natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Eftersom belgisk selskabsskat opkræves ved, at de afgiftspligtige foretager forskudsindbetalinger i løbet af skatteåret med henblik på at undgå en opjustering af forhøjelse af afgiften [63], kan det i øvrigt med rimelighed antages, at Umicore, hvis selskabet ikke havde modtaget kompensation, ville have foretaget de nævnte indbetalinger i midten af 2001, hvilket i praksis betyder, at Umicore nød henstand med betalingen af 179417754 BEF på seks måneder.
In addition, since Belgian corporate tax is in general collected by means of advance payments made by the taxpayer during the tax year in order to avoid increases in the amount of tax to be paid [63], it is reasonable to consider that without compensation, Umicore would have had to make the payments in question in mid-2001, which means that in practice Umicore’s obligation to pay BEF 179417754 was postponed for 6 months.
Den positive virkning af den manglende fradragsberettigelse kan derfor vurderes til at være:
The positive impact for Umicore of non-deductibility can therefore be estimated as follows:
179417754 BEF x 0,8 % [64] x 6 måneder = 8612052 BEF
BEF 179417754 × 0,8 % [64] × 6 months = BEF 8612052.
De morarenter, som i princippet skyldtes af den ovenfor beregnede moms, skulle i princippet beregnes på grundlag en månedlig sats på 0,8 % fra den 21. januar 1997 [65] frem til den faktiske betaling, der fandt sted ultimo december 2000:
The interest on late payments owed on the VAT amounts calculated above must be calculated at a monthly rate of 0,8 % from 21 January 1997 [65] up until the payment was actually made at the end of December 2000:
37,6 % [66] × (312608393 + 63216555) BEF= 141310180 BEF
37,6 % [66] × (312608393 + 63216555) = BEF 141310180.
Oversigt over skyldige beløb for perioden 1995-1996
List of amounts owed for the period 1995-96
De mindste beløb, som Umicore var skyldig at betale for perioden 1995-1996 opregnes i nedenstående skema:
The minimum amounts owed by Umicore for the period 1995-96 are listed in the table below:
(I BEF)
(BEF)
SKYLDIGE BELØB
AMOUNTS OWED
Første type af transaktioner
First type of transaction
Administrativ bøde
Administrative fine
Anden type af transaktioner
Second type of transaction
Skyldig moms
VAT owed
Administrativ bøde (10 %)
Administrative fine (10 %)
Tredje type af transaktioner
Third type of transaction
Mellemresultat
Sub-total
Principielt samlet skyldigt beløb (moms + morarenter)
Total owed in principle (VAT + interest)
Virkning af, at beløbet ikke er fradragsberettiget
Impact of non-deductibility:
negativ virkning af, at beløbet ikke er fradragsberettiget
negative impact of non-deductibility
+ positiv virkning af udskudt betaling
+ positive impact of deferred payment
På grundlag af ovenstående beregning må det antages, at det mindste afgiftsbeløb, som Umicore var skyldig at betale for årene 1995-1996 inden for rammerne af forliget med skattemyndighederne, andrager 587956320 BEF (14575056,46 EUR).
On the basis of the above calculation, it must be considered that the minimum amount for which Umicore was liable for 1995 and 1996 in the context of a settlement agreement with the tax authorities was BEF 587956320 (EUR 14575056,46).
Dog må der, inden beløbet sammenlignes med beløbet i forliget, tages hensyn til, at det ikke er fradragsberettiget, hvilket bringer det ned på 417150618 BEF (10340893,71 EUR).
However, before comparing this amount with the amount in the agreement, the impact of non-deductibility must be taken into account, which reduces the amount to BEF 417150618 (EUR 10340893,71).
Årene 1997-1998
Years 1997-98
For så vidt angår perioden 1997-1998 følger de transaktioner, som der stilles spørgsmålstegn ved i betalingsanmodningen af 30. april 1999, følgende model:
For 1997 and 1998, the transactions questioned in the adjustment notice of 30 April 1999 were as follows:
Transport ved vognmand
Transport by transport company
I dette sidste scenario er Umicores kunde, B, hjemmehørende i Det Forenede Kongerige og filial af et schweizisk selskab med momsregistreringsnummer i Det Forenede Kongerige.
