natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Derudover opnås miljøvirkningen af foranstaltningen gennem en generel forhøjelse af de garanterede afregningspriser, hvilket — efter Østrigs opfattelse — ikke ville være muligt uden at sikre energiintensive virksomheders konkurrenceevne ved hjælp af den anmeldte fritagelsesordning.
In addition, any environmental effect of the measure is to be achieved through an overall increase in feed-in tariffs, which in Austria’s opinion would not be possible without ensuring the continued competitiveness of energy-intensive businesses by means of the notified exemption mechanism.
De østrigske myndigheder erkender desuden i deres bemærkninger, at fritagelsesordningen tager sigte på at forbedre konkurrenceevnen for energiintensive virksomheder i Østrig i forhold til konkurrenter i andre medlemsstater.
As the Austrian authorities in fact acknowledge in their submissions, the objective of the exemption mechanism is to improve the competitiveness of energy-intensive businesses in Austria vis-à-vis their competitors in other Member States.
Kommissionen har i sin beslutningspraksis imidlertid aldrig accepteret, at sådanne støtteforanstaltninger bidrager til et mål af fælles interesse.
In its decisions the Commission has never accepted that such aid contributes to an objective of common interest.
Den eneste undtagelse herfra udgør kapitel 4 i retningslinjerne for miljøstøtte.
The only exception to this practice is Chapter 4 of the Environmental Aid Guidelines.
Men selv hvis Kommissionen accepterer en nedsættelse af en miljøafgift, kræver den, at der betales minimumsafgiftssatser.
But even where the Commission accepts a reduction of an environmental tax, it still requires that a minimum level of tax be paid.
Det samlede bidrag, som de virksomheder, der drager fordel af afgiftslempelsen, i alt yder til skatteindtægterne, stiger derfor yderligere med hver forureningsenhed.
This means that the total contribution to overall tax revenues of the undertaking benefiting from the tax reduction still increases with each unit of pollution.
I den foreliggende sag er situationen imidlertid anderledes.
In the present case the situation is different.
Der sættes et loft for bidraget fra 0,5 % af nettoværdien af produktionen.
The contribution is capped at 0,5 % of the net production value.
Yderligere forureningsenheder er ikke længere underlagt den skattelignende afgift.
Any additional units of pollution are no longer subject to the parafiscal levy.
Dette betyder, at bidraget pr. forureningsenhed falder for hver yderligere enhed.
Thus the contribution per unit of pollution decreases for each additional unit.
Ordningen giver derfor snarere et incitament til at forbruge yderligere ressourcer end at anvende ressourcerne effektivt.
Rather than encouraging resource efficiency, therefore, the system provides an incentive for using additional resources.
Kommissionen er derfor af den opfattelse, at støtten ikke bidrager til et mål af fælles interesse.
The Commission consequently considers that the aid does not contribute to an objective of common interest.
Støttens egnethed som politisk instrument
Appropriate policy instrument
Med hensyn til den foreliggende sag er Kommissionen af den opfattelse, at fritagelsesordningen udgør driftsstøtte, da den friholder de støttemodtagende virksomheder for en del af deres omkostninger til køb af elektricitet, som de normalt skulle have afholdt inden for deres almindelige drift.
In the case at hand the Commission finds that the exemption mechanism constitutes operating aid, because it relieves the beneficiaries from part of their electricity procurement costs, which they would normally have had to bear in their day-to-day operations.
Kommissionen er derfor af den opfattelse, at selv hvis konkurrenceevnen var et mål af fælles interesse, ville driftsstøtte under ingen omstændigheder udgøre et egnet politisk instrument til at nå dette mål.
Even if the improvement of competitiveness was an objective of common interest, therefore, the Commission considers that operating aid would in any event not be an appropriate policy instrument for achieving that objective.
Med hensyn til miljøafgifter har Kommissionen accepteret en begrænset undtagelse fra dette princip, men tog i den forbindelse sigte på et bestemt mål.
With regard to environmental taxes the Commission has accepted a limited exception to this principle, but with a specific objective in mind.
