natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Der bør så vidt muligt udarbejdes en vejledning og standardiserede målemetoder samt viden om typiske koncentrationer af nanopartikler i repræsentative materialesæt for at fremme anvendelsen af definitionen i en specifik lovgivningskontekst.
Guidance and standardised measurement methods as well as knowledge about typical concentrations of nanoparticles in representative sets of materials should be developed where feasible and reliable to facilitate the application of the definition in a specific legislative context.
Definitionen i denne henstilling hverken berører eller afspejler anvendelsesområdet for EU-retsakter eller eventuelle lovbestemmelser, der fastsætter supplerende krav til sådanne materialer, herunder hvad angår risikostyring.
The definition set out in this Recommendation should not prejudge nor reflect the scope of application of any piece of Union legislation or of any provisions potentially establishing additional requirements for those materials, including those relating to risk management.
Det kan i nogle tilfælde være nødvendigt at udelukke visse materialer fra anvendelsesområdet for specifik lovgivning eller lovbestemmelser, selv om de omfattes af definitionen.
It may in some cases be necessary to exclude certain materials from the scope of application of specific legislation or legislative provisions even if they fall within the definition.
Det kan tilsvarende være nødvendigt at omfatte flere materialer, såsom nogle materialer af en størrelse på under 1 nm eller over 100 nm, i anvendelsesområdet for specifik lovgivning eller lovbestemmelser, der passer til et nanomateriale.
It may likewise be necessary to include additional materials, such as some materials with a size smaller than 1 nm or greater than 100 nm in the scope of application of specific legislation or legislative provisions suited for a nanomaterial.
I betragtning af de særlige omstændigheder i lægemiddelsektoren og de specialiserede nanostrukturerede systemer, der allerede anvendes, bør definitionen i denne henstilling ikke være en hindring for anvendelsen af udtrykket »nano«, når visse lægemidler og medicinsk udstyr defineres —
Given the special circumstances prevailing in the pharmaceutical sector and the specialised nano-structured systems already in use, the definition in this Recommendation should not prejudice the use of the term ‘nano’ when defining certain pharmaceuticals and medical devices,
VEDTAGET DENNE HENSTILLING:
HAS ADOPTED THIS RECOMMENDATION
Medlemsstaterne, EU-agenturerne og de økonomiske beslutningstagere opfordres til at anvende følgende definition af udtrykket »nanomaterialer«, når de vedtager og gennemfører lovgivning og politik samt forskningsprogrammer vedrørende produkter af nanoteknologi.
Member States, the Union agencies and economic operators are invited to use the following definition of the term ‘nanomaterial’ in the adoption and implementation of legislation and policy and research programmes concerning products of nanotechnologies.
»Nanomateriale«: et naturligt, tilfældigt opstået eller fremstillet materiale, der består af partikler i ubundet tilstand eller som et aggregat eller som et agglomerat, og hvor mindst 50 % af partiklerne i den antalsmæssige størrelsesfordeling i en eller flere eksterne dimensioner ligger i størrelsesintervallet 1-100 nm.
‘Nanomaterial’ means a natural, incidental or manufactured material containing particles, in an unbound state or as an aggregate or as an agglomerate and where, for 50 % or more of the particles in the number size distribution, one or more external dimensions is in the size range 1 nm-100 nm.
I særlige tilfælde, og hvor hensynet til miljø, sundhed, sikkerhed eller konkurrenceevne berettiger det, kan tærsklen for den antalsmæssige størrelsesfordeling på 50 % erstattes af en tærskel på mellem 1 og 50 %.
In specific cases and where warranted by concerns for the environment, health, safety or competitiveness the number size distribution threshold of 50 % may be replaced by a threshold between 1 and 50 %.
Uanset stk. 2 bør fullerrener, grafenflager og enkeltvæggede carbonnanorør med en eller flere eksterne dimensioner på under 1 nm betragtes som nanomateriale.
By derogation from point 2, fullerenes, graphene flakes and single wall carbon nanotubes with one or more external dimensions below 1 nm should be considered as nanomaterials.
Med henblik på stk. 2 defineres »partikel«, »agglomerat« og »aggregat« således: a)
For the purposes of point 2, ‘particle’, ‘agglomerate’ and ‘aggregate’ are defined as follows:
»partikel« et meget lille stykke stof med veldefinerede fysiske grænser b)
‘particle’ means a minute piece of matter with defined physical boundaries;
»agglomerat« en samling løst bundne partikler eller aggregater, hvor det resulterende eksterne overfladeområde svarer til summen af de enkelte komponenters overfladeområde c)
‘agglomerate’ means a collection of weakly bound particles or aggregates where the resulting external surface area is similar to the sum of the surface areas of the individual components;
»aggregat« en partikel, der består af tætbundne eller sammensmeltede partikler.