In this last scenario, Umicore’s customer is a subsidiary (B), established in the United Kingdom, of a Swiss company registered for VAT in the UK.
Den efterfølgende kunde er en afgiftspligtig, C, der er hjemmehørende i Italien.
The subsequent customer is taxable person C, established in Italy.
Det var afgiftspligtig B, der betalte salgsfakturaerne, som var udarbejdet af Umicore.
Finally, the invoices drawn up by Umicore were paid by taxable person B.
Skattemyndighederne angav i deres betalingsanmodning af 30. april 1999, at afgiftspligtig B ikke havde ret til at kræve momsfritagelse i henhold til momslovens artikel 39a, eftersom vedkommende ikke havde gyldigt momsregistreringsnummer i Italien.
In their adjustment notice of 30 April 1999, the tax authorities considered that taxable person B was not entitled to claim the VAT exemption provided for in Article 39 bis of the VAT Code because it did not have a valid VAT number in Italy.
Subsidiært fandt skattemyndighederne, at selv hvis det antoges, at afgiftspligtig B drev reel erhvervsvirksomhed, hvilket gav ham status af momspligtig, burde de pågældende salgstransaktioner anskues som trekantstransaktioner inden for Fællesskabet.
In the alternative, it considered that, even if it was accepted that taxable person B had a real economic activity granting it status as an entity liable for VAT, the sales in question should be looked upon as triangular intra-Community transactions.
I så tilfælde burde Umicores første salgstransaktion til afgiftspligtig B anskues som et nationalt salg uden transport, hvoraf der skal svares belgisk moms uden mulighed for fritagelse, eftersom transporten da udførtes for de italienske kunders regning.
In this case, the first sale between Umicore and taxable person B should be regarded as a national sale without transport subject to Belgian VAT without any possibility of exemption since the transport had seemingly been carried out on behalf of Italian customers.
Foreløbigt bemærkes for det første, at i modsætning til perioden 1995-1996 vurderede SET's inspektører senere, at der ikke var tilstrækkeligt grundlag for at afslå momsfritagelse.
It must be noted first of all that, contrary to the period 1995-96, the Special Tax Inspectorate inspectors themselves considered subsequently that there was insufficient evidence to refuse exemption.
Det fremgår klart af de interne noter, som inspektørerne sendte til deres direktør både før og efter indgåelsen af forliget.
This is clear from internal memos sent by the inspectors to their director before and after the conclusion of the agreement.
For det andet fremgår det af de dokumenter, som Belgien sendte til Kommission ved brev af 6. august 2009, at transporten faktisk var blevet udført for afgiftspligtig B's regning (og ikke for en eventuel efterfølgende kundes regning).
Second, it emerges from the documents which Belgium sent to the Commission with its letter of 6 August 2009 that the transport had indeed been carried out on behalf of taxable person B (and not on behalf of a possible subsequent customer).
Det ser desuden ud til at kunne bekræftes af kopier af en række dokumenter, som Umicore vedlagde sit brev til SET af 11. juni 1999, og som godtgør, at afgiftspligtig B for hver salgstransaktion fremsendte en fax til Umicore for at informere virksomheden om, hvilken fragtmand der stod for transporten, hvad føreren hed, og hvilket nummer, der stod på lastbilens nummerplade.
Moreover, it appears to be possible to confirm this on the basis of copies of documents sent by Umicore to the Special Tax Inspectorate with its letter of 11 June 1999 which indicate that, for each sale, a fax was sent by taxable person B to Umicore to inform it of the identification of the transporter, the driver’s name and the lorry’s registration number.
