natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I betragtning af sagens omstændigheder og det forhold, at drøftelserne med de franske myndigheder har trukket ud til midten af oktober 2009, samt den tid, der er nødvendig til at godkende retsakterne om ophævelse af denne garanti, finder Kommissionen det imidlertid rimeligt at anmode de franske myndigheder om effektivt at ophæve den ubegrænsede garanti senest den 31. marts 2010 —
In view, however, of the circumstances of the case, the fact that the discussions with the French authorities lasted until October 2009 and the time needed to approve the legal instruments terminating the guarantee, the Commission considers it reasonable to ask the French authorities to effectively withdraw the unlimited guarantee by 31 March 2010,
I Frankrig findes der ud over de offentlige myndigheder selv, såsom staten og de lokale myndigheder, to hovedkategorier af offentligretlige juridiske personer, nemlig offentlige virksomheder og almennyttige interessegrupper, der blev indført ved lov nr. 82-610 af 15. juli 1982.
In France, besides the public authorities themselves such as central and local government, there are two main categories of legal person governed by public law, namely publicly owned establishments and public interest groups, which were created by Law No 82-610 of 15 July 1982.
Inden for »offentlige virksomheder« er det muligt principielt at skelne mellem offentlige forvaltningsvirksomheder (EPA), som varetager de traditionelle administrative opgaver, og offentlige erhvervsvirksomheder af industriel og kommerciel karakter (EPIC), der udøver erhvervsaktiviteter.
Within the publicly owned establishment category, a distinction can be drawn between publicly owned establishments of an administrative character (EPAs), which perform the tasks normally associated with an administrative authority, and publicly owned establishments of an industrial and commercial character (EPICs), which pursue economic activities.
Dekret nr. 81-501.
Decree No 81-501.
Da de franske myndigheder fremsatte deres forslag, var gennemførelsesdekretet dekret nr. 81-501 af 12. maj 1981 om gennemførelse af lov af 16. juli 1980 vedrørende administrative tvangsbøder og offentligretlige juridiske personers fuldbyrdelse af domme og vedrørende Conseil d'Etats »rapport- og undersøgelsesafdeling«.
When the French authorities made their proposal, the implementing decree was Decree No 81-501 of 12 May 1981 for implementation of the Law of 16 July 1980 on penalties imposed in administrative cases and the enforcement of judgments by legal entities governed by public law and relating to the ‘Reports and Studies’ Section of the Council of State.
La Poste fik sine aktiver nedklassificeret ved lov af 11. december 2001, den såkaldte MURCEF-lov.
La Poste’s assets were brought under ordinary law by the Law of 11 December 2001, known as the Murcef Law.
Det fastsættes ikke desto mindre i denne lov, at »når betingelserne for afhændelse eller indskud af et aktiv skader La Postes opfyldelse af sine lovgivnings- og forskriftsmæssige forpligtelser eller forpligtelser, selskabet har påtaget sig i forbindelse med sin plankontrakt (…), modsætter staten sig afhændelsen eller indskuddet eller betinger realiseringen heraf, at de ikke skader opfyldelsen af de nævnte forpligtelser«.
But that law provides that ‘where the terms of a transfer of an asset to or from La Poste compromise the proper performance by La Poste of its statutory or regulatory obligations or commitments entered into in its programme contract […] the State shall object to the transfer or make it subject to the condition that it must not prejudice the proper performance of those obligations’.
Dekret nr.2001-1383 af 31. december 2001 om opløsning af den offentlige virksomhed med ansvar for regulering af bredderne af Etang de Berre: Det hedder i artikel 6, at overførslen til staten af aktiver og passiver ved lukning af afslutningskontoen samt rettigheder og forpligtelser, som er opstået gennem aktiviteten eller i løbet af likvidationsperioden og er ukendt ved afslutningen af denne, vil blive fastsat ved et dekret.
Decree No 2001-1383 of 31 December 2001, winding up the Etablissement public chargé de l’aménagement des rives de l’Etang de Berre: Article 6 provides that a decree will determine the transfer to the State of the assets and liabilities remaining at the close of the liquidation account and of the rights and obligations arising from the establishment’s activities or during the winding-up period and not known about at the end of that period.
Uddrag af »International Postal Entities: Influence of government support on ratings« Standard and Poor ' s, 22. november 2004: »La Postes legal status, which ensures a last-recourse sovereign guarantee, confers the ultimate statutory guarantee of the Republic of France on its obligations«.