‘aggregate’ means a particle comprising of strongly bound or fused particles.
Hvor det er teknisk muligt og nødvendigt i specifik lovgivning, kan overensstemmelse med definitionen i stk. 2 bestemmes på basis af det specifikke overfladeområde volumenmæssigt.
Where technically feasible and requested in specific legislation, compliance with the definition in point 2 may be determined on the basis of the specific surface area by volume.
Et materiale bør betragtes som henhørende under definitionen i stk. 2, når materialets specifikke overfladeområde volumenmæssigt er større end 60 m2/cm3.
A material should be considered as falling under the definition in point 2 where the specific surface area by volume of the material is greater than 60 m2/cm3.
Et materiale, der baseret på den antalsmæssige størrelsesfordeling er et nanomateriale, bør dog betragtes som værende i overensstemmelse med definitionen i stk. 2, selv hvis materialet har et specifikt overfladeområde på under 60 m2/cm3.
However, a material which, based on its number size distribution, is a nanomaterial should be considered as complying with the definition in point 2 even if the material has a specific surface area lower than 60 m2/cm3.
Inden december 2014 tages definitionen i stk. 1 til 5 op til revision i lyset af indhøstede erfaringer og videnskabelige og teknologiske fremskridt.
By December 2014, the definition set out in points 1 to 5 will be reviewed in the light of experience and of scientific and technological developments.
Revisionen bør navnlig fokuseres på, om grænseværdien for den antalsmæssige størrelsesfordeling på 50 % skal øges eller mindskes.
The review should particularly focus on whether the number size distribution threshold of 50 % should be increased or decreased.
Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne, EU-agenturerne og de økonomiske beslutningstagere.
This Recommendation is addressed to the Member States, Union agencies and economic operators.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. oktober 2011.
Done at Brussels, 18 October 2011.
KOM(2005) 243 endelig.
COM(2005) 243 final.
KOM(2008) 366 endelig.
COM(2008) 366 final.
EUR 24403 EN, juni 2010.
EUR 24403 EN, June 2010.
Resultatet af gennemgangen indgik i Kommissionens meddelelse af 17. juni 2008 »De lovgivningsmæssige aspekter ved nanomaterialer« [2]. Meddelelsen konkluderede, at udtrykket »nanomaterialer« ikke specifikt er nævnt i EU-lovgivningen, men at den gældende lovgivning i princippet omfatter eventuelle sundheds-, sikkerheds- og miljørisici i forbindelse med nanomaterialer.
The result of the review was contained in the Commission Communication of 17 June 2008 ‘Regulatory aspects of nanomaterials’ [2]. The Communication concluded that the term ‘nanomaterials’ is not mentioned specifically in Union legislation but that existing legislation in principle covers the potential health, safety and environmental risks in relation to nanomaterials.
Definitionen i denne henstilling bør anvendes som reference for at afgøre, om et materiale skal betragtes som et »nanomateriale« i reguleringsrelevant og politisk øjemed i Unionen. Definitionen af udtrykket »nanomateriale« i EU-lovgivningen bør udelukkende baseres på størrelsen af de partikler, et materiale består af, uden hensyntagen til fare og risiko.
The definition in this Recommendation should be used as a reference for determining whether a material should be considered as a ‘nanomaterial’ for legislative and policy purposes in the Union. The definition of the term ‘nanomaterial’ in Union legislation should be based solely on the size of the constituent particles of a material, without regard to hazard or risk.
Den Internationale Standardiseringsorganisation definerer udtrykket »nanomateriale« som et »materiale af enhver ekstern dimension i nanoskala eller med en intern struktur eller overfladestruktur i nanoskala«. »Nanoskala« defineres som et interval fra ca. 1 nm til 100 nm [6].
The International Organisation for Standardisation defines the term ‘nanomaterial’ as ‘material with any external dimensions in the nanoscale or having internal structure or surface structure in the nanoscale’. The term ‘nanoscale’ is defined as size range from approximately 1 nm to 100 nm [6].
Den digitale dagsorden for Europa søger at optimere udbyttet af informationsteknologi for økonomisk vækst, jobskabelse samt livskvalitet for EU's borgere som led i Europa 2020-strategien.