Desuden forekommer den omstændighed, at afgiftspligtig B ikke havde gyldigt momsregistreringsnummer i Italien, således som de belgiske skattemyndigheder fremførte i deres betalingsanmodning af 30. april 1999, ikke relevant, idet det på ingen måde er obligatorisk for afgiftspligtige at være momsregistreret i den medlemsstat, hvortil varerne sendes.
The fact that taxable person B did not have a valid VAT number in Italy, as stated by the Belgian authorities in their adjustment notice of 30 April 1999, does not appear to be relevant since taxable persons need not be registered for VAT in the Member State to which the goods are being sent.
I øvrigt må det konstateres, at de britiske skattemyndigheder, som har fremsendt oplysninger til de belgiske skattemyndigheder på disses foranledning, på ingen måde har sat spørgsmålstegn ved eksistensen af afgiftspligtig B's aktiviteter i Det Forenede Kongerige.
It must also be noted that the British tax authorities, which had communicated information to the Belgian authorities at their request, did not at any time dispute the reality of taxable person B’s activities in the UK.
Endelig må det konstateres, at de belgiske skattemyndigheder ikke har sat spørgsmålstegn ved, at varerne faktisk forlod belgisk territorium, og at de blev transporteret til en anden medlemsstat.
Lastly, the Belgian tax authorities did not dispute the fact that the goods had indeed left Belgian territory and had been transported to another Member State.
Disse betragtninger synes i tilstrækkelig grad at godtgøre, at SET ikke rådede oplysninger, som gjorde det muligt at afvise Umicores momsfritagelser.
These considerations would seem to indicate clearly that the Special Tax Inspectorate did not have sufficient information to allow it to refuse the VAT exemption applied by Umicore.
Det må derfor konkluderes, at Umicore ikke havde pligt til at betale yderligere moms, bøde eller morarenter for perioden 1997-1998.
It must therefore be concluded that Umicore was not liable for any additional VAT payments, fines or interest for the period 1997-98.
Konklusion angående eksistensen af en økonomisk fordel
Conclusions concerning the existence of an economic advantage
På grundlag af ovenstående vurdering må det konkluderes, at det mindste afgiftsbeløb, som Umicore var pligtig at betale for årene 1995-1998 inden for rammerne af forliget med skattemyndighederne, andrager i alt 417150618 BEF (10340893,71 EUR).
On the strength of the above, it must be considered that the minimum amount for which Umicore was liable for 1995 to 1998 under a settlement agreement with the tax authorities was BEF 417150618 (EUR 10340893,71).
Eftersom beløbet er lavere end det beløb, Umicore betalte på grundlag af forliget af 21. december 2000, kan det ikke konkluderes, at de belgiske skattemyndigheder har givet virksomheden uforholdsmæssigt store fordele.
In as much as this amount is lower than the amount paid by Umicore under the agreement of 21 December 2000, it cannot be concluded that the Belgian tax authorities made disproportionate concessions.
Det eneste aspekt ved forliget, som afviger fra forskrifterne og fra den administrative praksis, er kompensationsordningen, som indebar, at det skyldige beløb blev nedsat for at tage hensyn til, at det ikke kunne fradrages selskabsskatten.
The only aspect of the agreement which departs from administrative practice and rules concerns the compensation mechanism by which the amount due was reduced to take account of the non-deductibility from corporate tax.
Der er dog taget behørigt hensyn til den økonomiske virkning af denne praksis i vurderingen.
However, the economic impact of this practice was duly taken into account in the evaluation concerned.
Kommissionen finder følgelig, at de belgiske skattemyndigheder ikke har givet selskabet Umicore økonomiske eller finansielle fordele i forbindelse med indgåelse af forliget af 21. december 2000.
The Commission therefore considers that the Belgian tax authorities did not grant an economic or financial advantage to Umicore in the settlement agreement of 21 December 2000.