Extract from ‘International Postal Entities: Influence of government support on ratings’, Standard & Poor ' s, 22 November 2004. Original in English.
Sag E 10/2000, »Anstaltslast und Gewährträgerhaftung«, pkt. 5 i forslaget om formålstjenlige foranstaltninger af 8. maj 2001.
Case E 10/2000, Anstaltslast und Gewährträgerhaftung, point 5 of the proposal for appropriate measures of 8.5.2001.
Kan ses på Kommissionens websted: http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/comp-2000/e010-00-1.pdf
Consultable on the Commission website: http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/comp-2000/e010-00-1.pdf
Bl.a. i dommen vedrørende Société de l'hôtel d'Albe udtalte Frankrigs øverste forvaltningsdomstol, Conseil d'Etat, at »det nationale turistkontor, som er en juridisk person med finansiel autonomi (…) var en offentlig virksomhed, og derfor var staten ikke forpligtet til at indfri virksomhedens gæld.
In particular, in its judgment in Société de l’hôtel d’Albe, the Council of State held that ‘the national tourism office, which has civil personality and financial independence […] was a publicly owned establishment, so that the State cannot be liable for satisfying the debts contracted by the establishment; the Minister for Public Works therefore correctly refused to accede to the [creditor’s] demand’.
Ministeren for offentlige arbejder afviste derfor med rette at indfri [kreditors] krav.« Det samme ræsonnement skal være fulgt, for så vidt angår de lokale myndigheder i Conseil d'Etats to afgørelser i Campoloro-sagen.
The same reasoning was followed with regard to local authorities in the two decisions by the Council of State in the Campoloro case.
For det tredje hævder de franske myndigheders ekspert, at den gæld, La Poste har stiftet siden ikrafttrædelsen af LOLF den 1. januar 2005, ikke kan omfattes af en implicit garanti.
Third, the French authorities’ expert concludes that the debts contracted by La Poste since the entry into force, on 1 January 2005, of the Organic Law governing the Finance Act (‘LOLF’) do not qualify for an implied guarantee.
Med hensyn til den gæld, der er stiftet før den 1. januar 2005, og hvis løbetid går ud over den dato, erkender de franske myndigheder, at to teorier kan støde sammen:
With regard to debts contracted before that date and whose lifetime extends beyond it, the expert acknowledges that two views are possible.
ifølge den første teori gælder begrundelser af forfatningsmæssig art (bl.a. lige fordeling af offentlige byrder samt ejendomsret), som fik Forfatningsrådet til at se bort fra ugyldigheden af garantier, der ikke var udtrykkeligt tilladt i en finanslov, lige så vel implicitte som eksplicitte garantier.
On the first view, the Constitutional Council has found that guarantees do not lapse merely because they are not expressly authorised by the Finance Act, and the constitutional grounds on which it made this finding, in particular the principle of equality before public burdens and the right of property, apply to guarantees whether express or implied.
Såfremt der skulle findes en implicit garanti for La Postes gæld, medfører den manglende godkendelse af denne garanti i en finanslov derfor ikke, at garantien bortfalder for gæld, som La Poste har stiftet før den 1. januar 2005
In so far as there is an implied guarantee for the debts of La Poste, therefore, the fact that it was not authorised by the Finance Act would not mean that it would lapse in respect of debts contracted by La Poste before 1 January 2005.
ifølge den anden teori kan indehavere af en formodet implicit garanti ikke kræve så indiskutable og absolutte rettigheder.
On the second view, rights as indisputable and decisive as these cannot be claimed by the holders of a supposed implied guarantee.
Som Kommissionens ekspert har understreget, er La Postes status af juridisk person endvidere ikke nogen hindring for, at der kan foreligge en garanti fra den franske stat. Selv om der findes kommercielle selskaber, f.eks. aktieselskaber (SA) eller anpartsselskaber (SARL), hvor deltagerne ikke er forpligtede til at betale gælden i den struktur, de deltager i, findes der omvendt mange kategorier af selskaber eller juridiske personer med en kommerciel aktivitet, hvor private deltagere hæfter for det oprettede selskabs gæld.
In addition, as the Commission’s expert has pointed out, the fact that La Poste has legal personality is no bar to the existence of a guarantee given by the French State. There are commercial forms of enterprise such as public limited companies (SAs) or private limited companies (SARLs) whose members are not obliged to pay the debts of the organisation in which they take part, but there are also many categories of organisation or legal person carrying on a commercial activity in which private members are indeed liable for the debts of the organisation they have set up.