The Digital Agenda for Europe seeks to optimise the benefits of information technologies for economic growth, job creation and the quality of life of European citizens, as part of the Europe 2020 strategy.
Digitalisering og opbevaring af Europas kulturarv, som omfatter trykte materialer (bøger, tidsskrifter og aviser), fotografier, museumsgenstande, arkivdokumenter, lyd og audiovisuelt materiale, monumenter og arkæologiske fund (i det følgende benævnt »kulturelt materiale«) er et af nøglepunkterne på den digitale dagsorden.
The digitisation and preservation of Europe’s cultural memory which includes print (books, journals and newspapers), photographs, museum objects, archival documents, sound and audiovisual material, monuments and archaeological sites (hereinafter ‘cultural material’) is one of the key areas tackled by the Digital Agenda.
EU's strategi for digitalisering og opbevaring bygger på det arbejde, der er udført gennem de seneste år under initiativet vedrørende digitale biblioteker.
The EU’s strategy for digitisation and preservation builds on the work done over the last few years in the digital libraries initiative.
Den 28. august 2006 fremsatte Kommissionen en henstilling til medlemsstaterne for ved hjælp af internettet at optimere den europæiske kulturarvs økonomiske og kulturelle potentiale.
On 28 August 2006, the Commission issued a Recommendation to the Member States with a view to optimising, by means of the Internet, the economic and cultural potential of Europe’s cultural heritage.
Medlemsstaternes rapporter om implementeringen af henstillingen fra 2008 og 2010 viser, at der er sket fremgang.
The Member States’ reports on the implementation of the Recommendation of 2008 and 2010 show that progress has been made.
Fremgangen er dog ikke ensartet i medlemsstaterne, og den er desuden ulige fordelt på henstillingens punkter.
However, progress is not consistent across the Member States and is uneven for the different points of the Recommendation.
Konteksten for digitaliseringsindsatsen og samarbejdet har desuden ændret sig markant de seneste år.
Moreover the context for digitisation efforts and for collaboration at European level has changed considerably over the last few years.
Nye elementer omfatter lanceringen af Europeana, det europæiske digitale bibliotek, i november 2008, publiceringen af vismandsudvalgets rapport om at gøre Europas kulturarv tilgængelig online af 10. januar 2011 samt Kommissionens portal for et direktiv om forældreløse værker af 24. maj 2011.
New elements include the launch of Europeana in November 2008, the publication of the report ‘The New Renaissance’ by the ‘Comité des Sages on bringing Europe’s cultural heritage online’ of 10 January 2011 and the Commission’s proposal for an Orphan Works Directive of 24 May 2011.
Ydermere bør medlemsstaterne anbefales at træffe en række opdaterede foranstaltninger inden for digitalisering og onlineadgang til kulturarv og opbevaring.
Therefore, an updated set of measures for digitising and bringing cultural heritage online and for digital preservation should be recommended to the Member States.
I denne kontekst bør der opfordres til udvikling af digitaliseret materiale fra biblioteker, arkiver og museer for at sikre, at Europa fastholder sin stilling som førende international spiller inden for kultur og kreativt indhold og udnytter sin rigdom af kulturelt materiale på bedste vis.
In that context, the development of digitised material from libraries, archives and museums should be further encouraged in order to ensure that Europe maintains its place as a leading international player in the field of culture and creative content and uses its wealth of cultural material in the best possible way.
Som det understreges af »Vismandsudvalget for at gøre Europas kulturarv tilgængelig online«, er det nødvendigt, at Europa handler nu for at høste frugterne af digitalisering og digital opbevaring.
As underlined by the ‘Comité des Sages on bringing Europe’s cultural heritage online’, Europe needs to act now to reap the benefits of digitisation and digital preservation.
Hvis medlemsstaterne ikke optrapper deres investeringer på dette område, er der en risiko for, at de økonomiske og kulturelle fordele ved den digitale overgang vil vise sig på andre kontinenter og ikke i Europa.
If Member States do not step up their investments in this area, there is a risk that the cultural and economic benefits of the digital shift will materialise in other continents and not in Europe.
Onlineadgangen vil gøre det muligt for borgerne i hele Europa at få adgang til materialet og bruge det til fritids-, studie- eller arbejdsformål.
The online accessibility of cultural material will make it possible for citizens throughout Europe to access and use it for leisure, studies or work.
