natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kommissionens beslutning 85/215/EØF af 13. februar 1985 om præferencetariffen for naturgas til gartnerier i Nederlandene (EFT L 97 af 4.4.1985, s. 49).
Commission Decision 85/215/EEC of 13 February 1985 on the preferential tariff charged to glasshouse growers for natural gas in the Netherlands (OJ L 97, 4.4.1985, p. 49).
Jf. f.eks. Domstolens dom i sag C-372/97, Italien mod Kommissionen, Sml. 2004 I, s. 3679, præmis 67.
See, for example, the judgment of the Court of Justice in Case C-372/97 Italy v Commission [2004] ECR I-3679, paragraph 67.
Det første liberaliseringsdirektiv, direktiv 96/92/EF (jf. fodnote 21) blev gennemført i Italien ved dekret 79/1999.
The first Liberalisation Directive, Directive 96/92/EC (see footnote 21), was implemented in Italy by Decree No 79/1999.
Spidsbelastningsperioden ligger normalt mellem kl. 8:00 og kl. 20:00 på hverdage.
Peak hours are generally between 8.00 a.m. and 8.00 p.m. on weekdays.
Kraftværker klassificeres i en såkaldt rangfølge, fra værker med de laveste kortsigtede marginalomkostninger (variable el-produktionsomkostninger, inkl. omkostninger ved brændselsolie og CO2-omkostninger) til værker med de højeste omkostninger.
Power plants are ranked in so-called merit order, ranging from plants with the lowest short-run marginal costs (variable costs of producing electricity including fuel and CO2 costs) to plants with the highest costs.
På et hvilket som helst tidspunkt konkurrerer værkerne indbyrdes på grundlag af deres marginalomkostninger og skal producere afhængigt af deres plads i rangfølgen: først el-værkerne, dernæst kernekraftværkerne, de gasfyrede værker, de oliefyrede værker, indtil alle kraftværkernes produktion dækker efterspørgslen.
At any one time, plants compete on the basis of their marginal costs and are called to produce according to their ranking in the merit order: hydroelectric plants first, then nuclear, gas, oil, until the output of all the plants called meets demand.
Det sidste værk i rangfølge kaldes det marginale kraftværk, og dets omkostninger er afgørende for el-prisen på et hvilket som helst tidspunkt i døgnet (systemets clearing-pris).
The last plant is known as the marginal plant, and its marginal costs set the price of the electricity at this time (the system clearing price).
Domstolens dom af 26. september 1996 i sag C-241/94, Frankrig mod Kommissionen, Sml. 1996 I, s. 4551, præmis 34.
Judgment of the Court of Justice in Case C-241/94 France v Commission [1996] ECR I-4551, paragraph 34.
Jf. bl.a. Preussen-Elektra, præmis 58.
See for example PreussenElektra, paragraph 58.
Jf. bl.a. Domstolens dom af 22.5.2002 i sag C-482/99, Frankrig mod Kommissionen (Stardust Marine), Sml. 2002 I, s. 4397, præmis 24.
See for example judgment of the Court of Justice in Case C-482/99 France v Commission (Stardust Marine) [2002] ECR I-4397, paragraph 24.
Jf. Domstolens dom i sag C-78/76, Steinike & Weinlig, Sml. 1977, s. 595, og i sag C-47/69, den franske tekstilsektor, Sml. 1970, s. 00487.
See the judgments of the Court of Justice in Case C-78/76 Steinike & Weinlig [1977] ECR 595 and in Case C-47/69, French textiles [1970] ECR 487.
Jf. fodnote 45.
See footnote 45.
Jf. fodnote 46.
See footnote 46.
Førsteinstansrettens dom af 20.9.2007 i sag T 136/05, Earl Salvat mod Kommissionen, endnu ikke offentliggjort, præmis 137-165.
Judgment of the Court of First Instance in Case T-136/05 Earl Salvat v Commission, not yet reported, paragraphs 137-165.
