natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kommissionen konstaterer, at artikel 106, stk. 2, i den foreliggende sag ikke kan anvendes på virksomhederne inden for kollektiv transport, da artikel 93 er en lex specialis i forhold til artikel 106, stk. 2 [46].
The Commission notes that, as Article 93 constitutes a lex specialis with regard to Article 106(2), Article 106(2) cannot therefore be applied to the public transport undertakings in question [46].
Ifølge Altmark-dommen [47] kunne artikel 93 i TEUF ikke anvendes direkte, men kun på grundlag af Rådets forordninger, navnlig forordning (EØF) nr. 1191/69 eller forordning (EØF) nr. 1107/70.
According to the Altmark judgment [47], Article 93 TFEU could not be applied directly but only by virtue of Council Regulations, in particular Regulation (EEC) No 1191/69 or Regulation (EEC) No 1107/70.
Den 3. december 2009 trådte forordning (EF) nr. 1370/2007 i kraft.
On 3 December 2009, Regulation (EC) No 1370/2007 entered into force.
Ved denne forordning blev forordning (EØF) nr. 1191/69 og (EØF) nr. 1107/70 samtidig ophævet.
This Regulation also repealed Regulations (EEC) No 1191/69 and (EEC) No 1107/70.
(221) Forordning (EF) nr. 1370/2007 gælder for kompensation for forpligtelser til offentlig tjeneste, som vedrører offentlig personbefordring med jernbane og andre skinnekøretøjer og ad vej.
Regulation (EC) No 1370/2007 applies to the compensation of public service obligations concerning public passenger transport services by rail and other track-based modes and by road.
Derfor skal Kommissionen vurdere foreneligheden af de foreliggende foranstaltninger med det indre marked på grundlag af forordning (EF) nr. 1370/2007, som er den retsakt, der var gældende på tidspunktet for Kommissionens beslutning.
Therefore, the Commission has to assess the compatibility of the measures in the present case with the internal market on the basis of Regulation (EC) No 1370/2007, the instrument in force at the time of the Commission’s decision.
I forordning (EF) nr. 1370/2007 er fastlagt de vilkår, hvorpå den kompetente myndighed kan betale en kompensation for forpligtelser til offentlig tjeneste i form af personbefordring, der leveres via kontrakter om offentlig trafikbetjening.
Regulation (EC) No 1370/2007 lays down the conditions under which competent authorities may compensate public service obligations for passenger transport rendered through public service contracts.
I den foreliggende sag blev forpligtelserne til offentlig tjeneste overdraget på grundlag af den såkaldte tredobbelte overdragelsesakt (dvs. tilladelserne, de kollektive trafikplaner og VRR's finansieringsafgørelse på grundlag af finansieringsvejledningen).
In the present case, the public service obligations have been imposed by the so-called threefold act of entrustment (i.e. by means of licences, the Local Public Transport Schemes and the respective financing notice by VRR based on VRR’s Financing Guidelines).
Kommissionen konstaterer endvidere, at den interesserede part ikke har bestridt, at forordning (EF) nr. 1370/2007 finder anvendelse i den foreliggende sag.
The Commission notes further that the interested party has not contested the applicability of Regulation (EC) No 1370/2007 in the present case.
Kommissionen konstaterer desuden, at Tyskland er af den opfattelse, at forordning (EF) nr. 1370/2007 principielt kun bør finde anvendelse på kompensation, der blev ydet efter den 3. december 2009.
The Commission also notes that Germany is of the opinion that Regulation (EC) No 1370/2007 should in principle apply only to payments disbursed as from 3 December 2009.
Efter af have gransket Tysklands argumenter er Kommissionen imidlertid nået til den konklusion, at disse ikke sætter spørgsmålstegn ved anvendelsen af statsstøttereglerne ratione temporis, hvorefter Kommissionen skal støtte sin argumentation på de bestemmelser, der var gældende på tidspunktet for beslutningen.