Lempelser af og fritagelser for miljøafgifter for visse sektorer eller kategorier af virksomheder er i henhold til kapitel 4 i retningslinjerne for miljøstøtte tilladt, hvis de gør det muligt at indføre højere afgifter for andre virksomheder, hvilket samlet forbedrer internaliseringen af omkostninger, og at indføre flere incitamenter til at forbedre miljøbeskyttelsen.
Reductions of and exemptions from environmental taxes concerning certain sectors or categories of undertakings are admissible under Chapter 4 of the Environmental Aid Guidelines if they make it feasible to adopt higher taxes for other undertakings, thus resulting in an overall improvement of cost internalisation, and to create further incentives to improve on environmental protection.
Kommissionen var derfor af den opfattelse, at en sådan støtte kan være nødvendig for indirekte at takle negative eksternaliteter ved at lette indførelsen eller opretholdelsen af relativt høje nationale miljøafgifter.
Here the Commission has taken the view that this type of aid might be necessary to address negative externalities indirectly by facilitating the introduction or maintenance of relatively high national environmental taxation.
Kommissionen konstaterer imidlertid, at de bidrag til fremme af grøn elektricitet, som de støttemodtagende virksomheder skal fritages for som led i den anmeldte ordning, ikke udgør miljøafgifter som omhandlet i punkt 70, nr. 14), og punkt 151 i retningslinjerne for miljøstøtte.
However, the Commission finds that the contributions to the support of green electricity from which the beneficiaries are to be exempted under the notified scheme do not constitute an environmental tax within the meaning of points 70(14) and 151 of the Guidelines.
Afgifter overføres til det almindelige statsbudget.
Taxes are charges which are paid into the general budget of the State.
De bidrag, som de støttemodtagende virksomheder skal fritages for som led i den anmeldte ordning, overføres imidlertid ikke til det almindelige statsbudget.
The contributions from which the beneficiaries are to be exempted under the notified scheme are not paid into the general budget of the State.
De anvendes derimod udelukkende til at finansiere bidragene til OeMAG, som støtter producenter af grøn elektricitet på grundlag af garanterede afregningspriser.
They are used exclusively to finance the contributions to OeMAG, which supports green electricity producers through feed-in tariffs.
Disse bidrag udgør derfor ikke miljøafgifter.
Consequently, these contributions do not constitute an environmental tax.
Kommissionen er af den opfattelse, at muligheden for en undtagelse fra den i retningslinjerne for miljøstøtte indeholdte generelle regel om, at driftsstøtte er uforenelig, bør fortolkes restriktivt.
The Commission considers that any exception from the general rule of incompatibility of operating aid which is stated in the Environmental Aid Guidelines should be interpreted strictly.
Som undtagelse bør kapitel 4 i retningslinjerne for miljøstøtte derfor begrænses til miljøafgifter.
Being an exception, therefore, Chapter 4 of the Guidelines must be restricted to environmental taxes.
Som allerede anført bemærker Kommissionen endvidere, at anvendelsen af kapitel 4 i retningslinjerne for miljøstøtte på skattelignende afgifter ville være i strid med målene med disse regler og energibeskatningsdirektivet med hensyn til harmoniserede energiafgifter.
Furthermore, as explained above, the application of Chapter 4 of the Guidelines to parafiscal levies would contradict the objectives of those rules and of the Energy Tax Directive with regard to harmonised energy taxes.
Desuden kunne en sådan tilgang også medføre en generel anvendelse af disse bestemmelser på skattelignende afgifter på miljøbeskyttelsesområdet (f.eks. skattelignende afgifter på affald osv.).
Such an approach might also result in the general application of these provisions to parafiscal levies in the area of environmental protection (e.g. parafiscal levies on waste or the like).
En så bred anvendelse falder uden for anvendelsesområdet for og målene i kapitel 4 i retningslinjerne for miljøstøtte.
Such a wide application goes beyond the scope and the objectives of Chapter 4 of the Guidelines.
Kommissionen er derfor af den opfattelse, at driftsstøtte, der ydes i form af lempelser af skattelignende afgifter, ikke udgør et velegnet middel til at forbedre miljøbeskyttelsen.