Jf. Domstolens dom af 7.6.1988 i sag C-57/86, Grækenland mod Kommissionen, Sml. 1988 I, s. 2855, præmis 12; Preussen-Elektra, ibidem; Domstolens præjudicielle afgørelse af 20.11.2003 i sag C 126/01, Gemo, Sml. 2003 I, s. 13769, præmis 23.
Judgment of the Court of Justice in Case C-57/86 Greece v Commission [1988] ECR I-2855, paragraph 12; PreussenElektra, ibid.; preliminary ruling of the Court of Justice in Case C-126/01 Gemo [2003] ECR I-13769, paragraph 23.
Dommene Stardust Marine, ibidem; Pearle, ibidem; og Earl Salvat, ibidem.
Judgments Stardust Marine, ibid.; Pearle, ibid.; and Earl Salvat, ibid.
Alcoa fremfører, at de midler, der var nødvendige til finansiering af taksten på grundlag af den takstordning, der blev anvendt før indførelsen af artikel 11, stk. 11, i lov 80/2005, blev forvaltet af private el-forsyningsvirksomheder og derfor ikke udgjorde statsmidler.
Alcoa submits that, under the tariff arrangement prior to the introduction of Article 11(11) of Law No 80/2005, the funds required to finance the tariff were handled by privately-owned distributors, and therefore did not constitute State resources.
Selv om denne takstordning ikke bestrides i den foreliggende sag, må Kommissionen ud fra ovennævnte betragtninger afvise Alcoas påstand.
Even though that tariff arrangement is not in dispute in the present proceedings, the considerations outlined in this paragraph mean that the Commission must dismiss Alcoa’s argument.
Virksomhedernes private karakter er ikke i sig selv afgørende for fastlæggelsen af de pågældende midlers art.
The private nature of the distributors is not, in itself, determinant for the purpose of defining the nature of the resources involved.
Domstolens dom af 17.7.2008 i sag C-206/06, Essent Netwerk Noord mod Aluminium Delfzijl, endnu ikke offentliggjort, præmis 69 og 70.
Judgment of 17 July 2008 in Case C-206/06 Essent Netwerk Noord v Aluminium Delfzijl, not yet reported, paragraphs 69 and 70.
Kommissionens beslutning K(2004) 4333 af 1.12.2004 i sag N 490/2000 — Italien, »strandede omkostninger inden for el-sektoren.«
Commission Decision C(2004) 4333 of 1 December 2004, case No 490/2000 Italy — stranded costs.
Førsteinstansrettens dom af 11.2.2009 i sag T-25/07, Iride, endnu ikke offentliggjort, præmis 39.
Judgment of 11 February 2009 in Case T-25/07 Iride, not yet reported, paragraph 39.
Ibidem, præmis 28.
Ibid., paragraph 28.
Jf. Domstolens dom i sag C-303/88, Italien mod Kommissionen, Sml. 1988 I, s. 1433, og i sag C-47/69, Frankrig mod Kommissionen, Sml. 1970, s. 4393; Førsteinstansrettens dom i sag T-351/02, Deutsche Bahn mod Kommissionen, Sml. 2006 II, s. 1047.
See the judgments of the Court of Justice in Case C-303/88 Italy v Commission [1988] ECR I-1433 and Case C-47/69 France v Commission [1970] ECR 4393; see also the judgment of the Court of First Instance in Case T-351/02 Deutsche Bahn v Commission [2006] ECR II-1047.
Jf. f.eks. beslutning M.2404, Elkem/Sapa, af 26. juni 2001 og beslutning M.1663, Alcan/Alusuisse, af 14. marts 2000.
See, for example, Decision M.2404 Elkem/Sapa of 26 June 2001 and Decision M.1663 Alcan/Alusuisse of 14 March 2000.
