natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Portugal mod Kommissionen, nævnt i fodnote 31, præmis 82, som henviser til »socialt sammenhold« og »regional udvikling« som ekstrinsiske politiske mål.
Portugal v Commission, cited above, paragraph 82, which refers to ‘cohesion’ and ‘regional development’ as extrinsic objectives.
Sag C 57/02, skattefritagelse for overtagelse af kriseramte virksomheder (EUT L 108 af 16.4.2004, s. 38).
Case C 57/02 Tax exemption for the takeover of firms in difficulty (OJ L 108, 16.4.2004, p. 38).
Sag N 553/04, skattefritagelse for overtagelse af kriseramte virksomheder (EUT C 242 af 1.10.2005, s. 5).
Case N 553/04 Tax exemption for the takeover of firms in difficulty (OJ C 242, 1.10.2005, p. 5).
Domstolens dom af 28.4.1993, sag C-364/90, Italien mod Kommissionen, Sml. I, s. 2097, præmis 20; Rettens dom af 15.12.1999, forenede sager T-132/96 og T-143/96, Freistaat Sachsen, Volkswagen AG og Volkswagen Sachsen GmbH mod Kommissionen, Sml. II, s. 3663, præmis 140; Domstolens dom af 29.4.2004, sag C-372/97, Italien mod Kommissionen, Sml. I, s. 3679, præmis 81.
Case C-364/90 Italy v Commission [1993] ECR I-2097, paragraph 20; Joined Cases T-132/96 and T-143/96 Freistaat Sachsen (T-132/96) and Volkswagen AG and Volkswagen (T-143/96) v Commission [1999] ECR II-3663, paragraph 140; Case C-372/97 Italy v Commission [2004] ECR I-3679, paragraph 81.
Domstolens dom af 21.3.1990, sag C-142/87, Belgien mod Kommissionen, Sml. 1990 I, s. 959, præmis 56; Domstolens dom af 11.7.1996, sag C-39/94, Syndicat français de l'Express international (SFEI) m.fl. mod La Poste m.fl., Sml. 1996 I, s. 3547, præmis 36.
Case C-142/87 Belgium v Commission [1990] ECR I-959, paragraph 56, and Case C-39/94 SFEI and Others [1996] ECR I-3547, paragraph 36.
Domstolens dom af 24.3.1993, sag C-313/90, Comité international de la rayonne et des fibres synthétiques mod Kommissionen, Sml. I, s. 1125, præmis 36; Domstolens dom af 15.10.1996, sag C-311/94, IJssel-Vliet Combinatie BV mod Minister van Economische Zaken, Sml. 1996 I, s. 5023, præmis 43; Domstolens dom af 26.9.2002, sag C-351/98, Spanien mod Kommissionen, Sml. 2002 I, s. 8031, præmis 53.
Case C-313/90 CIRFS and Others v Commission [1993] ECR I-1125, paragraph 36; Case C-311/94 IJssel-Vliet [1996] ECR I-5023, paragraph 43; and Case C-351/98 Spain v Commission [2002] ECR I-8031, paragraph 53.
Med virkning fra 1. januar 2011 blev denne meddelelse erstattet af en ny udgave (EUT C 6 af 11.1.2011, s. 5).
With effect from 1 January 2011, this Communication has been replaced by a new version (OJ C 6, 11.1.2011, p. 5).
EF-retningslinjer for statsstøtte til miljøbeskyttelse (EUT C 82 af 1.4.2008, s. 1).
Community guidelines on state aid for environmental protection (OJ C 82, 1.4.2008, p. 1).
Se navnlig Domstolens dom af 24.3.1993, sag C-313/90, Comité International de la Rayonne et des Fibres Synthétiques (CIRFS) mod Kommissionen, Sml. 1993 I, s. 1125.
See in particular Case C-313/90 Comité International de la Rayonne et des Fibres Synthétiques (CIRFS) v Commission [1993] ECR I-1125.