After examining the arguments advanced by Germany, the Commission has come to the conclusion, however, that they do not call into question the ratione temporis application of the State aid rules, according to which the Commission must base its reasoning on the law applicable at the time when it takes its decision.
Kommissionen er af den opfattelse, at kontrakterne om offentlig trafikbetjening af nedenstående grunde må vurderes på grundlag af forordning (EF) nr. 1370/2007:
The Commission considers that the public service contracts must be examined on the basis of Regulation (EC) No 1370/2007 for the following reasons:
Kommissionen konstaterer for det første, at forordning (EF) nr. 1370/2007 selv indeholder bestemmelser om forordningens ikrafttræden og anvendelse ratione temporis.
Firstly, the Commission points out that Regulation (EC) No 1370/2007 itself provides for the procedures concerning its entry into force and its ratione temporis application.
Ifølge dennes artikel 12 trådte forordning (EF) nr. 1370/2007 i kraft den 3. december 2009.
Pursuant to its Article 12, Regulation (EC) No 1370/2007 entered into force on 3 December 2009.
I henhold til artikel 10, stk. 1, ophæves forordning (EØF) nr. 1191/69 på denne dato.
By virtue of Article 10(1), Regulation (EEC) No 1191/69 was repealed on the same date.
Kommissionen kan derfor ikke basere sin vurdering på forordning (EØF) nr. 1191/69, som ikke længere var i kraft på tidspunktet for beslutningens vedtagelse, men skal basere sig på forordning (EF) nr. 1370/2007.
Hence the Commission can no longer base its assessment on Regulation (EEC) No 1191/69, as it was no longer in force at the time when it adopted its decision; instead, it must base its assessment on Regulation (EC) No 1370/2007.
For det andet konstaterer Kommissionen, at forordning (EF) nr. 1370/2007 ikke indeholder bestemmelser om, at denne ikke finder anvendelse på kontrakter om offentlig trafikbetjening, der er indgået forud for dens ikrafttræden.
Secondly, the Commission points out that Regulation (EC) No 1370/2007 contains no indication that it does not apply to public service contracts concluded prior to its entry into force.
Artikel 8, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1370/2007 indeholder således overgangsbestemmelser for kontrakter, der blev indgået forud for forordningens ikrafttræden.
Article 8(3) of Regulation (EC) No 1370/2007 thus lays down transitional arrangements for contracts which were awarded before the Regulation entered into force.
Denne bestemmelse er i realiteten en undtagelsesbestemmelse for anvendelsen af forordningens artikel 8, stk. 2, som vedrører anvendelsen af de i artikel 5 fastsatte bestemmelser vedrørende indgåelse af kontrakter.
This provision is in reality an exception to the application of Article 8(2) of the Regulation, which concerns the application of the provisions of Article 5 on the award of contracts.
Det kan derfor konstateres, at undtagelsesbestemmelserne for indgåelsen af kontrakter i overgangsperioden ikke var nødvendige, hvis kontrakter om offentlig trafikbetjening, der blev indgået forud for forordningens ikrafttræden, ikke var omfattet af dens anvendelsesområde.
It should be noted that these exceptional transitional arrangements for the award of contracts would not have been necessary if public service contracts awarded before the entry into force of the Regulation did not fall within its scope.
Artikel 8 bekræfter derimod, at forordningens øvrige bestemmelser finder anvendelse på disse kontrakter.
On the contrary, Article 8 thus confirms that the other provisions of the Regulation apply to such contracts.
For det tredje bemærker Kommissionen, at Kommissionens meddelelse om fastlæggelse af reglerne for vurdering af ulovlig statsstøtte [48] ikke finder anvendelse i den foreliggende sag.
Thirdly, the Commission points out that its notice on the determination of the applicable rules for the assessment of unlawful State aid [48] is not applicable in the present case.
