natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I momslovens artikel 39a er fastsat følgende om tiden efter 1. januar 1993: »Følgende er omfattet af afgiftsfritagelsen: 1. Leverancer af varer, der forsendes eller transporteres af sælger (…), erhverver, eller for en af disses regning uden for Belgien, men inden for Fællesskabet, til en anden afgiftspligtig person eller til en ikke-afgiftspligtig juridisk person, som handler i denne egenskab i en anden medlemsstat, hvor han er momspligtig af de inden for Fællesskabet erhvervede varer (…)«.
Article 39 bis of the VAT Code provides from 1 January 1993: ‘The following are exempt from tax: 1. supplies of goods dispatched or transported to destinations outside Belgium, but within the Community, by or on behalf of the vendor … or the person acquiring the goods for another taxable person or non-taxable natural person acting as such in another Member State who is liable for tax on his intra-Community acquisitions of goods …’
I belgisk skatteret forudsætter en korrekt anvendelse af den momsfritagelse, der omtales i momslovens artikel 39a, at flere betingelser vedrørende dokumentation er opfyldt.
Belgian tax law lays down several conditions regarding the proof that has to be furnished to ensure correct application of the exemption provided for in Article 39 bis of the VAT Code.
I artikel 1 i KA nr. 52 af 29. december 1992 er det fastsat, at »den i momslovens artikel 39a omtalte momsfritagelse forudsætter dokumentation for, at varerne er blevet forsendt eller transporteret uden for Belgien, men inden for Fællesskabet«.
Article 1 of Royal Decree No 52 of 29 December 1992 states: ‘The tax exemptions provided for in Article 39 bis of the Code are subject to proof that the goods were dispatched or transported outside Belgium but within the Community’.
Derefter præciseres det i artikel 2 i KA nr. 52, at momsfritagelsen »derudover forudsætter, at det kan godtgøres, at leverancen sker til en afgiftspligtig…, der er momsregistreret i en anden medlemsstat«.
Article 2 of Royal Decree No 52 specifies that the exemption is ‘also subject to proof that the supply is carried out for a taxable person … registered for VAT in another Member State.’
I artikel 3, 1. afsnit, i KA nr. 52 er det derudover fastsat, at »sælger skal altid være i besiddelse af alle de dokumenter, der godtgør, at forsendelsen eller transporten af varerne faktisk har fundet sted…«. I den forbindelse henledes de afgiftspligtiges opmærksomhed i et uddrag af en pressemeddelelse, der er trykt i Moniteur Belge nr. 36 af 20. februar 1993, på det forhold, at »transporten skal udføres af sælger, erhverver eller for en af disses regning.
In addition, the first subparagraph of Article 3 of Royal Decree No 52 provides: ‘The vendor must at all times be in possession of all documents proving that the dispatch or transport of the goods has actually taken place …’ In this connection, the extract from a press release published in Moniteur belge No 36 of 20 February 1993 informs taxpayers that ‘transport must be carried out by or on behalf of the vendor or the person acquiring the goods.
Dette indebærer, at en transport, der udføres af en efterfølgende kunde eller for dennes regning (f.eks. i forbindelse med salg i flere led, hvor transporten udføres af slutkunden), ikke medfører afgiftsfritagelse af de leverancer, der går forud for leverancen til slutkunden«.
Consequently, if transport is carried out by or on behalf of a subsequent customer (e.g. in chain transactions where the transport is carried out by the final customer), supplies before the supply to the final customer may not be exempted’.
For at nyde afgiftsfritagelse ved leverancer inden for Fællesskabet, påhviler det derfor den afgiftspligtige blandt andet at dokumentere, at transporten er udført af sælger, erhverver eller for en af disses regning [8].
In order to qualify for an exemption for intra-Community supply, the taxable person must therefore prove, inter alia, that the transport was carried out by or on behalf of either the vendor or the person acquiring the goods [8].
Hvis betingelserne for at anvende undtagelserne i momslovens artikel 39 og 39a ikke er opfyldt, er leverancen af varer afgiftspligtig i Belgien, og der opstår en momsgæld som følge af, at transaktionen finder sted [9].
If the conditions for the application of the exemptions laid down in Articles 39 and 39 bis of the VAT Code are not fulfilled, the supply of the goods becomes taxable in Belgium and the debt is incurred as a result of the mere existence of the transaction [9].
Ud fra princippet om fair play over for den afgiftspligtige accepterer de belgiske skattemyndigheder ikke desto mindre afgiftsfritagelser i henhold til ovennævnte artikler, selv om den afgiftspligtige ikke er i stand til at fremlægge fuld dokumentation for, at betingelserne for afgiftsfritagelse er opfyldt, forudsat at skattemyndighederne selv har fået en sådan dokumentation i hænde fra andre medlemsstater eller tredjelande, f.eks. i forbindelse med gensidig bistand.