Consequently, the Commission considers that operating aid in the form of reductions of parafiscal levies is not an appropriate instrument for improving environmental protection.
Kommissionen konstaterer, at den ikke hidtil har anvendt betingelserne i kapitel 4 i retningslinjerne for miljøstøtte på andre former for afgifter og skattelignende afgifter.
The Commission has never yet applied the conditions of Chapter 4 of the Environmental Aid Guidelines to other types of charges and parafiscal levies.
Kommissionen konstaterer desuden, at omfanget af en miljøafgift, også hvis kun den reducerede afgiftssats finder anvendelse, er direkte proportional med omfanget af den miljøforurening, som den pågældende virksomhed forårsager. Selv ved anvendelse af en reduceret sats udgør miljøafgiften fortsat et incitament til at anvende ressourcerne effektivt.
The Commission observes that the volume of an environmental tax, even if only the reduced rate applies, is directly proportionate to the level of pollution created by the undertaking in question.
I den foreliggende sag fastsættes der imidlertid et loft for bidraget fra en vis størrelsesorden.
In the present case, however, the contribution is capped at a certain level.
Forureningsenheder, der ligger over dette niveau, beskattes ikke længere.
Any consumption that goes beyond that level is no longer taxed.
Gennem fritagelsesordningen mister den skattelignende afgift derfor ethvert incitament til en ressourceeffektiv adfærd.
This exemption mechanism deprives the parafiscal levy of any incentive for resource-efficient behaviour.
Nødvendighed, tilskyndelsesvirkning og proportionalitet
Necessity, incentive effect and proportionality
I tilfælde af, at driftsstøtte i form af lempelser af skattelignende afgifter blev anerkendt som et egnet politisk instrument, konstaterer Kommissionen endvidere, at det til vurderingen af, om sådan driftsstøtte er nødvendig og proportionel, er nødvendigt med en undersøgelse, som er sammenlignelig med vurderingen af lempelser af ikke-harmoniserede miljøafgifter i henhold til kapitel 4 i retningslinjerne for miljøstøtte [86], fordi undersøgelsen af ikke-harmoniserede afgifter i henhold til kapitel 4 afspejler de almindelige principper for den tilbundsgående økonomiske vurdering, der finder anvendelse i henhold til artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF.
In the event that it were to be accepted that operating aid in the form of reductions of parafiscal levies was an appropriate policy instrument, the operating aid involved would have to be tested for necessity and proportionality in the same way as reductions of non-harmonised environmental taxes under Chapter 4 of the Environmental Aid Guidelines [86], because the assessment of non-harmonised environmental taxes under Chapter 4 reflects the general principles of the detailed economic analysis under Article 107(3)(c) TFEU
De fritagne sektorer skal beskrives grundigt, og der skal fremlægges en liste med de største støttemodtagere i hver sektor (navnlig med oplysninger om omsætning, markedsandele og afgiftsgrundlagets størrelse) [87].
The exempted sectors should be properly described and a list of the largest beneficiaries for each sector should be provided (considering notably turnover, market shares and size of the tax base) [87].
Hvad angår kriteriet om nødvendighed, skal valget af støttemodtagere baseres på objektive og klare kriterier; miljøafgiften uden lempelser skal føre til en betydelig stigning i produktionsomkostningerne, der ikke kan væltes over på forbrugerne, uden at det fører til betydelig salgsnedgang [88].
With regard to necessity, the choice of beneficiaries must be based on objective and transparent criteria, and the environmental tax without reduction must lead to a substantial increase of production costs that cannot be passed on to consumers without leading to important sales reductions [88].
Hvad angår støttens proportionalitet, skal den pågældende medlemsstat vise, at hver enkelt modtager betaler en del af den nationale afgift, der stort set svarer til miljøresultaterne, at modtageren betaler mindst 20 % af den nationale afgift, medmindre en lavere sats kan begrundes, og at lempelser eller fritagelser er betinget af, at der indgås aftaler med henblik på at nå miljøbeskyttelsesmål [89].