Rettens dom af 14.1.2009, sag T-162/06, Kronoply mod Kommissionen, Sml. 2009 II, s. 1, navnlig præmis 65, 66, 74, 75.
Case T-162/06 Kronoply v Commission [2009] ECR II-1; especially paragraphs 65, 66, 74, 75.
Rettens dom af 7.6.2001, sag T-187/99, Agrana Zucker und Stärke mod Kommissionen, Sml. 2001 II, s. 1587, præmis 74; Rettens dom af 14.5.2002, sag T-126/99, Graphischer Maschinenbau mod Kommissionen, Sml. 2002 II, s. 2427, præmis 41-43; Domstolens dom af 15.4.2008, sag C-390/06, Nuova Agricast Srl mod Ministero delle Attività Produttive, Sml. 2008 I, s. 2577, præmis 68-69.
Case T-187/99 Agrana Zucker und Stärke v Commission [2001] ECR II-1587, paragraph 74; Case T-126/99 Graphischer Maschinenbau v Commission [2002] ECR II-2427, paragraphs 41-43; Case C-390/06 Nuova Agricast [2008] ECR I-2577, paragraphs 68-69.
Se fodnote 15.
See footnote 15.
Kommissionens forordning (EF) nr. 1998/2006 af 15.12.2006 om anvendelse af traktatens artikel 87 og 88 på de minimis-støtte (EUT L 379 af 28.12.2006, s. 5).
Commission Regulation (EC) No 1998/2006 of 15 December 2006 on the application of Articles 87 and 88 of the Treaty to de minimis aid, OJ L 379, 28.12.2006, p. 5.
Rammebestemmelserne for statsstøtte til forskning og udvikling og innovation (EUT C 323 af 30.12.2006, s. 1).
Community Framework for state aid for research and development and innovation (OJ C 323, 30.12.2006, p. 1).
Se artikel 1, stk. 6, litra c), i den generelle gruppefritagelsesforordning, punkt 9 i retningslinjerne for regionalstøtte, kapitel 2.1 (sidste afsnit) i rammebestemmelserne for statsstøtte til forskning og udvikling og innovation.
See Article 1(6)(c) GBER; point 9 Regional Aid Guidelines; chapter 2.1 at the end, Research and Development and Innovation Guidelines.
De tyske myndigheder besvarede anmodningerne ved brev af 20. august 2009 og 5. november 2009.
The German authorities replied to these requests by letters dated 20 August 2009 and 5 November 2009.
Ved beslutning af 24. februar 2010 indledte Kommissionen den formelle undersøgelsesprocedure efter artikel 108, stk. 2, i TEUF vedrørende støtten.
By decision of 24 February 2010, the Commission opened the formal investigation procedure in respect of the aid laid down in Article 108(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU).
Henholdsvis den 9. april og 3. juni 2010 fandt der to møder sted i Bruxelles med repræsentanter for Tyskland.
Two meetings with the German authorities were held in Brussels on 9 April 2010 and 3 June 2010.
Tyskland fremsendte yderligere oplysninger den 2. juli 2010.
Germany submitted further information on 2 July 2010.
KStG's § 8c, stk. 1a, var oprindeligt kun indført for et begrænset tidsrum indtil den 31. december 2009.
Initially, §8c(1a) KStG was introduced only for a limited time, until 31 December 2009.
Den 22. december 2009 vedtog den tyske Forbundsdag imidlertid inden for rammerne af Wachstumsbeschleunigungsgesetz 2009 [9] en bestemmelse, hvorved den pågældende tidsbegrænsningsklausul blev ophævet i KStG.
However, on 22 December 2009, as part of the Economic Growth Acceleration Act 2009 (Wachstumsbeschleunigungsgesetz) [9], the German Parliament adopted a provision that deleted the corresponding sunset clause from the KStG.
Dette argument blev første gang fremført af Tyskland ved brev af 2. juli 2010.
This argument was put forward by the German authorities for the first time in their letter dated 2 July 2010.
De tyske myndigheder anfører heri, at princippet om den private kreditor også kan anvendes inden for opkrævning af skattemæssige eller skattelignende fordringer [16].