Det er således udtrykkeligt anført i denne meddelelse, at den ikke påvirker fortolkningen af Rådets og Kommissionens forordninger på statsstøtteområdet.
The notice states expressly that it is without prejudice to the interpretation of Council and Commission regulations in the field of State aid.
Forordning (EF) nr. 1370/2007 indeholder imidlertid regler for dens tidsmæssige anvendelse.
And Regulation (EC) No 1370/2007 specifically lays down rules for its temporal application.
For det fjerde understreger Kommissionen, at Domstolen ligeledes har bekræftet princippet om, at en ny regel finder øjeblikkelig anvendelse på endnu ikke indtrådte virkninger af en situation, der er opstået, mens den gamle regel var gældende.
Fourthly, the Commission points out that the Court of Justice has confirmed the principle that new rules apply immediately to the future effects of a situation which arose under the old rule.
Den har ligeledes fastslået, at princippet om beskyttelse af den berettigede forventning ikke må udvides så langt, at det generelt forhindrer, at en ny ordning finder anvendelse på endnu ikke indtrådte virkninger af en situation, der er opstået, mens den gamle regel var gældende [49].
The Court has also held that the principle of legitimate expectations cannot be extended to the point of generally preventing a new rule from applying to the future effects of situations which arose under the earlier rule [49].
For det femte har Domstolen fastslået, at EU-rettens materielle regler skal fortolkes således, at de kun omfatter forhold, som ligger forud for ikrafttrædelsen, såfremt det af ordlyden, bestemmelsernes formål eller opbygning klart fremgår, at dette har været meningen [50].
Fifthly, the Court has held that the substantive rules of Community law must be interpreted as applying to situations existing before their entry into force only in so far as it clearly follows from their terms, their objectives or their general scheme that such effect must be given to them [50].
Den sidstnævnte betingelse er tydeligvis opfyldt for forordning (EF) nr. 1370/2007, jf. betragtning 228.
As indicated in recital 228, this last condition is clearly fulfilled in the case of Regulation (EC) No 1370/2007.
For det sjette konstaterer Kommissionen endvidere, at Domstolen i den nævnte dom desuden konkluderede, at såfremt de bestemmelser, der var gældende på det tidspunkt, hvor en medlemsstat anmeldte en påtænkt støtteforanstaltning, bliver ændret, inden Kommissionen træffer sin beslutning, skal Kommissionen tage stilling på grundlag af de nye bestemmelser [51].
Sixthly, the Commission points out that, in the same judgment, the Court concluded that, where the law in force at the date on which the notification of a Member State’s proposed aid scheme took place changes before the Commission takes its decision, the Commission must decide on the basis of the new rules [51].
Domstolen har endvidere præciseret, at en medlemsstats anmeldelse af påtænkt støtte ikke medfører, at der endeligt etableres en retlig situation, og ikke giver anledning til berettigede forventninger, der indebærer, at Kommissionen skal tage stilling til støttens forenelighed med det indre marked ved anvendelse af de bestemmelser, der var i kraft på anmeldelsestidspunktet.
The Court has further held that the notification by a Member State of a proposed aid scheme does not give rise to a definitively established legal situation or a legitimate expectation which requires the Commission to rule on the compatibility of the aid with the internal market by applying the rules in force at the date on which that notification took place.
Det ville derfor være selvmodsigende at tillade en medlemsstat, som omvendt ikke har overholdt anmeldelsespligten, at etablere en endelig retlig situation ved at tildele ulovlig støtte.
Consequently, it would be contradictory to allow a Member State which has not complied with the obligation to notify to create a definitively established legal situation by granting unlawful aid.
(231) Forordning (EF) nr. 1370/2007 finder derfor anvendelse i den foreliggende sag [52].
Consequently, Regulation (EC) No 1370/2007 is applicable in the present case [52].