Man kan derfor ikke påstå, at det gældende princip i mangel af en retsakt er, at der ikke er nogen garanti for gæld og tab. Den uafhængighed, en status som juridisk person giver, samt eksistensen af egne midler er i henhold til fransk ret ikke et kriterium, der gør det muligt at fastslå, hvilken garantiordning der finder anvendelse på gæld stiftet af en juridisk person.
In the absence of legislation, it cannot be said that the principle that applies must necessarily be that debts or losses are not guaranteed. In French law, the independence conferred by legal personality, or the existence of funds that belong only to the company, is not a test that allows it to be determined how the debts contracted by a legal person are guaranteed.
Som anført i delen om medlemsstatens bemærkninger hævder de franske myndigheder nemlig, at loven af 16. juli 1980 udelukkende giver tilsynsmyndigheden en substitutionsbeføjelse.
As has been indicated in the part of this Decision concerning the observations of the Member State, the French authorities contend that the power conferred on the supervising authority by the Law of 16 July 1980 is only one of substitution.
I den egenskab kan tilsynet kun udøve den pågældende ledelses kompetencer, som ikke omfatter muligheden for at råde over statens budget.
The supervising authority is empowered only to exercise the powers of the executive into whose shoes it steps, and those powers do not include the power to avail itself of the state budget.
Til støtte for den fortolkning anføres det forberedende arbejde til loven af 16. juli 1980, retsvidenskabelige artikler samt Conseil d'Etats afgørelser i Campoloro-sagen.
In support of this interpretation the French authorities cite the legislative history of the Law of 16 July 1980, a number of scholarly articles, and the decisions of the Council of State in Campoloro.
De franske myndigheder erkender ikke desto mindre, at 1980-loven ikke i princippet forbyder et økonomisk tilskud fra staten til støtte for den pågældende offentligretlige person.
They acknowledge, however, that the 1980 Law does not in principle prevent the State from providing financing to support the public body concerned.
Den specifikke procedure defineret i loven af 16. juli 1980 og gennemførelsesbestemmelserne hertil er kun en procedure til inddrivelse af fordringer og ikke en konkursbehandling.
The specific procedure laid down by the Law of 16 July 1980 and the measures implementing it is a procedure only for the recovery of claims, and not a procedure for winding up.
Anvendelsen heraf medfører ikke bortfald af fordringen, hvorimod en afgørelse om at slutte konkursboet på grund af utilstrækkelige aktiver uden sanktion ved afslutningen af en konkursbehandling medfører forbud mod, at kreditorerne genoptager retsforfølgningen
At the end of the procedure the claim is not cancelled, whereas at the end of winding-up proceedings a judgment terminating the proceedings on the ground that the assets are insufficient, without penalty, prevents creditors from pursuing the proceedings further.
Heraf følger, at en utilstrækkelig likviditetssituation i givet fald dækkes af staten eller kun er midlertidig.
It follows that a shortage of funds will be covered, if necessary by the State, or is temporary only.
Til gengæld er der ikke ved nogen konkursbehandling mulighed for, at en tredjemand bliver ansvarlig for den insolvente persons gæld, undtagen naturligvis når der er tale om en garant eller et selskab med ubegrænset ansvar.
But winding-up procedures never provide for the possibility that a third party can become liable for the debts of the insolvent party, except of course in the case of a guarantor, or of a partnership with unlimited liability.
de franske retsakter bemyndiger, tilskynder endda staten til at bevilge tilskud til offentligretlige erhvervsvirksomheder, fortrinsvis klassiske banklån i situationer med utilstrækkelig likviditet.
In the event of a shortage of funds, French legislation authorises or indeed encourages the State to provide capital to publicly owned establishments, rather than expecting them to secure conventional bank loans. Access to these resources is in no way conditional on prior compliance with the rules governing State aid.
det ikke i loven af 16. juli 1980 og gennemførelsesforanstaltningerne hertil på noget tidspunkt fastsættes, at ressourcerne ikke kan frigøres
that the Law of 16 July 1980 and the measures implementing it do not at any stage contemplate the possibility that resources might not be available, and
budgetdokumenterne viser, at offentligretlige erhvervsvirksomheder kan modtage særlige lån i tilfælde af presserende likviditetsbehov,
that the budgetary documentation shows that EPICs may receive exceptional advances in the event of an urgent funding requirement,
anser Kommissionen den hypotese, hvor det ikke skulle lykkes kreditor at opnå betaling af sin fordring gennem procedurerne i loven af 16. juli 1980, for lidet sandsynlig.
the Commission takes the view that the probability that a creditor might fail to obtain satisfaction of his claim under the procedures laid down by the Law of 16 July 1980 is low.