Domstolens dom i sag C-301/87 af 14. februar 1990, Frankrig mod Kommissionen, Sml. 1990, U-307, præmis 32 og 33, Førsteinstansrettens dom af 30.4.1998 i sag T-214/95, Vlaamse Gewest mod Kommissionen, Sml. 1998 II, s. 717, præmis 67, Førsteinstansrettens dom af 15.6.2000, Alzetta mod Kommissionen (ibidem), præmis 79.
Judgment of the Court of Justice in Case C-301/87 France v Commission [1990] ECR I-307, paragraphs 32 and 33; judgment of the Court of First Instance in Case T-214/95 Vlaamse Gewest v Commission [1998] ECR II-717, paragraph 67; and judgment of the Court of First Instance in Alzetta v Commission, ibid., paragraph 79.
Jf. Domstolens dom af 13. juli 1988 i sag C-102/87, Frankrig mod Kommissionen, Sml. 1988, s. 4067, præmis 19; jf. Domstolens dom af 21. marts 1991 i sag C-305/89, Italien mod Kommissionen, Sml. 1991 I, s. 1603, præmis 26.
Judgment of the Court of Justice in Case C-102/87 France v Commission [1988] ECR-4067, paragraph 19; judgment of the Court of Justice in Case C-305/89 Italy v Commission [1991] ECR I-1603, paragraph 26.
Jf. fodnote 65.
See footnote 65.
Jf. f.eks. Kommissionens beslutning om at indlede proceduren med hensyn til regulerede el-takster i Frankrig (sag C 17/07), Kommissionens beslutning nr. K/2007/2392 af 13.6.2007 (EUT C 164 af 18.7.2007, s. 9) og Spanien (sag C 3/07), Kommissionens beslutning nr. K/2007/123/3 af 24.1.2007 (EUT C 43 af 27.2.2007, s. 9).
See, for example, the Commission decisions to open proceedings in respect of regulated electricity tariffs in France (case C 17/07, Commission Decision of 13 June 2007 No C/2007/2392, OJ C 164, 18.7.2007, p. 9) and Spain (case C 3/07, Commission Decision of 24 January 2007 No C/2007/123/3, OJ C 43, 27.2.2007, p. 9).
Domstolens dom i forenede sager 6/69 og 11/69, Kommissionen mod Frankrig, Sml. 1969, s. 523.
Judgment of the Court of Justice in Joined Cases 6/69 and 11/69 Commission v France [1969] ECR 523.
Jf. bl.a. Domstolens dom i sag 730/79, Philip Morris mod Kommissionen, Sml. 1980, s. 2671, præmis 11 og Domstolens dom i de forenede sager C 393/04 og C 41/05, Air Liquide Industries mod Ville de Seraing et Province de Liège, Sml. 2006 I, s. 5293.
See for example the judgments of the Court of Justice in Case 730/79 Philip Morris v Commission [1980] ECR 2671, paragraph 11 and in Joined Cases C-393/04 and C-41/05 Air Liquide Industries v Ville de Seraing et Province de Liège [2006] ECR I-5293.
Denne definition har under alle omstændigheder kun til formål at begrænse det tidsmæssige anvendelsesområde for bestemmelserne om tilbagesøgning af uforenelig støtte og er derfor ikke relevant i denne fase af vurderingen.
This definition has in any event the sole purpose of limiting the temporal scope of recovery of incompatible aid, and is therefore of no utility at this stage of the assessment.
Kommissionen behøver derfor ikke undersøge Alcoas de retlige argumenter for at underbygge denne konklusion (jf. betragtning 95 og 96).
And therefore the Commission does not need to examine the legal arguments put forward by Alcoa to substantiate this conclusion (see recitals 95 and 96 above).
Domstolens dom i forenede sager C-182/03 og C-217/03, Belgien mod Kommissionen, Sml. 2006 I, s. 5479.
Judgment in Joined Cases C-182/03 and C-217/03 Belgium v Commission [2006] ECR I-5479.