With regard to proportionality, the Member State has to demonstrate that each individual beneficiary pays a proportion of the national tax level which is broadly equivalent to its environmental performance, or at least 20 % of the national tax, unless a lower rate can be justified, or that the reductions or exemptions are conditional on the conclusion of agreements aimed at achieving environmental objectives [89].
Kommissionen konstaterer imidlertid, at Østrig — trods flere opfordringer fra Kommissionen — ikke har fremsendt ovennævnte oplysninger [90].
Although the Commission repeatedly asked it to do so, however, Austria did not provide this information [90].
Endelig kunne Østrig desuden ikke godtgøre, at fritagelsesordningen indeholder en tilskyndelseseffekt.
Finally, Austria also failed to show that the exemption mechanism would have any incentive effect.
Kommissionen minder om, at denne form for driftsstøtte ifølge Domstolens retspraksis truer med at fordreje konkurrencevilkårene og påvirke samhandelen [91].
According to the case-law, operating aid threatens to distort competition and to affect trade [91].
I den foreliggende sag forstærkes den konkurrencefordrejende virkning, da de virksomheder, der kan gøre brug af ordningen, allerede modtager driftsstøtte i form af afgiftslempelser i forbindelse med energibeskatningen.
In the present case, the distortive effect is aggravated by the fact that those undertakings eligible for the exemption mechanism already receive operating aid in the form of a reduced rate of energy taxation.
Tildelingen af endnu en driftsstøtte, hvis varighed endvidere ikke er tidsbegrænset, ville medføre konkurrencefordrejninger og påvirke samhandelen på en måde, der strider mod den fælles interesse.
Granting them a second form of operating aid, which in addition is not limited in time, would lead to distortion of competition and affect trade to an extent contrary to the common interest.
Kommissionen konkluderer derfor, at fritagelsesordningen ikke kan betragtes som forenelig med det indre marked på grundlag af artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF.
The Commission concludes that the exemption mechanism cannot be declared compatible under Article 107(3)(c) TFEU.
På baggrund af ovenstående har Kommissionen vurderet både støtten til producenter af grøn elektricitet og fritagelsesordningen for energiintensive virksomheder.
In the light of the considerations set out above the Commission has assessed the support scheme for green electricity producers and the exemption mechanism for energy-intensive businesses.
Med hensyn til støtten til producenter af grøn elektricitet konstaterer Kommissionen, at den i sin beslutning af 22. juli 2009 betragtede denne foranstaltning som statsstøtte, der er forenelig med det indre marked.
In its opening decision of 22 July 2009 the Commission found that the support scheme for green electricity producers constituted State aid, but was compatible with the internal market.
Med hensyn til fritagelsesordningen, som den formelle undersøgelsesprocedure vedrørte, konstaterer Kommissionen, at denne foranstaltning også udgør statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i TEUF.
The decision initiated a formal investigation into the exemption mechanism; the Commission now finds that that measure too constitutes State aid caught by Article 107(1) TFEU.
Efter Kommissionens opfattelse er fritagelsesordningen, der udgør ren driftsstøtte, imidlertid ikke omfattet af nogen af de i TEUF fastsatte undtagelser fra det generelle forbud mod statsstøtte.
However, the Commission considers that the exemption mechanism is pure operating aid, and is not eligible for any of the exemptions that the TFEU allows from the general prohibition of State aid.
På baggrund af de foreliggende oplysninger konkluderer Kommissionen, at den statsstøtte, som Østrig påtænker at yde til energiintensive virksomheder, ikke kan betragtes som forenelig med det indre marked —
Having regard to all the facts brought to the Commission’s attention, the Commission concludes that the State aid that Austria plans to grant to energy-intensive businesses must be considered incompatible with the internal market,
Den statsstøtte i form af en delvis fritagelse for forpligtelsen til købe grøn elektricitet, som Østrig påtænker at yde til energiintensive virksomheder, er uforenelig med det indre marked.
The State aid in the form of a partial exemption from the obligation to purchase green electricity which Austria plans to grant to energy-intensive businesses is incompatible with the internal market.