Såfremt præfekten afholder sig fra eller forsømmer at benytte de beføjelser, han således har i henhold til loven, har den lokale myndigheds kreditor ret til at vende sig mod staten i tilfælde af grov pligtforsømmelse i udøvelsen af tilsynsmyndigheden.
If the prefect refuses or neglects to exercise the prerogatives conferred on him by law, a creditor of the authority is entitled to bring an action against the State in case of serious fault committed in the exercise of the supervisory power.
Såfremt præfekten, i betragtning af myndighedens situation, bl.a. utilstrækkelige aktiver eller på grund af tvingende almene hensyn, lovligt har kunnet afvise at træffe visse foranstaltninger med henblik på at sikre fuld håndhævelse af domstolsafgørelsen, kan tabet som følge heraf for den lokale myndigheds kreditor medføre, at den offentlige myndighed ifalder ansvar, hvis den er usædvanlig og særlig«.
In addition, if, having regard to the situation of the local or regional authority, and in particular to an insufficiency in its assets, or by reason of requirements of the public interest, the prefect legitimately refuses to take certain measures with a view to ensuring that the judgment is enforced in full, the State as holder of public authority may be liable for any injury caused to a creditor of the local or regional authority if the injury is of an abnormal and specific kind’.
Ganske vist begrænser Conseil d'Etat statens ansvarspådragelse til usædvanlige og særlige tab. Ifølge Kommissionens ekspert kan man for at finde frem til den usædvanlige karakter benytte udelukkelsesmetoden.
It is true that the Council of State restricts the liability of the State to injury ‘of an abnormal and specific kind’. As regards the ‘abnormal’ character of the injury, the Commission’s expert takes the view that one can proceed by elimination.
Som vi har set, er der imidlertid intet til hinder for at gøre ansvar gældende, hvis der er tale om et usædvanligt og særligt tab. Så er der ganske rigtigt en automatik i selve princippet om at gøre ansvar gældende, som har alle en garantis kendetegn.
As has been explained, once the injury is specific and abnormal, nothing stands in the way of liability. Thus by its very nature the liability does indeed arise automatically, and has all the characteristics of a guarantee.
Under alle omstændigheder skal begrebet usædvanligt tab forstås ud over spørgsmålet om, hvorvidt virksomheden havde finansielle vanskeligheder eller ej og endda ud over spørgsmålet om, hvorvidt alle kreditorer eller kun en enkelt led tab. Ifølge retspraksis for det administrative objektive ansvar vurderes det usædvanlige og særlige tab ud fra almenvellet.
In any case, the concept of abnormal injury has to be understood as going beyond the issues of whether or not the establishment was aware of the financial difficulties and even of whether the injury was sustained by all the creditors or by only one. According to the case law relating to strict administrative liability, the existence or otherwise of abnormal and specific injury is assessed with reference to the public interest.
Endelig minder Kommissionen om, at det ikke er en betingelse ifølge ECHR's retspraksis, at der foreligger et usædvanligt og særligt tab. Derfor kan enhver fordringshaver i princippet få erstatning fra staten til at dække sin gæld ved afslutningen af en retssag.
Finally, the Commission would point out that the existence of an abnormal and specific injury is not a condition imposed by the ECHR’s case law. Any creditor may, therefore, in principle obtain compensation from the State, covering his debt, at the conclusion of judicial proceedings.
Især er der intet, der forhindrer lovgiver i at fastsætte en begrænsning af ansvaret eller simpelthen præcisere, at staten som aktionær kun kan være ansvarlig for en offentlig erhvervsvirksomheds gæld i tilfælde af misligholdelse eller forhold, der ligger uden for den offentlige erhvervsvirksomheds insolvens, og kan tilskrives den personligt, og som har medført et særligt tab. Derfor står det lovgiver frit for at forhindre den statslige garanti for offentlige erhvervsvirksomheder og begrænse statens ansvarspådragelse, når det gælder de tab kreditorerne lider.