STØTTENS FORENELIGHED MED DET INDRE MARKED PÅ GRUNDLAG AF FORORDNING (EF) NR. 1370/2007
COMPATIBILITY OF THE AID WITH THE INTERNAL MARKET ON THE BASIS OF REGULATION (EC) No 1370/2007
I henhold til artikel 9, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1370/2007 er »kompensationer for offentlig trafikbetjening i forbindelse med drift af offentlig personbefordring …, der ydes i overensstemmelse med denne forordnings bestemmelser, … forenelige med fællesmarkedet«. Endvidere undersøger Kommissionen, om finansieringsvejledningen og de kompensationer, der er ydet til RBG og BSM på grundlag heraf, opfylder bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1370/2007.
According to Article 9(1) of Regulation (EC) No 1370/2007 ‘public service compensation for the operation of public passenger transport services … paid in accordance with this Regulation shall be compatible with the common market.’ In what follows, the Commission will examine whether the Financing Guidelines and the compensation paid on their basis to RBG and BSM fulfil the requirements set out in Regulation (EC) No 1370/2007.
Artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1370/2007 fastsætter følgende: »Når en kompetent myndighed beslutter at tildele den valgte operatør eneret og/eller kompensation af en hvilken som helst art for at opfylde den offentlige serviceforpligtelse, skal det ske i form af en kontrakt om offentlig trafikbetjening.«
Pursuant to Article 3(1) of Regulation (EC) No 1370/2007, ‘where a competent authority decides to grant the operator of its choice an exclusive right and/or compensation, of whatever nature, in return for the discharge of public service obligations, it shall do so within the framework of a public service contract.’
I den foreliggende sag blev forpligtelserne til offentlig tjeneste overdraget på grundlag af den såkaldte tredobbelte overdragelsesakt (dvs. tilladelserne, de kollektive trafikplaner og VRR's finansieringsafgørelse på grundlag af finansieringsvejledningen).
In the present case the public service obligations were imposed by the so-called threefold act of entrustment (i.e. by means of licences, the Local Public Transport Schemes and the respective financing notice by VRR based on VRR’s Financing Guidelines).
Kommissionen konkluderer derfor, at artikel 3 i forordning (EF) nr. 1370/2007 overholdes.
The Commission therefore concludes that Article 3 of Regulation (EC) No 1370/2007 is complied with.
I artikel 4 i forordning (EF) nr. 1370/2007 er fastsat følgende obligatoriske indhold i kontrakter om offentlig trafikbetjening:
Article 4 of Regulation (EC) No 1370/2007 establishes the following mandatory content of public service contracts:
Artikel 4, stk. 1, litra a) — Klart definerede forpligtelser til offentlig tjeneste: Som anført i afsnit 8.2.1 fik RBG og BSM pålagt klart definerede forpligtelser til offentlig tjeneste.
Article 4(1)(a) – Clearly defined public service obligation: As indicated in Section 8.2.1, RBG and BSM were entrusted with a clearly defined public service obligation.
Artikel 4, stk. 1, litra b) — De kriterier, som kompensationen beregnes ud fra, skal på objektiv og gennemsigtig måde fastlægges på forhånd, således at overkompensationer udelukkes: Som redegjort for i afsnit 9.2.2 fastlægges parametrene for kompensationen i den negative finansieringsafgørelse på objektiv og gennemsigtig måde med angivelse af maksimumsbeløbet for hver omkostningskategori vedrørende hver driftstjeneste, inden forpligtelsen til offentlig tjeneste opfyldes.
Article 4(1)(b) – The parameters on the basis of which the compensation is calculated has to be established in advance in an objective and transparent manner in a way that prevents overcompensation: As indicated in Section 9.2.2, the parameters for compensation are set out before discharging the public service obligation in the negative financing notice, in an objective and transparent manner, stating the maximum amount for each of the cost categories concerning each transport area.
Artikel 4, stk. 1, litra c), og artikel 4, stk. 2 — Bestemmelser for fordelingen af omkostninger og indtægter: På grundlag af ovennævnte parametre findes der klare bestemmelser for fordelingen af omkostninger og indtægter, der vedrører de fire omkostningskategorier, som der modtages kompensation for.