Germany claims that the private creditor principle may be also invoked with respect to tax debts or quasi-tax debts [16].
Tyskland har underrettet Kommissionen om, at gennemførelsen af foranstaltningen kunne medføre et årligt tab af skatteprovenu på 900 mio. EUR. Da foranstaltningen er forbundet med et tab at statsmidler, tildeles den ved hjælp af statsmidler.
Germany has informed the Commission that implementation of the measure could lead to a tax revenue shortfall of EUR 900 million every year. Since the measure implies a loss of State resources, it is therefore granted through State resources.
For det fjerde bemærker Kommissionen, at debitorens aktiviteter i tilfælde af insolvens normalt overtages af en anden virksomhed, hos hvem staten derpå kan opkræve skatter på grundlag af skattemonopolet.
Fourthly, the Commission observes that usually, in the event of insolvency, the debtor’s business is taken over by another company. Since the State has a monopoly on taxation, it will be able to collect taxes from the other company.
Kommissionen bemærker, at Tyskland aldrig har anmeldt KStG's § 8, stk. 4, hvorfor Kommissionen endnu ikke har taget stilling til, om KStG's § 8, stk. 4, indebærer statsstøtte.
The Commission points out that Germany never notified §8(4) KStG. The Commission has therefore not yet taken a view on whether it involved State aid.
I denne forbindelse konstaterer Kommissionen, at Tyskland ikke har anvendt foranstaltningen efter den 30. april 2010.
In this context the Commission notes that Germany ceased application of the measure on 30 April 2010.
Forbundsfinansministeriet gav myndighederne med ansvar for skatteopkrævningen besked om ikke længere at anvende saneringsklausulen, indtil Kommissionen har truffet endelig afgørelse i den foreliggende sag [52].
The German Federal Ministry of Finance ordered the tax authorities responsible for tax collection to cease applying the Sanierungsklausel until the Commission adopted a final decision in the case [52].
Bundestagsdrucksache 16/13429, s. 50, og Bundestagsdrucksache 16/12674, s. 10.
Bundestagdrucksache. 16/13429, p. 50, and Bundestagdrucksache 16/12674, p. 10.
I henhold til kapitel 5 i denne nye udgave finder denne imidlertid kun anvendelse på ulovlig støtte, der blev ydet efter 1. januar 2011.
However, pursuant to Chapter 5 of the new version, this new version applies for unlawful aid only to aid granted after 1 January 2011.
Da Tyskland har udsat anvendelsen af foranstaltningen, blev der ikke ydet nogen støtte efter denne dato.
As Germany has suspended the application of the measure, no aid has been granted after that date.
I henhold til den tyske selskabsskattelovgivning går sådanne underskud imidlertid ikke tabt; de »indefryses« blot i det kontrollerede selskab (Organgesellschaft) og kan først udnyttes, når virksomheden ikke længere er konsolideret. Der er ikke fastsat nogen frist for underskudsfremførsel for disse »indefrosne« overskud.
However, under German corporate tax law such losses are not forfeited; they are merely ‘frozen’ at the level of the entity and may be used only once the company is no longer consolidated. There is no time limit for the carry-forward of these ‘frozen’ losses.
Kommissionen skal derfor ved den statsstøtteretlige vurdering af den selektive karakter af en skatteordning først fastslå, hvordan det pågældende skatteområde generelt eller »normalt« er reguleret i henhold til det gældende skattesystem (i det følgende »referencesystem«). Dernæst skal det undersøges og fastslås, om foranstaltningen udgør en undtagelse fra referencesystemet, for så vidt som den differentierer mellem erhvervsdrivende, der under hensyntagen til det formål, der forfølges med den pågældende medlemsstats skattesystem, befinder sig i en tilsvarende faktisk og retlig situation.
Consequently, when assessing the selectivity of a tax provision, the Commission must first determine the general or ‘usual’ rules applicable to the field of taxation concerned under the existing tax system (‘system of reference’). It must then determine whether the measure is an exception to the system of reference by differentiating between economic operators who, in the light of the objective pursued by the tax system of the Member State concerned, are in a comparable factual and legal situation.