Kommissionen bemærker, at forliget af 21. december 2000 mellem de belgiske skattemyndigheder og selskabet Umicore ikke har givet sidstnævnte fordele og derfor ikke udgør statsstøtte i den forstand, hvori det er anvendt i traktatens artikel 107, stk. 1 —
The Commission finds that the settlement agreement concluded on 21 December 2000 between the Belgian tax authorities and Umicore did not involve an advantage for the latter and does not therefore constitute State aid within the meaning of Article 107(1) of the Treaty,
Det skatteforlag, der blev indgået den 21. december 2000 mellem den belgiske stat og selskabet Umicore S.A. (tidligere Union Minière S.A.) om et beløb på 423 mio. BEF, udgør ikke statsstøtte i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
The settlement agreement concluded on 21 December 2000 between the Belgian Government and Umicore SA (formerly Union Minière SA) concerning an amount of BEF 423 million does not constitute aid within the meaning of Article 107(1) of the Treaty on the Functioning of the European Union.
EUT C 280 af 17.11.2004, s. 10.
OJ C 280, 17.11.2004, p. 10.
Med virkning fra den 1. december 2009 er EF-traktatens artikel 87 og 88 blevet til henholdsvis artikel 107 og 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (»TEUF«).
From 1 December 2009, Articles 87 and 88 of the EC Treaty have become Articles 107 and 108, respectively, of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU).
I denne afgørelse skal henvisninger til artikel 107 og 108 i TEUF efter omstændighederne forstås som henvisninger til EF-traktatens artikel 87 og 88.
For the purposes of this Decision, references to Articles 107 and 108 TFEU should be understood as references to Articles 87 and 88 of the EC Treaty where appropriate.
I TEUF er terminologien på visse punkter ændret. F.eks. er »Fællesskabet« ændret til »EU« og »fællesmarkedet« til »det indre marked«.
Various terminological changes have also been introduced by the TFEU, such as the change from ‘Community’ to ‘Union’ and from ‘common market’ to ‘internal market’.
EUT C 223 af 7.9.2004, s. 2.
OJ C 223, 7.9.2004, p. 2.
EFT L 376 af 31.12.1991, s. 1
OJ L 376, 31.12.1991, p. 1.
Rådets direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 (»sjette momsdirektiv«) om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1.
Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes – Common system of value added tax: uniform basis of assessment (OJ L 145, 13.6.1977, p. 1).
Kvitteringen til sælgeren skal indeholde leveringsdato, beskrivelse af varerne og bestemmelsesland.
The same document must be supplied to the vendor when a third person takes possession of the goods in Belgium on behalf of a buyer who is not established in Belgium.
Der skal også udstedes kvittering til sælgeren, når varerne overdrages i Belgien af en tredjemand for købers regning, og køber ikke er hjemmehørende i Belgien.
In this case, the document must be provided by the third person, who must declare that he is acting on behalf of the buyer’.
I så fald skal kvitteringen være udstedt af omtalte tredjemand, som på kvitteringen erklærer at handle for ordregivers regning« — Artikel 6 i KA nr. 18 angiver, at »det påhviler sælger at godtgøre udførslen (…) uanset kravet om kvittering, jf. artikel 5, stk. 2«.
Article 6 of Royal Decree No 18 specifies that ‘Proof of export must be provided by the vendor … irrespective of the document required under Article 5(2)’.
Artikel 3 i KA nr. 18 bestemmer desuden, at »sælger skal altid være i besiddelse af alle de dokumenter, der godtgør udførslen og fremvise dem til kontrolpersoner på forlangende.
Article 3 of Royal Decree No 18 states that ‘The vendor must at all times be in possession of all documents proving that the goods have been exported and must produce these documents whenever so requested by officials carrying out checks.
Dokumenterne omfatter særlig ordresedler, transportdokumenter, betalingsdokumenter og de i artikel 2 omtalte eksportdeklarationer«. Artikel 2 bestemmer, at »en kopi af salgsfakturaen eller i mangel heraf et ledsagedokument med alle de oplysninger, som en salgsfaktura skal indeholde, skal afleveres til det toldkontor, hvor der skal indgives en eksportdeklaration i overensstemmelse med toldreglerne for udførsel«.