Jf. fodnote 48.
See footnote 48.
Det er nødvendigt at skelne mellem de generelle vurderingskriterier, der er anført i Alumix-beslutningen, og anvendelsen af disse kriterier i en konkret sag.
A distinction must be made between the general assessment criteria set out in the Alumix decision and the application of those criteria to a material case.
På grundlag af de generelle kriterier i Alumix-beslutningen ville en fornuftig el-leverandør, hvis der ikke er altenative afsætningsmuligheder og for ikke at forværre situationen med overkapacitet, sælge elektricitet til sine bedste kunder til en pris, der dækker de marginale produktionsomkostninger plus et lille bidrag til de faste omkostninger.
The general criteria of the Alumix decision hold that, in the absence of alternative market outlets and in order to avoid aggravating a situation of overcapacity, a rational electricity supplier will sell electricity to its best customers at a price covering its marginal costs of production, plus a small contribution to fixed costs.
Disse generelle kriterier bevarer deres gyldighed, uafhængigt af det tidsmæssige anvendelsesområde for den beslutning, hvori de er fastsat, og Kommissionen agter ikke at sætte spørgsmålstegn ved dem her.
These general criteria remain valid irrespective of the temporal scope of the decision in which they were laid down, and the Commission has no intention of questioning them here.
Jf. fodnote 40.
See footnote 40.
I præmis 105 er det fastsat, at det fremgår meget klart både af appelskriftet, som angiver, at den takst, som sagsøgers anlæg betaler, blev godkendt ved lovdekretet af 1995, og af selve lovdekretets ordlyd, at privatiseringen af Alumix nødvendiggjorde støtte fra den italienske regering … for i samarbejde med ENEL at fastsætte en energitakst for de to anlæg, eventuelt ved hjælp af en fremtidig langtidskontrakt (ti år) til priser, der var konkurrencedygtige på europæisk plan, og at behandlingen af pristillæggene, som omhandlet i CIP-beslutning 13/92, ville blive afskaffet med virkning fra den 31. december 2005.
Paragraph 105 states: ‘it is very clear both from the application, which states that the tariff that the applicant’s plants paid was authorised by the 1995 Decree-Law, and the very wording of that Decree-Law that the privatisation of [Alumix] requires the support of the Italian Government … in order to define an energy tariff [for the two plants] with ENEL, possibly by agreeing on a future long-term contract (10 years) at prices that are competitive at the European level and that the manner of handling the excess charges [sovrapprezzi] laid down in [IPC decision No 13/92]… is abolished from 31 December 2005 onwards’.
Førsteinstansrettens dom i forenede sager T-127/99, T129/99 og T-148/99, Diputacion Foral de Alava m.fl. mod Kommissionen, Sml. 2002 II, s. 1275, præmis 175, citeret i præmis 114 i Rettens dom.
Judgment of the Court of First Instance in Joined Cases T-127/99, T-129/99 and T-148/99 Diputación Foral de Álava and others v Commission [2002] ECR II-1275, paragraph 175, cited in paragraph 114 of the Court’s judgment.
Forenede sager C-15/98 og C-105/99, Italien og Sardegna Lines mod Kommissionen, Sml. 2000 I, s. 8855, punkt 74, i generaladvokatens forslag til afgørelse.
Joined Cases C-15/98 and C-105/99 [2000] ECR I 8855, paragraph 74 of the Opinion.
Førsteinstansrettens dom af 30.4.2002 i forenede sager T-195/01 og T-207/01, Government of Gibraltar mod Kommissionen, Sml. 2002 II, s. 2309, præmis 111: »Det er således kun i det tilfælde, hvor ændringen påvirker selve indholdet af den oprindelige ordning, at denne ordning bliver en ny støtteordning.
Judgment of the Court of First Instance in Joined Cases T-195/01 and T-207/01 Government of Gibraltar v Commission [2002] ECR II-2309, paragraph 111: ‘Accordingly, it is only where the alteration affects the actual substance of the original scheme that the latter is transformed into a new aid scheme.