In the interests of fairness towards the taxable person, the Belgian tax authorities nevertheless agree to grant an exemption under these articles to a taxable person who is not able to provide all the proof necessary to show that the conditions for exemption have been met if they themselves are in possession of such proof, for example within the framework of mutual assistance from other Member States or third countries.
Beskatning på grundlag af de faktiske forhold
Taxation based on actual facts
Det er den belgiske kassationsrets faste retspraksis, at beskatning (herunder momspålæg) skal ske på grundlag af de faktiske forhold [10].
According to the established case law of the Belgian Court of Cassation, tax (including VAT) must be established on the basis of the actual facts [10].
Ud fra dette princip skal skattemyndighederne således fastsætte en afgift ud fra de faktiske forhold (resultatet af de pågældende parters faktiske hensigter), ikke ud fra de formodede forhold, sådan som skatteyderen fremstiller dem.
In applying this principle, the authorities are therefore required to impose tax, not on the basis of the apparent existence of an act as presented by the taxpayer, but on the basis of the actual existence of an act (resulting from the actual intention of one of the parties concerned).
Hvis skattemyndighederne anfægter momsfritagelsen af de pågældende leverancer af varer, tilsendes den afgiftspligtige en betalingsanmodning [11], som regel vedlagt bødeforlæg.
In cases where the authorities contest VAT exemptions applied to supplies of goods, they address an adjustment notice [11] to the taxable person, normally together with a fine.
Forlig med den afgiftspligtige
Settlement with the taxable person
I henhold til momslovens artikel 84, andet afsnit, kan finansministeren indgå forlig med en afgiftspligtig, forudsat at forliget ikke indebærer afgiftsfritagelse eller -nedsættelse. Sådanne forlig kan således kun vedrøre faktiske forhold, ikke retlige.
The second subparagraph of Article 84 of the VAT Code states that the Minister for Finance may conclude settlements with taxpayers provided that these do not involve an exemption from or a reduction of the tax.
Forlig forudsætter normalt indrømmelser fra begge parter (ikke om afgiftens størrelse, som er beregnet på grundlag af fastslåede kendsgerninger, men om faktiske forhold, bødefastsættelse osv.)
Such settlements, therefore, must concern only points of fact and not points of law.
Finansministerens kompetence er uddelegeret til de regionale momsforvaltninger og SET.
The Minister for Finance delegates his powers in this area to the Regional Directorates of the VAT authorities and to the Special Tax Inspectorate.
Anvendelse af administrative bøder
Imposition of administrative fines
For så vidt angår anvendelsen af bøder i tilfælde af manglende dokumentation for retten til afgiftsfritagelse skal der i henhold til momslovens artikel 70, stk. 1, betales en proportionel bøde svarende til to gange den skyldige afgift for at have undladt at opfylde forpligtelsen til at betale moms.
As regards the imposition of fines when the right to an exemption is not proved, Article 70(1) of the VAT Code lays down a fine in proportion to the infringement of the obligation to pay VAT, equivalent to twice the amount of the unpaid tax.
I henhold til KA nr. 41 af 30. januar 1987 eksisterer der dog en reduktionsskala for proportionelle skattebøder.
Nevertheless, Royal Decree No 41 of 30 January 1987 provides for a scale reducing the proportional tax fines.
I henhold til artikel 1, stk. 1, i KA nr. 41 nedsættes denne bøde til 10 % af den skyldige afgift (jf. bilagets tabel G) i tilfælde af overtrædelser i forbindelse med anvendelsen af momslovens artikel 39a (forkert anvendt fritagelse eller manglende dokumentation for retten til fritagelse).
Article 1(1) of Royal Decree No 41 states that the fine is reduced by 10 % of the amount of the tax due (table G of the Annex) in the case of infringements against Article 39 bis of the VAT Code (wrongly applied exemption or lack of proof of the right to an exemption).
Den proportionelle bøde anvendes ligeledes ved overtrædelser af samme art ved anvendelsen af momslovens artikel 39.
The same proportional fine is imposed for similar infringements of Article 39 of the VAT Code.
I henhold til momslovens artikel 70, stk. 2, skal der svares en bøde svarende til to gange den skyldige afgift af transaktionen, når der ikke udstedes faktura, eller fakturaen indeholder fejlagtige oplysninger, bl.a. vedrørende registreringen af transaktionen samt navn eller adresse på de interesserede parter.