These documents include, inter alia, order forms, transport documents, payment documents and the export declaration mentioned in Article 2’, which states: ‘A copy of the sales invoice or, failing that, of the dispatch note containing all the details required on a sales invoice must be handed over to the customs office to which, in line with the customs rules on exports, an export declaration must be submitted’.
I et uddrag af den belgiske finansministers svar på forespørgsel fra parlamentet nr. 248 af 23.1.1996 (Bull. Q.R., Ch.
An extract from the Belgian Minister for Finance’s response to Parliamentary question No 248 of 23 January 1996 (Bull. Q.R., Ch.
1995-1996 nr. 26 af 18.3.1996) præciseres det, at »en leverance inden for Fællesskabet, der afsendes eller transporteres fra Belgien, udgør en transaktion, der i princippet er afgiftspligtig i Belgien, når den foretages af en afgiftspligtig, der handler i denne egenskab.
1995-96, No 26, 18.3.1996) states that ‘An intra-Community supply from Belgium constitutes a transaction that in principle is liable to VAT in Belgium when it is carried out by a taxable person acting as such.
Det påhviler naturligvis den leverandør, der påberåber sig afgiftsfritagelsen, at godtgøre, at han er berettiget til den.
The right to benefit from the exemption must of course be proved by the supplier claiming it.
Det er altså vedkommende, der har bevisbyrden for, at betingelserne for anvendelse af undtagelsesbestemmelsen er opfyldt«.
The burden of proving that the conditions for applying the exemption are fulfilled is therefore borne by the supplier’.
I artikel 16 angives det, at en leverance finder sted i det øjeblik, hvor varen stilles til rådighed for erhververen, og i artikel 17, at afgiftspligten indtræder og afgiften forfalder på tidspunktet for leverancen.
Article 16 stipulates that supply takes place at the moment the goods are made available to the person acquiring them and Article 17 specifies that the event giving rise to the tax occurs and the tax becomes payable at the moment the supply of the goods takes place.
Se Kassationsrettens dom af 21.5.1982, Pas.
See judgment of the Court of Cassation of 21.5.1982, Pas.
Skønt denne procedure ikke er beskrevet eksplicit i momsloven, er den skattemyndighedernes gængse praksis og sigter på at overholde en række grundlæggende principper, herunder kontradiktionsprincippet og god forvaltningsskik.
Although this procedure is not explicitly provided for by the VAT Code, it is normal practice for the authorities to follow it in order to respect several fundamental principles, including the rights of defence and the principle of sound administration.
Commentaire administratif du code de la TVA nr. 84/91.
Administrative comment No 84/91 on the VAT Code.
Særlig må det tages i betragtning, hvor mange og hvor vigtige transaktioner, der ikke fremgår af dokumenter uden uregelmæssigheder sammenholdt med, hvor mange og hvor vigtige transaktioner der fremgår af dokumenter uden regelmæssigheder.
Especially with regard to the number and size of the transactions for which the documents are not in order compared with the number and size of transactions for which the documents are in order.
Ifølge commentaire administratif nr. 70/67 anvendes denne bestemmelse udelukkende, når den afgiftspligtiges salg til en kunde sker uden faktura, og denne kunde optræder som privatperson og på betingelse af, at den afgiftspligtige ikke har tungtvejende grunde til at tvivle på, at medkontrahenten ikke er afgiftspligtig.
Administrative comment No 70/67 stipulates that this provision applies when the taxable person sells without an invoice to a customer who presents himself as a private individual provided that the taxable person has no serious reason to doubt that the other parties are not taxable.
Se tabel C.
See Table C.
Nu den belgiske forfatningsdomstol.
Judgment of the Court of Arbitration of 24 February 1999 in Case No 22/99.
Cour d'arbitrages kendelse af 24.21999 i sag nr. 22/99.
Now the Constitutional Court.