Det vil give Europas forskelligartede og flersprogede arv en tydelig profil på internettet, og digitaliseringen af deres aktiver vil hjælpe Europas kulturinstitutioner med fortsat at udføre deres mission om at give adgang til og opbevare vores arv i et digitalt miljø.
It will give Europe’s diverse and multilingual heritage a clear profile on the Internet, and the digitisation of their assets will help Europe’s cultural institutions to continue carrying out their mission of giving access to and preserving our heritage in the digital environment.
Det digitaliserede materiale kan desuden genbruges — både kommercielt og ikke-kommercielt — til f.eks. udvikling af uddannelsesmateriale, dokumentarer, turistapplikationer, spil, animationer og designværktøjer, forudsat at dette gøres under fuld overholdelse af bestemmelserne om ophavsret og beslægtede rettigheder.
Moreover, the digitised material can be reused – for both commercial and non-commercial purposes – for uses such as developing learning and educational content, documentaries, tourism applications, games, animations and design tools, provided that this is done with full respect for copyright and related rights.
Dette vil også give et væsentligt input til de kreative brancher, som udgør 3,3 % af EU's BNP og 3 % af beskæftigelsen.
This will give an important input to the creative industries, which account for 3,3 % of EU GDP and 3 % of employment.
Disse brancher står over for en digital omstilling, der dramatisk ændrer de traditionelle modeller, omdanner værdikæder og kræver nye forretningsmodeller.
These industries are faced with a digital transition that is shaking up traditional models, transforming value chains and calling for new business models.
Digitalisering og bredere adgang til kulturelle ressourcer er en væsentlig forudsætning for videreudvikling af Europas kulturelle og kreative kapaciteter samt for at fremme en stærk europæisk industri på dette område.
Digitising and providing wider access to cultural resources offers enormous economic opportunities and is an essential condition for the further development of Europe’s cultural and creative capacities and of its industrial presence in this field.
Digitalisering er en vigtig metode til at sikre en bredere adgang til og udnyttelse af kulturelt materiale.
Digitisation is an important means for ensuring greater access to and use of cultural material.
Oversigter over aktuelle og planlagte digitaliseringsprojekter og kvantitative mål for digitalisering ville hjælpe med at nå disse mål.
Overviews of current and planned digitisation activities and quantitative targets for digitisation would contribute to achieving those objectives.
Omkostningerne ved at digitalisere hele den europæiske kulturarv er høje og kan ikke dækkes af offentlige midler alene.
The cost of digitising the whole of Europe’s cultural heritage is high and cannot be covered by public funding alone.
For at disse partnerskaber bliver retfærdige og afbalancerede, bør de overholde en række nøgleprincipper.
In order to be fair and balanced, these partnerships should comply with a number of key principles.
Det er især nødvendigt at sætte tidsrammer for den foretrukne anvendelse af det digitaliserede materiale.
In particular it is necessary to set time limits for the preferential use of the digitised material.
Vismandsudvalget for at få Europas kulturarv online anførte, at tidsrammen for fortrinsret til at anvende materiale, der er blevet digitaliseret i forbindelse med partnerskaber mellem den offentlige og den private sektor, ikke må være længere end syv år.
The ‘Comité des Sages on bringing Europe’s cultural heritage online’ indicated that the maximum time for preferential use of the material digitised in public-private partnerships should not be longer than 7 years.
EU's strukturfonde kan anvendes og bliver anvendt til samfinansiering af digitaliseringsaktiviteter som en del af projekter, der har indflydelse på den regionale økonomi.
The EU Structural Funds can be and are being used to co-fund digitisation activities as part of projects having an impact on the regional economy.
Denne anvendelsesform kunne dog være mere bred og systematisk.
However, such use could be more widespread and systematic.
Massedigitaliseringsprocesser kan blive mere effektive på grund af deres størrelse.
Mass digitisation processes can gain in efficiency due to scale.
Derfor bør der opfordres til effektiv anvendelse af digitaliseringskapacitet samt deling af digitaliseringsudstyr mellem kulturelle institutioner og lande, hvor dette er muligt.
Therefore, the efficient use of digitisation capacity and, where possible, the sharing of digitisation equipment between cultural institutions and countries should be encouraged.
Det er kun en del af det materiale, som biblioteker, arkiver og museer ligger inde med, som er offentligt, dvs. ikke eller ikke længere omfattet af intellektuel ejendomsret, mens resten er omfattet af intellektuel ejendomsret.
Only part of the material held by libraries, archives and museums is in the public domain, in the sense that it is not or is no longer covered by intellectual property rights, while the rest is protected by intellectual property rights.