Article 70(2) of the VAT Code lays down a fine of twice the amount of the tax due on the transaction if the invoice is not supplied or contains inaccurate information, inter alia, as regards identification, the name or the address of the parties to the transaction.
I henhold til momslovens artikel 70, stk. 2, andet afsnit, gælder reglen om bødepålæg dog ikke, når uregelmæssighederne kan anses for at være utilsigtede [13], eller når leverandøren ikke havde nogen grund til at tvivle på, at medkontrahenten ikke var afgiftspligtig [14].
In accordance with the second subparagraph of Article 70(2) of the VAT Code this fine is, however, not imposed when the irregularities can be deemed to be purely accidental [13] or when the supplier had no reason to doubt that the other party [14] was a non-taxable person.
I henhold til KA nr. 41 [15] nedsættes bødebeløbet til 100 % af den skyldige afgift af transaktionerne i tilfælde af, at de anmærkninger, der skal optræde på fakturaen, ikke er tilstrækkeligt præcise.
Royal Decree No 41 [15] increases the fine to 100 % of the tax due on the transactions in the case of inaccuracies in the invoices.
Ifølge samme anordnings artikel 3 eftergives hele bøden, når en afgiftspligtig af egen drift bringer sin situation i orden, inden skattemyndighederne tager affære.
Article 3 of the same Royal Decree provides for full cancellation of the fine if a taxpayer rectifies the situation immediately before the intervention of the tax authorities.
Bødernes proportionalitet
Proportionality of fines
Den belgiske kassationsrets [18] nyere retspraksis bekræfter i øvrigt, at såvel de kompetente skattemyndigheder som domstolene er forpligtet til at anvende proportionalitetsprincippet ved beregning af administrative bøders størrelser, også når det medfører, at de må fravige en fast bødeskala.
In addition, recent case law from the Belgian Court of Cassation [18] confirmed that both the competent tax authority and the judge are obliged to apply the principle of proportionality to the calculation of administrative fines, even if this means derogating from fixed scales.
Skattemyndighedernes mulighed for at nedsætte eller eftergive bøder
Possible reduction or cancellation of fines by the authorities
Efter at lov af 15. marts 1999 om klageadgangen på skatte- og afgiftsområdet, er trådt i kraft, er momslovens bestemmelser [19], som tillagde det belgiske finansministerium beføjelser til at eftergive bøder, ophævet.
Following the entry into force of the Law of 15 March 1999 on tax disputes, the provisions of the VAT Code [19] that enabled the Minister for Finance to cancel fines have been repealed.
På grundlag af artikel 9 i regentanordningen af 18. marts 1831 [20] har det belgiske finansministerium eller den embedsmand, som det bemyndiger dertil, kompetencen til at nedsætte eller eftergive bøder.
Nevertheless, on the basis of Article 9 of the Regent’s Decree of 18 March 1831 [20] the Minister for Finance, or the official delegated by him for this purpose, retains the power to reduce or cancel fines.
Ministeriet har uddelegeret denne kompetence til generaldirektøren og de regionale direktører [21] med ansvar for momsforvaltningen [22].
The Minister has delegated this power to the Director-General and the Regional Directors [21] of the VAT authorities [22].
Denne bestemmelse giver skattemyndighederne mulighed for ved bødeforlæg at fravige den bødeskala, der er fastlagt i momslovens artikel 70, stk. 2, og i KA nr. 41, særlig når en slavisk anvendelse af skalaen kunne være i modstrid med proportionalitetsprincippet.
In principle this provision allows the authorities, when imposing a VAT fine, to deviate from the scales laid down in Article 70(2) of the VAT Code and in Royal Decree No 41, especially when strict application of the scales would not be in line with the principle of proportionality.
Når en bødenedsættelse er mulig, er det angiveligt naturligt, at et forlig, som skattemyndighederne og den afgiftspligtige indgår i mindelighed, også vedrører bøden, der kan gøres til genstand for forhandlinger.
If a reduction in the fine is possible, it is therefore normal, in the case of an amicable settlement between the tax authorities and the taxpayer, for the agreement also to cover the fine and for negotiations to be held on this matter.
Morarenter
Default interest
For så vidt angår morarenter, fastsættes det i momslovens artikel 91, stk. 1, at disse udregnes som 0,8 % af det skyldige afgiftsbeløb pr. måned, forsinkelsen varer.
Article 91(1) of the VAT Code states that default interest is to be calculated at a rate of 0,8 % of the tax due for each month of default.