Kassationsretten, 12.2.2009, RG C.07.0507.N, ikke offentliggjort, Kassationsretten, 13.2.2009, RG F.06.01.07.N, ikke offentliggjort, og Kassationsretten, 12.2.2009, RG F.06.0108.N.
Cassation, 12 February 2009, RG C.07.0507.N, not reported; Cassation, 13 February 2009, RG F.06.0107.N, not reported and Cassation, 12 February 2009, RG F.06.0108.N.
Se momslovens tidligere artikel 84.
See former Article 84 of the VAT Code.
Ifølge regentanordningens artikel 9 træffer finansministeren afgørelser i klager vedrørende eftergivelse eller afgiftsforhøjelse i form af af bøder i de tilfælde, hvor domstolene ikke træffer afgørelse.
Article 9 of the Regent’s Decree states that the Minister for Finance shall rule on claims for the remission of fines and increases in duties in the form of fines not settled in court.
Direktører for de regionale SET besidder samme kompetence i medfør af artikel 95 i lov af 15.3.1999, der erstatter artikel 87 i lov af 8.8.1980.
Regional Directors of the Special Tax Inspectorate have the same powers by virtue of Article 95 of the Law of 15 March 1999 replacing Article 87 of the Law of 8 August 1980.
Se Commentaire TVA nr. 84/59.
See VAT comment No 84/59.
Se Commentaire TVA nr. 84a/4 og følgende.
See VAT comment No 84 bis/4 et seq.
Circulaire TVA nr. 78 af 15.12.1970, punkt 9.
VAT Circular No 78 of 15 December 1970, point 9.
Se momsmyndighedernes manual »Manuel TVA«l, s. 1116, punkt 530.
See the VAT handbook published by the VAT authorities, p. 1116, point 530.
Hvis en afgiftspligtig person fakturerer et beløb på 100, hertil lægger moms på 21 og dermed opnår et samlet beløb på 121, og hvis erhververen kun betaler 100, vedrører en eventuel tilbagebetaling ikke beløbet 21, men beløbet 21 × (21/121) = 3,64.
If a taxable person initially invoices an amount of 100 plus VAT of 21, giving a total of 121, and the person acquiring the goods pays only 100, the possible refund will not cover an amount of 21, but 21 × (21/121) = 3,64.
Der foreligger ikke præcise retningslinjer for, hvordan tilbagebetalingen i tilfælde af helt eller delvis tab af købsprisen skal beregnes.
There are no precise instructions on how to calculate the refund in the case of partial loss on the purchase price.
Der er dog intet til hinder for, at en sådan tilbagebetaling kan foregå i de tilfælde, hvor momsbeløbet faktureres efterfølgende af den afgiftspligtige (selv flere år efter afgiftspligtens indtræden).
However, there is nothing to stop a refund being applied in cases where the VAT is invoiced subsequently by the taxable person (even several years after the event giving rise to the tax).
Se Com.I.R. nr. 53/88.
See income tax comment No 53/88.
Se Com.I.R. nr. 53/97 og nr. 53/97.1.
See income tax comments Nos 53/97 and 53/97.1.
Se også Domstolens dom af 26.9.1996 i sag C-241/94, Frankrig mod Kommissionen, Sml. 1996 I, s. 4551, Domstolens dom af 6.3.2002 i forenede sager T-127/99, Diputación Foral de Álava, T-129/99, Comunidad Autónoma del País Vasco og Gasteizko Industria Lurra, SA, og T-148/99, Daewoo Electronics Manufacturing España, Sml. 2002 II, s. 1275, præmis 151 og 154.
See judgment of the Court of Justice in Case C-241/94 France v Commission [1996] ECR I-4551; judgment of the Court of First Instance in Joined Cases T-127/99 Diputación Foral de Álava, T-128/99 Comunidad Autónoma del País Vasco and Gasteizko Industria Lurra and T-148/99 Daewoo Electronics Manufacturing España [2002] ECR II-1275, paragraphs 151 and 154.
Momslovens artikel 85.
Article 85, VAT Code.