Eftersom intellektuel ejendomsret er et nøgleværktøj til at stimulere kreativitet, bør Europas kulturelle materiale digitaliseres, gøres tilgængeligt og opbevares under fuld overholdelse af bestemmelserne om ophavsret og beslægtede rettigheder.
Since intellectual property rights are a key tool to stimulate creativity, Europe’s cultural material should be digitised, made available and preserved in full respect of copyright and related rights.
Den 24. maj 2011 fremkom Kommissionen med et forslag til et direktiv om forældreløse værker.
On 24 May 2011 the Commission made a proposal for a Directive for orphan works.
For at opnå den fulde effekt bør direktivet vedtages hurtigt og implementeres for at sikre en samordnet strategi om forældreløse værker i hele EU.
In order to have its full effect it should be rapidly adopted and implemented to ensure a harmonised approach to the issue of orphan works throughout the EU.
Hvad angår massedigitalisering af værker, der ikke kan handles, kan der være behov for frivillig udvikling af formålstjenlig lovgivning om licensaftaler foretaget af interessenter i medlemsstaterne, hvor der tages højde for nødvendigheden af at sikre en effekt på tværs af grænserne.
For the large-scale digitisation of out-of-commerce works, legislative backing for licensing solutions voluntarily developed by stakeholders may be needed in the Member States, taking into account the need to ensure a cross-border effect.
I denne sammenhæng bør fremgangsmåden i interessentdialogen, som blev støttet af Kommissionen, om bøger og fagtidsskrifter, der ikke handles, og som resulterede i et aftalememorandum underskrevet i Bruxelles den 20. september 2011, ses som en model for videre dialog til fremme af aftaler om digitalisering af så meget materiale, der ikke handles, som det er muligt.
In this context, the approach followed in the stakeholders’ dialogue, sponsored by the Commission, on out-of-commerce books and learned journals, which resulted in a Memorandum of Understanding signed in Brussels on 20 September 2011, should be seen as a model for further dialogues to facilitate agreements for the digitisation of as much of the out-of-commerce material as possible.
Databaser over eksisterende rettigheder, som er sammenkoblet på EU-plan, kan nedbringe transaktionsomkostningerne for clearing af brugsrettigheder.
Rights information databases connected at European level can bring down transaction costs for rights clearance.
Der bør derfor opmuntres til indførelse af sådanne ordninger i tæt samarbejde med interesseparterne.
Such mechanisms should therefore be encouraged in close cooperation with all stakeholders.
For at sikre bredere adgang til og udnyttelse af offentligt indhold, der ikke er ophavsretligt beskyttet, er det nødvendigt, at sådant indhold forbliver offentligt, når det først er digitaliseret.
In order to allow wide access to and use of public domain content, it is necessary to ensure that public domain content remains in the public domain once digitised.
Anvendelse af forstyrrende vandmærker eller andre visuelle sikkerhedsforanstaltninger på kopier af offentligt materiale for at signalere ejerskab og oprindelse bør undgås.
The use of intrusive watermarks or other visual protection measures on copies of public domain material as a sign of ownership or provenance should be avoided.
Der bør opfordres til at anvende foranstaltninger til opnåelse af denne effekt.
Measures to achieve this effect should be encouraged.
For øjeblikket giver Europeana direkte adgang til mere end 19 millioner digitaliserede objekter.
Currently, Europeana gives direct access to more than 19 million digitised objects.
Kun 2 % af disse objekter udgør lyd eller audiovisuelt materiale.
Only 2 % of these objects are sound or audiovisual material.
Ved at øge mængden af indhold, der er tilgængeligt via Europeana, herunder kategorier, der er underrepræsenteret, vil siden blive mere interessant for brugerne, og dette bør derfor anbefales.
Increasing the content accessible through Europeana, including types of material that are currently underrepresented, will make the site more interesting for the users, and should therefore be encouraged.
Bestemmelser i medlemsstaterne, der sikrer, at alt materiale, som digitaliseres med offentlig støtte, er tilgængeligt via Europeana, ville sætte skub i platformens udvikling og skabe klare rammer for kulturinstitutionernes bidrag til indholdet, og sådanne bestemmelser bør derfor anbefales.
Provisions in the Member States ensuring that all material digitised with public funding is made available through Europeana would boost the development of the platform and create a clear framework for the content contribution by cultural institutions, and the introduction of such provisions should therefore be encouraged.