Der kan imidlertid ikke være tale om en væsentlig ændring, når det nye element klart kan adskilles fra den oprindelige ordning«.
There can be no question of such a substantive alteration where the new element is clearly severable from the initial scheme’.
Jf. Domstolens dom af 6.11.1990 i sag C-86/89, Italien mod Kommissionen, Sml. 1990 I, s. 3891, og i sag 301/87, Frankrig mod Kommissionen, Sml. 1990, præmis 50.
See judgment of the Court of Justice in Case C-86/89 Italy v Commission [1990] ECR I-3891; Case C-301/87 France v Commission [1990] ECR I-307, paragraph 50.
Jf. Førsteinstansrettens dom af 8.6.1995 i sag T-459/93, Siemens mod Kommissionen, Sml. 1995 II, s. 1675, præmis 48.
See judgment of the Court of First Instance in Case T-459/93 Siemens v Commission [1995] ECR II-1675, paragraph 48.
EFT C 37 af 3.2.2001, s. 3, og EUT C 82 af 1.4.2008, s. 1.
OJ C 37, 3.2.2001, p. 3, and OJ C 82, 1.4.2008, p. 1.
Kilde: Indagine conoscitiva sullo stato della liberalizzazione dei settori dell'energia elettrica e del gas naturale, maj 2005.
Source: Indagine conoscitiva sullo stato della liberalizzazione dei settori dell’energia elettrica e del gas naturale, May 2005.
Sardinien er for øjeblikket forbundet med den italienske halvø med en kabelforbnindelse 270 MWh. (SACOI).
Sardinia is currently connected to mainland Italy via a 270 MWh interconnector (SACOI).
Jf. fodnote 43.
See footnote 43.
HHI-indekset på Sardinien varierer fra 3000 til 3500.
The HHI index in Sardinia varies between 3000 and 3500.
I det sydlige område er HHI dog højere.
In the South zone, however, the HHI is higher.
På Sardinien kan E.ON fastsætte prisen for 67 % af timerne og ENEL for 29 % af timerne.
In Sardinia, E.ON can set the price for 67 % of the hours, ENEL for 29 % of the hours.
F.eks. var den gennemsnitlige engrospris i Italien i 2007 (opgjort for grundlastelektricitet på markedet dagen før) på IPEX (den italienske el-børs) 70,99 EUR pr. MW/h mod 37,97 EUR på den tyske børs EEX og 40,78 EUR på den franske børs Powernext.
For example, in 2007 the average wholesale price in Italy (for baseload power on the day-ahead market) on IPEX (Italy’s electricity exchange) was EUR 70,99 per MW/h compared with EUR 37,97 on Germany’s EEX exchange and EUR 40,78 on France’s Powernext exchange.
AEEG's rapport for 2008, baseret på oplysninger fra GME (Gestore del Mercato Elettrico (GME)).
2008 Report of the AEEG, based on data from the GME (Gestore del Mercato Elettrico).
Selv ud fra den antagelse at gennemsnitspriserne i EU stiger mindre end 4 %, vil den absolutte fordel for Alcoa alligevel vokse.
Even supposing that average prices in the EU increase by less than 4 %, the tariff advantage for Alcoa would still increase in absolute terms.
Hvis f.eks. Alcoas pris var på 30 EUR, og den gennemsnitlige el-pris i Europa var 60 EUR (fordel: 30 EUR), ville en stigning på 3 % medføre en pris for Alcoa på 30,9 EUR i forhold til den europæiske gennemsnitspris på 61,8 EUR (ny fordel: 30,9 EUR).
For example, if the Alcoa price was EUR 30 and the average electricity price in Europe was EUR 60 (advantage: EUR 30), a 3 % increase would mean an Alcoa price of EUR 30,9 versus an average European price of EUR 61,8 (new advantage: EUR 30,9).