Begreberne »insolvens«, »risiko for insolvens« og »forgældethed« er defineret i Insolvenzordnung (bekendtgørelse om insolvens, i det følgende »InsO«): Insolvens (§ 17 i InsO): Debitor er insolvent, når han ikke er i stand til at opfylde forpligtelser til at betale forfaldne fordringer. Som hovedregel antages der at foreligge insolvens, når debitor har standset sine betalinger. Risiko for insolvens (§ 18 i InsO): Der er risiko for, at debitor bliver insolvent, når han formentlig ikke vil være i stand til at opfylde de eksisterende betalingsforpligtelser på forfaldstidspunktet. Forgældethed (§ 19 i InsO): Forgældethed foreligger, når debitors aktiver ikke længere dækker de eksisterende forpligtelser, medmindre det efter omstændighederne er overvejende sandsynligt, at virksomheden videreføres.
The terms ‘insolvency’, ‘risk of insolvency’ and ‘over-indebtedness’ are defined in German insolvency legislation ( Insolvenzordnung, hereinafter: InsO). In particular, Insolvency (§ 17 InsO): the debtor is deemed unable to meet due payment obligations. As a rule, a debtor is presumed to be insolvent if it has ceased payments. Risk of insolvency (§ 18 InsO): the debtor is deemed to be at risk of insolvency if it is unlikely to be able to meet its existing payment obligations on the due date. Over-indebtedness (§ 19 InsO): the debtor is over-indebted where its assets no longer cover its existing liabilities; unless it is highly likely, given the circumstances, that the company will continue to exist.
om statsstøtte i sag C 24/09 (ex N 446/08) — Statsstøtte til energiintensive virksomheder, lov om grøn elektricitet, Østrig
on State aid measure C 24/09 (ex N 446/08) — State aid for energy-intensive businesses under the Green Electricity Act in Austria
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler [1], under hensyntagen til disse bemærkninger, og
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above [1], and having regard to their comments,
Den 27. juni 2008 tilkendegav Østrig i en forudgående anmeldelse, at man påtænkte at ændre den gældende østrigske lov om grøn elektricitet (Ökostromgesetz, herefter »ÖSG«), som i dens nuværende udformning i 2006 var blevet godkendt af Kommissionen som forenelig støtte [2].
On 27 June 2008 Austria pre-notified changes that it planned to make to the Green Electricity Act (‘the Act’), which the Commission had found to be compatible with the internal market in 2006 in the form in which it then stood [2].
Den 4. september 2008 anmeldte Østrig en ny version af ÖSG, som Kommissionens foreliggende afgørelse vedrører.
On 4 September 2008 Austria notified a new version of the Act; that version is the subject of this Decision.
Kommissionen anmodede om supplerende oplysninger ved brev af 28. oktober 2008.
By letter dated 28 October 2008, the Commission requested additional information.
Den 9. juli 2008 modtog Kommissionen en klage fra det østrigske Bundesarbeitskammer over ÖSG, der vedrører foranstaltningen i ÖSG til fordel for energiintensive virksomheder.
On 9 July 2008 the Commission received a complaint from the Austrian Chamber of Employees (Bundesarbeitskammer) relating to a measure in the Act for the benefit of energy-intensive businesses.
Den 22. juli 2009 vedtog Kommissionen en blandet afgørelse, hvori der godkendtes foranstaltninger til fordel for producenter af grøn elektricitet; Kommissionen betragtede disse foranstaltninger som forenelige med EF-retningslinjerne for statsstøtte til miljøbeskyttelse (herefter »retningslinjerne for miljøstøtte«) [3], men besluttede at indlede en formel undersøgelsesprocedure vedrørende ÖSG's fritagelsesordning for energiintensive virksomheder [4].