In particular, there is nothing to prevent the legislature from providing for a limitation of liability or from quite simply specifying that the State as shareholder can be liable for an EPIC’s debt only in the event of a fault or situation distinct from the EPIC’s mere insolvency — a state of affairs directly imputable to the EPIC and the cause of a particular injury. It is therefore possible for the legislature to preclude the State’s guarantee in respect of EPICs and to limit the State’s liability in relation to the injuries sustained by creditors.
Den gives kun visse arveberettigede i forhold til den gennemførte operations art. Således er der ingen valgfrihed ved overdragelser i forbindelse med rene nedlæggelser.
It is offered only to certain beneficiaries, depending on the nature of the operation carried out. Thus, the transfers implied by abolition pure and simple are not optional.
Jf. artiklen »Fitch attribue la note préliminaire AAA au programme EMTN garanti de EUR 10 MD de ERAP«.Kan ses på ERAP ' s websted: www.erap.fr/pdf/CP_Fitch_Ratings_fr.pdf
See Article ‘Fitch attribue la note préliminaire AAA au programme EMTN garanti de EUR 10 MD de ERAP’. Consultable on ERAP’s website: www.erap.fr/pdf/CP_Fitch_Ratings_fr.pdf
Jf. betragtning 110 i Forfatningsrådets afgørelse nr. 2001-448 af 25. juli 2001: »Såfremt det i henhold til artikel 61 på grundlag af forfatningens artikel 34 har været muligt at fastsætte forpligtelsen til i en finanslov at godkende en statsgaranti inden for en frist på tre år med henblik på at sikre klarhed over statens finansielle forpligtelser, kan sanktionen for en eventuel manglende godkendelse ikke være, at de pågældende garantier bliver ugyldige.
Constitutional Council, decision No 2001-448, 25 July 2001: ‘On the basis of Article 34 of the Constitution, Article 61 could properly require any guarantee given by the State to be authorised by the Finance Act within three years, in order to ensure clarity in the State’s financial commitments; but it does not follow that if no such authorisation is granted the guarantee concerned must lapse.
En sådan følge ville nemlig kunne berøre den lige fordeling af offentlige byrder og i tilfælde af en særligt alvorlig skade, ejendomsretten.
Such a consequence would be contrary to the principle of equality before public burdens (égalité devant les charges publiques) and, if the injury caused is especially serious, to the right of property.
Det fremgår indtil videre af Parlamentets arbejde, at artikel 61 har til formål at sikre, at Parlamentet informeres om de garantier, staten bevilger, og ikke at gøre dem, der tidligere måtte være givet uden godkendelse inden for de fastsatte frister, ugyldige.
In any event, the legislative history makes it clear that the purpose of Article 61 is to ensure that Parliament is informed of guarantees given by the State, and not to bring an end to any guarantees given in the past which have not been authorised within the time laid down.
På disse betingelser strider artikel 61 ikke mod forfatningen.«
That being so, Article 61 is not contrary to the Constitution’.
Posteringerne bliver foretaget på en særlig konto i Trésor (finansministeriet) 904.14 med overskriften «Likvidation af statens offentlige virksomheder og paraadministrative eller faglige organer samt diverse likvidationer »)«.Dekret nr. 81-1009 af 12. november 1981 om nedlæggelse af Institut Auguste Comte til undersøgelse af videnskab og aktion: Det eventuelle overskud efter likvidationen betales til staten.Dekret nr. 83-1185 af 27. december 1983 om opløsning af den offentlige virksomhed med ansvar for byudvikling af den nye by Lille-Est: »Aktiver og passiver for den offentlige virksomhed for planlægning og udvikling af den nye by Lille-Est overføres på denne dato til storkommunen Lille på betingelserne i ovennævnte aftale af 5. december 1983 med undtagelse af de aktiver, der er anført i bilaget til nærværende dekret, som overføres til transportforskningsinstituttet«.
The entries will be transferred to a special Treasury 904.14 account entitled ‘Winding-up of public Government bodies and para-administrative or professional bodies, and various windings up’. Decree No 81-1009 of 12 November 1981, abolishing the Institut Auguste Comte pour l’étude des sciences et de l’action: any surplus on the winding up is paid to the State.Decree No 83-1185 of 27 December 1983, winding up the Etablissement public chargé de l’aménagement de la ville nouvelle de Lille-Est: ‘the assets and liabilities of the Etablissement public d’aménagement de la ville nouvelle de Lille-Est shall be transferred on this date to the Communauté urbaine de Lille under the conditions established by the above-mentioned agreement of 5 December 1983, with the exception of the goods listed in the Annex to this decree, which shall be transferred to the Institut de recherche des transports’.