High Level Group anfører f.eks. i sin tredje rapport fra februar 2007, at brug af incitamenter, herunder generel subvention og statsstøtte på denne baggrund kan være berettiget som et politisk instrument.
For example, in the Third Report of February 2007, the High Level Group states ‘Against this background, the use of incentives, including general purpose subsidies and state aids can be justified as a policy instrument.
Sådanne incitamenter kan fremme en ansvarlig social og miljømæssig adfærd, social samhørighed, bæredygtig udvikling og kulturel forskelligartethed.
They may promote responsible social and environmental behaviour, regional cohesion, sustainable development and cultural diversity.
De bør dog kun anvendes, hvor der tale om et klart markedssvigt, hvor statsstøtte er det mest velegnede middel til at nå et bestemt mål i den fælles interesse, og hvor de ikke fordrejer konkurrencevilkårene eller skader miljøet.
However, they should only be used where there is a clear market failure, where subsidies prove to be the appropriate instrument for meeting a well defined common interest objective, and when they do not distort competition or harm the environment… Action is justified when such subsidies undermine other policy objectives such as fighting climate change, the Lisbon Strategy for Jobs and Growth, proper functioning of energy markets, or access to raw materials, without meetingtheir initial objective.’
Der må gribes ind, når støtten underminerer andre politiske mål, såsom bekæmpelse af klimaændringer, Lissabon-strategien for beskæftigelse og vækst, den måde, hvorpå energimarkederne fungerer, eller adgangen til råvarer, uden at den opfylder sit oprindelige mål.(http://ec.europa.eu/enterprise/environment/hlg/doc_07:third_report_27_02_2007.pdf
(http://ec.europa.eu/enterprise/environment/hlg/doc_07:third_report_27_02_2007.pdf).
Kommissionens beslutning af 20.11.2007 om Italiens støtte (C 36/A/06) til fordel for ThyssenKrupp, Cementir og Nuova Terni Industrie Chimiche, nr. 144 og 145.
Commission Decision of 20 November 2007 on the State aid C 36/A/06 implemented by Italy in favour of ThyssenKrupp, Cementir and Nuova Terni Industrie Chimiche, paragraphs 144 and 145.
Brevets ordlyd: »Vi skal understrege, at det generelt bør stå klart, at den gradvise afvikling skal være begrænset til den tid, der er strengt nødvendig for, at VPP's virkninger slår igennem (hvilket vi anslår til to år), og at der skal være tale om engangsstøtte«.
The letter read: ‘We would like to emphasise that it should be clear to all that the gradual withdrawal must be strictly limited to the time required for the VPP to take effect (which we calculate to be around two years) and will be subject to the “one time, last time” condition ’.
VPP indebærer, at de dominerende aktører skal afgive virtuel produktionskapacitet ved en procedure for tildeling af kontrakter.
The VPP provides for the release of virtual generation capacity by dominant operators within the framework of contract award procedures.
VPP er et almindeligt anvendt instrument til fremme af konkurrencen på engrosmarkedet, idet det fjerner den dominerende aktørs incitament til at udnytte sin markedsstyrke til at opholde et kunstigt højt prisniveau på spot- og terminsmarkederne.
VPPs are commonly used to promote competition in the wholesale market, insofar as they remove the incentive for the dominant operator to use its market power to maintain prices at a high level in the spot and futures markets.
Den pris, der betales af en VPP-aftager, består i en strike-pris, som typisk afspejler de pågældende produktionsanlægs variable omkostninger, plus en præmie, der fastsættes som led i tildelingen af kontrakten.
The price paid by the purchaser from the VPP consists of a strike price which typically reflect the variable costs of the generating capacity concerned, plus a premium which is set under the terms of the procurement rules.
Med følgende begrundelse: »Andre virksomheder, der ligger på fastlandet, ser ikke ud til at være udsat for de samme usædvanlige markedsforhold, som gør sig gældende på Sardinien.