Østrig underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne afgørelse Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme afgørelsen.
Austria shall inform the Commission, within two months of notification of this Decision, of the measures taken to comply with it.
Denne afgørelse er rettet til Østrig.
This Decision is addressed to the Republic of Austria.
EUT C 217 af 11.9.2009, s. 12.
OJ C 217, 11.9.2009, p. 12.
Kommissionens beslutning af 4. juli 2006 i støttesag NN 162/A/2003 og N 317/A/2006 — Støtte til produktion af elektricitet på basis af vedvarende energikilder inden for rammerne af loven om grøn elektricitet (leveringstariffer) (EUT C 221 af 14.9.2006, s. 8).
Commission Decision of 4 July 2006 on State aid measures NN 162a/03 and N 317a/06 — Support of electricity production from renewable sources under the Austrian Green Electricity Act (feed-in tariffs) (OJ C 221, 14.9.2006, p. 8).
EUT C 217 af 11.9.2009, s. 12, sag C 24/09 (ex N 446/08), K(2009) 3538 endelig.
State aid measure C 24/09 (ex N 446/08), C(2009) 3538 final (OJ C 217, 11.9.2009, p. 12).
§ 22c, stk. 5, i ÖSG: »Verträge zwischen Stromhändlern und Endverbrauchern haben für den Fall des Vorliegens eines Bescheids nach Abs. 1 zwingend vorzusehen, dass diesen Endverbrauchern ab dem Zeitpunkt der Entlastung der Quote der Stromhändler (§ 15 Abs. 1 Z 3 und Abs. 1a) kein Ökostrom, der den Stromhändlern von der Ökostromabwicklungsstelle zugewiesen wird (§ 19 Abs. 1), geliefert wird und keine Überwälzung von Ökostromaufwendungen erfolgt. Entgegenstehende Vertragsbestimmungen sind nichtig« (Kontrakter mellem elhandlere og forbrugere skal i tilfælde af, at der foreligger en afgørelse i henhold til stk. 1, indeholde en obligatorisk bestemmelse om, at der til disse forbrugere fra tidspunktet for udligningen af elhandlernes kvote (§ 15, stk. 1, nr. 3, og stk. 1a) ikke leveres grøn elektricitet, som tildeles elhandlerne af clearingorganet for grøn elektricitet (§ 19, stk. 1), og at de ekstra udgifter til grøn elektricitet ikke overvæltes. Modstridende bestemmelser er ugyldige).
Section 22c(5) of the Act: ‘Verträge zwischen Stromhändlern und Endverbrauchern haben für den Fall des Vorliegens eines Bescheids nach Abs. 1 zwingend vorzusehen, dass diesen Endverbrauchern ab dem Zeitpunkt der Entlastung der Quote der Stromhändler (§ 15 Abs. 1 Z 3 und Abs. 1a) kein Ökostrom, der den Stromhändlern von der Ökostromabwicklungsstelle zugewiesen wird (§ 19 Abs. 1), geliefert wird und keine Überwälzung von Ökostromaufwendungen erfolgt. Entgegenstehende Vertragsbestimmungen sind nichtig’.