I momslovens artikel 84a præciseres det, at direktøren for den regionale momsforvaltning i særlige tilfælde kan fritage den afgiftspligtige helt eller delvis for betaling af morarenter i henhold til momslovens artikel 91 på betingelser, som direktøren fastsætter.
Article 84 bis of the VAT Code provides that, in special cases, the competent Director-General may, under the conditions stipulated by himself, grant an exemption for all or part of the interest payable under Article 91 of the VAT Code.
Det følger dog af visse administrative kommentarer om moms [23], at morarenter udelukkende kan eftergives helt eller delvis, såfremt den afgiftspligtige er kommet i en vanskelig økonomisk situation, der skyldes omstændigheder, som vedkommende ikke selv var herre over.
However, it is clear from administrative comments on VAT [23] that a partial or total remission of default interest may be granted only if the taxable person is in a difficult financial situation for reasons beyond his control.
Belgien bekræfter denne praksis i sit brev af 13. juni 2005 som reaktion på bemærkninger fra tredjemand og angiver, at »de regionale SET-direktører har ikke i noget tilfælde eftergivet morarenter, hverken helt eller delvis.
This view was confirmed by Belgium in its letter dated 13 June 2005 in response to the comments from third parties, where it stated: ‘the Special Tax Inspectorate’s Regional Directors have never granted a total or partial remission of default interest in any tax case.
I øvrigt eftergives morarenter kun til afgiftspligtige, som befinder sig i en vanskelig økonomisk situation (…)«.
Moreover, such a remission is granted only to taxpayers in a difficult financial situation …’
Tilbagebetaling
Refund
Ifølge momslovens artikel 77, stk. 1, nr. 7, tilbagebetales en afgift af en leverance af varer (eller tjenesteydelser) indtil det skyldige beløb i tilfælde af helt eller delvis tab af købsprisen.
Article 77(1), number 7, of the VAT Code provides that the tax charged on the supply of goods (or services) shall be refunded in the appropriate amount in the event of the loss of a claim for payment of all or part of the purchase price.
Cirkulære nr. 78 om tilbagebetaling af moms [24] fastsætter, at tilbagebetaling skal ske, ikke kun når købsprisen går tabt som følge af konkurs eller akkord, men tillige i de tilfælde, hvor leverandøren godtgør, at regningen helt eller delvis er ubetalt, og han har udtømt alle retsmidler.
Circular No 78 on VAT refunds [24] specifies that a refund applies not only when the claim for payment of the purchase price is lost due to bankruptcy or composition, but also in all cases where the supplier establishes that the invoice has either not been paid at all or has only been partially paid and that he has exhausted all remedies.
Hvornår tabet kan betragtes som sikkert, afhænger af de faktiske forhold i den enkelte sag [25].
The point at which the loss can be deemed to be certain depends on the factual circumstances of each case [25].
Når kun en del af regningen er betalt, f.eks. fordi beløbet uden moms er betalt af erhververen, og et beløb svarende til momsen ikke er betalt, er det kun den del af momsbeløbet, der forholdsmæssigt kan henføres til den ubetalte del [26], der kan tilbagetales [27].
When only part of the invoice has been paid, for example if the person acquiring the goods pays the amount on the invoice excluding VAT but an amount corresponding to the VAT remains unpaid, only the part of VAT relating proportionally to the unpaid amount [26] can be refunded [27].
Fradrag af moms i selskabsskatten
Possibility of deducting VAT from corporate tax
Ifølge artikel 53 i indkomstskatteloven er en række afgifter ikke fradragsberettigede ved beregningen af det afgiftspligtige grundlag for indkomstskat (herunder selskabsskat).
Article 53 of the Income Tax Code provides that certain taxes are not deductible when calculating the tax base subject to income tax (including corporate tax).
Moms er dog ikke en af de pågældende afgifter.
However, this does not include VAT.
De forvaltningsmæssige retningslinjer med hensyn til indkomstskat [28] fastsætter i øvrigt, at moms, som en afgiftspligtig har indbetalt til eller skylder skattemyndighederne, og som ikke er dækket af den moms, som kunden har betalt, udgør udgifter i forbindelse med arbejdet.
The administrative instructions on income tax [28] also state that the VAT paid or owed by a taxpayer to the tax authorities that is not covered by VAT charged to the customer constitutes a business expense.
Fradrag af momsbøder i selskabsskatten
Possibility of deducting VAT fines from corporate tax
I overensstemmelse med Kassationsrettens retspraksis, som bekræftes af de administrative kommentarer [29], kan der ske fradrag af proportionelle momsbøder i selskabsskatten.
In accordance with the case law of the Court of Cassation, as confirmed in administrative comments [29], proportional VAT fines are deductible from corporate tax.