Article 4(1)(c) and Article 4(2) – Arrangements with regard to the allocation of costs and revenues: On the basis of the parameters referred to above, there are clear arrangements with regard to the allocation of costs and revenues that relate to the four cost categories for which compensation is paid.
For hver af de forskellige kategorier af forpligtelser til offentlig tjeneste regnskabsføres omkostningerne og indtægterne særskilt, idet de regnskabsprincipper, der gælder i tysk ret, finder anvendelse, og en neutral revisor og VRR foretager en årlig kontrol.
For each of the four different categories of public service obligations costs and revenues are allocated separately, in separate accounts, using standard accounting principles applicable under German law, with an annual examination by certified public accountants and VRR.
Artikel 4, stk. 3 — Tidsbegrænsning af kontrakterne om offentlig trafikbetjening med en løbetid på højst ti år for bustrafik og 15 år for personbefordring med jernbane eller andre skinnekøretøjer: Oprindeligt blev forpligtelserne til offentlig tjeneste overdraget på grundlag af den såkaldte tredobbelte overdragelsesakt (dvs. tilladelserne, de kollektive trafikplaner og VRR's finansieringsafgørelse på grundlag af finansieringsvejledningen).
Article 4(3) – Duration of public service contracts shall be limited to 10 years for bus and coach services and 15 years for passenger transport services by rail or other track-based modes: Originally, the public service obligations were imposed by the so-called threefold act of entrustment (i.e. by means of licences, the Local Public Transport Schemes and the respective financing notice by VRR based on VRR’s Financing Guidelines).
Som følge af ikrafttrædelsen af forordning (EF) nr. 1370/2007 blev de forpligtelser til offentlig tjeneste, der var pålagt transportvirksomhederne, sammenfattet i en enkelt kontrakt, som var tidsbegrænset med en løbetid på ti år.
Following the entry into force of Regulation (EC) No 1370/2007 they have been summarised in a single public service contract for each of the undertakings with a limited duration of 10 years.
For kontrakter om offentlig trafikbetjening, der allerede var indgået forud for ikrafttrædelsen af forordning (EF) nr. 1370/2007, gælder overgangsbestemmelser.
For public service contracts which were already in place when Regulation (EC) No 1370/2007 entered into force, transitional provisions apply.
I henhold til artikel 8, stk. 3, litra d), i forordning (EF) nr. 1370/2007 kan kontrakter om offentlig trafikbetjening, der fra den 26. juli 2000 og inden den 3. december 2009 er indgået på grundlag af en anden procedure end en retfærdig udbudsprocedure på konkurrencevilkår, fortsætte, indtil de udløber, hvis deres løbetid er begrænset og sammenlignelig med det, der er fastsat i artikel 4.
According to Article 8(3)(d) of Regulation (EC) No 1370/2007, public service contracts concluded as from 26 July 2000 and before 3 December 2009 on the basis of a procedure other than a fair competitive tendering procedure may continue until they expire, provided they are of limited duration comparable to the durations specified in Article 4.
I den foreliggende sag blev kontrakten indgået i den i artikel 8, stk. 3, litra d), omhandlede periode, uden at der blev gennemført en udbudsprocedure.
In the present case, the contract was concluded in the period mentioned in Article 8(3)(d) without a tendering procedure.
Derfor gælder den begrænsede løbetid i henhold til artikel 4.
Therefore, the limited duration as set out in Article 4 applies.
Kontraktløbetiden er nu begrænset til ti år; den er derfor i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 4, stk. 3.
The duration of the contract is now limited to 10 years; it therefore complies with the requirements of Article 4(3).