§ 15, stk. 1a, i ÖSG: »Weisen Stromhändler der Ökostromabwicklungsstelle nach, dass sie Endverbraucher beliefern, die einen Bescheid nach § 22c Abs. 1, erwirkt haben, so ist dieser Umstand von der Ökostromabwicklungsstelle bei der Festlegung der Quoten für die Stromhändler (§ 15 Abs. 1 Z 3) ohne Verzögerung zu berücksichtigen. Hinsichtlich dieser Strommengen, für die keine Zuweisung erfolgen darf, erhöht sich die Quote aller Stromhändler für die übrigen Stromlieferungen. Sofern eine Quotenanpassung aufgrund der geltenden Marktregeln nicht unmittelbar durchgeführt werden kann, ist die Ökostromabwicklungsstelle ermächtigt, den als Folge des Entfalls von Zuweisungsmöglichkeiten anfallenden Energieüberschuss im Sinn des § 15 Abs. 4, bestmöglich zu verwerten.« (Hvis elhandlere godtgør over for clearingorganet for grøn elektricitet, at de leverer til forbrugere, som er omfattet af en undtagelse i henhold til § 22c, stk. 1, skal clearingorganet for grøn elektricitet uden forsinkelse tage hensyn til denne omstændighed ved fastsættelsen af kvoterne til elhandlerne (§ 15, stk. 1, nr. 3). Med hensyn til disse elmængder, hvor der ikke må ske nogen tildeling, forhøjes alle elhandleres kvote med hensyn til de øvrige elleverancer. Såfremt en kvotetilpasning ikke umiddelbart kan gennemføres på grund af de gældende markedsregler, er clearingorganet for grøn elektricitet bemyndiget til at udnytte det energioverskud bedst muligt, der opstår som følge af bortfaldet af tildelingsmuligheder, som omhandlet i § 15, stk. 4).
Section 15(1a) of the Act: ‘Weisen Stromhändler der Ökostromabwicklungsstelle nach, dass sie Endverbraucher beliefern, die einen Bescheid nach § 22c Abs. 1 erwirkt haben, so ist dieser Umstand von der Ökostromabwicklungsstelle bei der Festlegung der Quoten für die Stromhändler (§ 15 Abs. 1 Z 3) ohne Verzögerung zu berücksichtigen. Hinsichtlich dieser Strommengen, für die keine Zuweisung erfolgen darf, erhöht sich die Quote aller Stromhändler für die übrigen Stromlieferungen. Sofern eine Quotenanpassung aufgrund der geltenden Marktregeln nicht unmittelbar durchgeführt werden kann, ist die Ökostromabwicklungsstelle ermächtigt, den als Folge des Entfalls von Zuweisungsmöglichkeiten anfallenden Energieüberschuss im Sinn des § 15 Abs. 4 bestmöglich zu verwerten’.
Østrigs brev af 9. september 2010 som svar på Kommissionens begæring om oplysninger af 19. juli 2010 (s. 5).
Austrian submission of 9 September 2010, p. 5, replying to the Commission’s request for information of 19 July 2010.
Kommissionens forordning (EF) nr. 1998/2006 af 15. december 2006 (EUT L 379 af 28.12.2006, s. 5).
Commission Regulation (EC) No 1998/2006 (OJ L 379, 28.12.2006, p. 5).
EUT C 106 af 8.5.2009, s. 8.
OJ C 106, 8.5.2009, p. 8.
Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 (EUT L 283 af 31.10.2003, s. 51).
OJ L 283, 31.10.2003, p. 51.
Domstolens dom af 13. marts 2001, sag C-379/98, PreussenElektra, Sml. 2001 I, s. 2099.
Case C-379/98 [2001] ECR I-2099.
Domstolens dom af 17. juli 2008, sag C-206/06, Essent, Sml. 2008 I, s. 5497.
Case C-206/06 [2008] ECR I-5497.
Rettens dom af 12. december 1996, sag T-358/94, Sml. 1996 II, s. 109.
Case T-358/94 [1996] ECR II-2109.
Rettens dom af 20. september 2007, sag T-136/05, Sml. 2007 II, s. 4063.
Case T-136/2005 [2007] ECR II-4063.
Domstolens dom af 17. marts 1993, forenede sager C-72/91 og C-73/91, Sml. 1993 I, s. 887.
Joined Cases C-72/91 and C-73/91 [1993] ECR I-887.
Domstolens dom af 15. juli 2004, sag C-345/02, Sml. 2004 I, s. 7139.
Case C-345/02 [2004] ECR I-7139.
Domstolens dom af 8. november 2001, sag C-143/99, Adria-Wien Pipeline GmbH, Sml. 2001 I, s. 8365.
Case C-143/99 [2001] ECR I-8365.
Domstolens dom af 8. november 2001, sag C-143/99, Adria-Wien Pipeline GmbH, Sml. 2001 I, s. 8365, præmis 16.
Adria-Wien Pipeline, paragraph 16.