SET's beføjelser
Powers of the Special Tax Inspectorate
Ifølge artikel 87 i lov af 8. august 1980 har SET og dens regionale direktører de samme beføjelser som momsforvaltningen.
According to Article 87 of the Law of 8 August 1980, the Special Tax Inspectorate and its Regional Directors enjoy the same powers as the VAT authorities.
Umicore S.A. er et belgisk aktieselskab, som fremstiller og markedsfører specielle materialer og ædelmetaller i EU og på de internationale markeder. Bl.a. fremstiller og sælger Umicore sølvkorn.
Umicore SA is a Belgian limited company operating in the EU and international markets that manufactures and sells special materials and precious metals; this includes the manufacture and sale of silver granules.
Umicore er særlig kendt for at have en af verdens største sølvraffineringskapaciteter.
In particular, Umicore is reputed to be one of the world’s biggest silver refiners.
Umicore udvinder sølv af andre materialer, som oftest af industriaffald, som virksomheden modtager som led i en lønkontrakt om genvinding af ædelmetaller og andre metaller (sølv, guld, platin, palladium, rhodium, iridium, kobolt, kobber, bly osv.).
The silver manufactured by Umicore is extracted from other materials, in most cases from industrial waste, supplied to it under tolling agreements on the recovery of precious and non-precious metals (silver, gold, platinum, palladium, rhodium, iridium, cobalt, copper, lead, etc.).
Umicore fremstiller specielt sølvkorn, som oftest sælges til engrosvirksomheder i smykkesektoren eller til industrien.
Umicore specialises in the manufacture of silver granules, which are generally sold to jewellery wholesalers or to industry.
Umicore afsætter også sølvkorn i andre medlemsstater.
As part of its marketing activities in silver granules, Umicore carries out deliveries in particular to other Member States.
Det fremgår af Umicores oplysninger til de belgiske skattemyndigheder, at forbruget af sølv på det relevante tidspunkt androg 26000 ton årligt på verdensplan, og at Italien var det vigtigste marked i Europa og blandt de største geografiske markeder med ca. 2000 ton årligt.
According to the information provided by Umicore to the Belgian tax authorities, at the material time global consumption of silver was approximately 26000 tonnes a year and Italy was the biggest market in Europe and one of the main geographic markets, with consumption of approximately 2000 tonnes a year.
SET's kontroller og betalingsanmodninger
Checks made and adjustment notices sent by the Special Tax Inspectorate
I forlængelse af SET's kontroller af Umicores handel med ædelmetaller i årene 1995-1999 sendte SET's regionalkontor i Bruxelles henholdsvis den 30. november 1998 og den 30. april 1999 to betalingsanmodninger, der viste uregelmæssigheder vedrørende momsfritagelser i henhold til momslovens artikel 39a (og i visse tilfælde i henhold til artikel 39, der omhandler momsfritagelse for varer, der udføres af EU) for nogle leverancer af sølvkorn til italienske, spanske og schweiziske kunder med bestemmelsessted i Italien.
Following checks carried out by the Special Tax Inspectorate concerning the precious metals marketing activities carried on by Umicore from 1995 to 1999 inclusive, the Special Tax Inspectorate’s Brussels Regional Directorate addressed on Umicore, on 30 November 1998 and 30 April 1999 respectively, two adjustment notices concerning the irregular application of the exemption under Article 39 bis of the VAT Code (and in certain cases under Article 39 of the Code concerning the exemption for the export of goods outside the European Union) with respect to various deliveries of silver granules to Italy on behalf of Italian, Spanish and Swiss customers.
Særlig kunne det på grundlag af en række undersøgelser, som de berørte medlemsstaternes kompetente tjenestegrene udførte, fastslås, at visse af Umicores udenlandske kunder var fiktive og knyttet til svigagtige mekanismer af »karruseltypen« med henblik på at unddrage sig momsbetaling.
In particular, the investigations carried out by the relevant authorities of the Member States concerned had made it possible to establish that some of Umicore’s foreign customers were fictitious and linked to ‘carrousel fraud’ type mechanisms implemented to evade payment of VAT.
De uregelmæssigheder, som SET fastslog, vedrører især overtrædelse af momslovens artikel 39 og 39a og artikel 1-3 i KA nr. 52 og Umicores anvendelse af momsfritagelsesreglerne på visse leverancer inden for Fællesskabet samt udførsler.
The irregularities found by the Special Tax Inspectorate concerned, in particular, infringements of Articles 39 and 39 bis of the VAT Code and Articles 1 to 3 of Royal Decree No 52 relating to exemptions applied by Umicore to certain intra-Community supplies and exports.