Artikel 4, stk. 5 — Krav om overholdelse af visse sociale og arbejdsmarkedsmæssige standarder: De kollektive overenskomster, der finder anvendelse, er angivet i de pågældende akter, da RBG og BSM er forpligtet til at anvende den overenskomst, der er indgået med Kommunaler Arbeitgeberverband Nordrhein-Westfalen.
Article 4(5) – The requirement to comply with certain social standards: The applicable collective agreements are indicated in the respective acts since RBG and BSM are obliged to apply the collective agreement concluded by the Municipal Employers Association of North Rhine-Westphalia.
Artikel 4, stk. 6 — Krav om overholdelse af visse kvalitetsstandarder: Bestemmelserne vedrørende kvalitetsstandarderne er angivet i de pågældende overdragelsesakter.
Article 4(6) – The requirement to comply with certain quality standards: Provisions on the quality standards are indicated in the respective acts of entrustment.
I lyset af bemærkningerne i betragtning 54 ff. er Kommissionen af den opfattelse, at den tredobbelte overdragelsesakt indeholder alle obligatoriske bestemmelser i henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 1370/2007.
In the light of the considerations set out in recitals 54 et seq., the Commission considers that the threefold act of entrustment includes all mandatory provisions provided for by Article 4 of Regulation (EC) No 1370/2007.
I artikel 5 i forordning (EF) nr. 1370/2007 er fastsat regler for indgåelse af kontrakter om offentlig trafikbetjening.
Article 5 of Regulation (EC) No 1370/2007 contains provisions on the award of public service contracts.
Kommissionen gør endnu en gang Tyskland opmærksom på, at medlemsstaterne skal træffe foranstaltninger i denne overgangsperiode, så de gradvis bringer sig i overensstemmelse med artikel 5 i forordning (EF) nr. 1370/2007.
The Commission would remind Germany that during this transitional period Member States must take measures to gradually comply with Article 5 of Regulation (EC) No 1370/2007.
I henhold til artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1370/2007 skal enhver kompensation være i overensstemmelse med artikel 4 og bilaget til forordningen.
According to Article 6(1) of Regulation (EC) No 1370/2007, all compensation must comply with the provisions laid down in Article 4 and in the Annex to the Regulation.
Kommissionen bemærker indledningsvis, at — som anført ovenfor — alle bestemmelser i artikel 4 blev overholdt.
First, the Commission recalls that, as explained above, all the provisions laid down in Article 4 were complied with in the present case.
I bilaget til forordning (EF) nr. 1370/2007 er det fastsat, at kompensationen ikke kan være større end det finansielle beløb, hvori indgår følgende faktorer: omkostninger pådraget i forbindelse med en offentlig serviceforpligtelse, minus billetindtægter, minus alle positive økonomiske virkninger, der er fremkommet inden for det rutenet, der betjenes i henhold til de(n) pågældende offentlige serviceforpligtelse(r), plus en rimelig fortjeneste.
The Annex to Regulation (EC) No 1370/2007 provides that the compensation may not exceed an amount corresponding to the financial amount composed of the following factors: costs incurred in relation to the public service obligation minus ticket revenue, minus any positive financial effects generated within the network operated under the public service obligation, plus a reasonable profit.
Desuden er det fastsat i bilaget, at omkostninger og indtægter skal beregnes i overensstemmelse med gældende regnskabsprincipper og beskatningsregler.
In addition, the Annex requires that costs and revenue be calculated in accordance with the accounting and tax rules in force.
Endvidere skal regnskabet føres særskilt for at sikre gennemsigtighed.
Furthermore, for transparency reasons, there should be a separation of accounts.
I den foreliggende sag konstaterer Kommissionen, at kompensationen for forpligtelser til offentlig tjeneste, som redegjort for i afsnit 9.2.3, sker i overensstemmelse med bestemmelserne i bilaget, og at kompensationen ikke fører til en overkompensation.
In the present case, the Commission notes that the public service compensation is calculated in line with the requirements of the Annex as described above in Section 9.2.3, and that the compensation payments did not lead to any overcompensation.