Using the following reasoning: ‘Other undertakings located on the mainland do not appear to be in the same exceptional market circumstances that prevail in Sardinia.
Generaldirektoratet for Konkurrence mener ikke, at der er nogen grund til at afvige fra statsstøtteprincipperne«.
The Directorate-General for Competition is of the opinion that there is no reason to derogate from the principles on State aid’.
VPP tager form af en kontrakt, som giver aftageren ret til uden videre at opnå en eventuel positiv forskel mellem den pris, der betales til producenterne på Sardinien på »dagen før«-markedet, og strike-prisen.
The VPP takes the form of a contract which grants the automatic right to its purchaser to obtain the difference, when positive, between the price paid to generators in Sardinia in the day ahead market and the strike price.
Aftageren betaler sælgeren den præmie, der er fastsat som led i tildelingen af kontrakten, og modtager fra denne forskellen — hvis den er positiv — mellem prisen på »dagen før«-markedet og strike-prisen.
The purchaser pays the vendor the premium fixed by the contract awards procedure and receives from the vendor the difference, when positive, between the price on the day-ahead market and the strike price.
Kommissionen har taget udgangspunkt i de analyser, som AEEG har foretaget i sine rapporter.
To this end, the Commission has based itself on the analysis made by the AEEG in its reports.
Domstolens dom i sag C-24/95, Alcan Deutschland, Sml. 1997 I, s. 1591, præmis 25, 30 og 31, og dom i forenede sager C-183/02 P og C-187/02, Demesa and Territorio histórico de Álava mod Kommissionen, Sml. 2004 I, s. 10609, præmis 45.
Judgments of the Court of Justice in Case C-24/95 Alcan Deutschland [1997] ECR I-1591, paragraphs 25, 30 and 31, and in Joined Cases C-183/02 P and C-187/02 Demesa and Territorio histórico de Álava v Commission [2004] ECR I-10609, paragraph 45.
Domstolens dom i sag C-5/89, Kommissionen mod Tyskland, Sml. 1990 I, s. 3437, præmis 16.
Judgment of the Court of Justice in Case C-5/89 Germany v Commission [1990] ECR I-3437, paragraph 16.
Jf. dom i sag C-78/77, Lührs, Sml. 1978, s. 169, præmis 6; sag 265/85, Van de Bergh en Jurgens mod Kommissionen, Sml. 1987, s. 1155, præmis 44, og sag T-489/93, Unifruit Hellas mod Kommissionen, Sml. 1994 II, s. 1201, præmis 51.
See the judgments in Case C-78/77, Lührs [1978] ECR I-169, paragraph 6; Case C-265/85 Van den Bergh en Jurgens v Commission [1987] ECR I-1155, paragraph 44; and Case T-489/93 Unifruit Hellas v Commission, [1994] ECR II-1201, paragraph 51.
Jf. dom i sag C-265/85, Van den Bergh en Jurgens mod Kommissionen, Sml. 1987, s. 1155, præmis 44, sag C-152/88, Sofrimport mod Kommissionen, Sml. 1990 I, s. 2477, præmis 26; sag T-290/97, Mehibas Dordtselaan mod Kommissionen, Sml. 2000 II, s. 15, præmis 59, og sag T-223/00, Kyowa Hakko Kogyo mod Kommissionen, Sml. 2003 II, s. 2553, præmis 51.
See the Judgments in Case C-265/85 Van den Bergh en Jurgens v Commission Ibid., paragraph 44; Case C-152/88 Sofrimport v Commission [1990] ECR I-2477, paragraph 26; Case T-290/97 Mehibas Dordtselaan v Commission [2000] ECR II-15, paragraph 59; and Case T-223/00 Kyowa Hakko Kogyo v Commission [2003] ECR II-2553, paragraph 51.
Jf. fodnote 51.
See footnote 51.