt af Retten i Første Instans den 12. september 2007 i sag T-68/03, Olympiaki Aeroporia Ypiresies mod Kommissionen, endnu ikke trykt i Samlingen af Afgørelser. Se også i samme forbindelse dom afsagt af Retten i Første Instans den 1. juli 2008 i sag T-266/02, Deutsche Post mod Kommissionen, endnu ikke trykt i Samlingen af Afgørelser, præmis 92: »Endvidere er Kommissionen forpligtet til at efterprøve, om der foreligger en reel fordel for modtageren af en støtte«.
Court of First Instance in Case T-68/03 Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE v Commission, not yet reported in the ECR; to the same effect see also Court of First Instance in Case T-266/02 Deutsche Post AG v. Commission, not yet reported in the ECR, paragraph 92: ‘Moreover, the Commission must check whether the beneficiary of aid has received an actual advantage’.
Med denne ændring kommer bestemmelsen i dekretet til at lyde således:»Når opfordringen ikke har givet noget resultat ved udløbet af disse frister, sørger statens repræsentant eller tilsynsmyndigheden for at opføre udgiften på den insolvente lokale myndigheds eller offentlige virksomheds budget. Den pågældende frigør evt. de nødvendige ressourcer af myndighedens eller virksomhedens budget ved at sænke de bevillinger, der er afsat til andre udgifter og endnu ikke er brugt, eller ved at hæve ressourcerne« (ændringen er understreget).
As amended, the provision in the Decree would read:‘If the notice given has had no effect by the time these deadlines expire, the representative of the State or the authority responsible for supervision shall enter the expenditure in the budget of the defaulting authority or publicly owned establishment. The representative of the State or the authority responsible for supervision shall, as appropriate, release the necessary resources from the budget of the defaulting authority or establishment, either by reducing the appropriations allocated to other expenditures and still available or by increasing resources’ (the amendment is shown in italic).
De franske myndigheder henviser til indledningsbeslutningens betragtning 68, hvor Kommissionen mener, at de franske myndigheders forslag til ændring af dekretet om gennemførelse af loven af 16. juli 1980»ikke gør det muligt at udelukke, at en kreditor, som ikke har opnået betaling af sin fordring, såfremt det offentlige foretagende IFP's ressourcer er opbrugt, i medfør af loven af 16. juli 1980 går rettens vej for at drage staten til ansvar på grund af ulige fordeling af offentlige byrder«.
The French authorities refer to recital 68 of the opening decision, in which the Commission takes the view that the proposal by the French authorities to amend the Decree implementing the Law of 16 July 1980‘does not exclude the possibility that, where the resources of the publicly owned establishment IFP are exhausted, the creditor who has not obtained repayment of his claim under application of the Law of 16 July 1980 could bring legal action to render the State liable on the basis of a breach of the principle of equality before public burdens’.
Conseil d'Etat, 16. november 1998, Sille: »For det første og som de første dommere besluttede, selv om den offentlige myndigheds ansvar, også objektivt ansvar, kan gøres gældende på grundlag af princippet om lige fordeling af offentlige byrder i tilfælde, hvor en lovligt truffet foranstaltning har bevirket et særligt tab af en vis alvorlighed for en fysisk eller juridisk person, forholder det sig ikke sådan i den foreliggende sag, hvor hr. Sille i sin egenskab af fagmand inden for ejendomssektoren ikke kunne være uvidende om de risici, der nødvendigvis ligger i realiseringen af et ejendomsprogram som det, der var planlagt i den foreliggende sag, og til hvis realisering det bl.a. var nødvendigt at ændre arealanvendelsesplanen og opnå kommunalbestyrelsens godkendelse, hvor hr. Sille normalt måtte tage højde for den mulighed, at projektet i tilfælde af negative resultater af den offentlige undersøgelse og fjendskab over for projektet ville blive opgivet af kommunen. Da han havde påtaget sig den risiko på et kvalificeret grundlag, kan han ikke med føje hævde, at han har lidt et usædvanligt tab, og at kommunen skal bære de økonomiske følger for ham af, at projektet blev opgivet«.
Council of State, Sille, 16 November 1998: ‘First, as the judges in the court of first instance decided, while the public authorities can be held liable, even without fault, on the grounds of the principle of the equality of citizens before public burdens, where a measure lawfully adopted has the effect of causing a special loss of a certain degree of gravity to a natural or legal person, that does not hold true in this case, because Mr Sille, in his capacity as a real-estate professional, could not be unaware of the risks necessarily involved in the execution of a building project such as that projected, in respect of which it was necessary, in particular, to amend the provisions of the land-use plan and obtain the agreement of the local council. Mr Sille should have contemplated the possibility that if the findings of the public enquiry were negative or if the project encountered hostility it might be abandoned by the local authority. Having taken the risk in full knowledge of the facts, he cannot to any purpose maintain that he has suffered an abnormal loss and that the local authority must bear the substantial consequences for him arising from the shelving of the project’.