On 22 July 2009 the Commission adopted a hybrid decision: it approved the measures in favour of green electricity producers, which it found to be in line with the Community guidelines on State aid for environmental protection (‘the Environmental Aid Guidelines’/‘the Guidelines’) [3], but decided to initiate a formal investigation in respect of the exemption mechanism for energy-intensive businesses [4].
Ved brev af 23. juli 2009 underrettede Kommissionen Østrig om denne beslutning og anmodede Østrig om at fremsende alle oplysninger, der er nødvendige for at vurdere foranstaltningen.
By letter dated 23 July 2009 the Commission informed Austria of this decision and asked Austria to provide all information necessary for the assessment of the measure.
Kommissionen offentliggjorde sin beslutning i Den Europæiske Unions Tidende [5] og opfordrede interesserede parter til at fremsætte bemærkninger til foranstaltningen.
The Commission published its decision in the Official Journal of the European Union [5], and invited interested parties to submit their comments.
I mellemtiden fremsendte det østrigske Bundesarbeitskammer ved brev af 7. oktober 2009 bemærkninger vedrørende foranstaltningen til fordel for energiintensive virksomheder.
In the meanwhile, by letter dated 7 October 2009, the Austrian Chamber of Employees had submitted observations on the measure for the benefit of energy-intensive businesses.
Disse blev videresendt til Østrig med anmodning om eventuelle kommentarer.
The Commission asked Austria to comment on these observations.
Østrig fremsendte sine kommentarer den 23. december 2009 og yderligere oplysninger den 23. april 2010.
Austria submitted comments on 23 December 2009, and supplied further information on 23 April 2010.
Ved brev af 24. november 2010 understregede Østrig ÖSG's betydning for Østrig og anmodede om en afgørelse i sagen inden begyndelsen af december 2010.
In a letter dated 24 November 2010 Austria stressed the importance of the Green Electricity Act to the country, and asked for a decision in the case by the beginning of December 2010.
Ved brev af 30. december 2010 trak Østrig de argumenter tilbage, som var fremført til fordel for foranstaltningen under proceduren, og anmodede Kommissionen om at godkende fritagelsesordningen for energiintensive virksomheder.
By letter of 30 December 2010 Austria recalled the arguments it had put forward in favour of the measure in the course of the proceedings, and asked the Commission to approve the exemption mechanism for energy-intensive businesses.
Kommissionen besvarede dette brev den 25. januar 2011.
The Commission replied to that letter on 25 January 2011.
Kommissionen har ved sin beslutning af 22. juli 2009 godkendt den ændrede version af ÖSG; undtaget herfra var alene § 22c i ÖSG, der indeholder fritagelsesordningen for energiintensive virksomheder.
In its opening decision of 22 July 2009 the Commission authorised the amended Act, with the sole exception of Section 22c, which establishes the exemption mechanism for energy-intensive businesses.
Beskrivelsen er derfor begrænset til denne ordning.
The description here will therefore confine itself to that mechanism.
Beskrivelse af fritagelsesordningen for energiintensive virksomheder
The exemption mechanism for energy-intensive businesses
I henhold til afsnit 3 i ÖSG giver Østrig en eller flere virksomheder koncession til at udføre de opgaver, der påhviler clearingorganet for grøn elektricitet (Ökostromabwicklungsstelle).
Section 3 of the Act states that Austria is to grant a concession to one or more undertakings to perform the tasks of a green electricity settlement centre (Ökostromabwicklungstelle, a ‘settlement centre’).
Koncessionshaveren er navnlig ansvarlig for at købe grøn elektricitet af producenter til en fast pris og sælge denne grønne elektricitet til elleverandører til en fast pris.
In particular, concessionaires are to buy green electricity from producers at a fixed price, and to sell that electricity to electricity suppliers at a fixed price.
Elleverandører er forpligtet til at købe en procentdel af deres samlede udbud af clearingorganet; denne procentdel svarer til den gennemsnitlige andel af grøn elektricitet i den samlede elektricitetssammensætning i Østrig.
Electricity suppliers are obliged to purchase a percentage of their overall supply from a settlement centre: the percentage required corresponds to the average share of green electricity in the overall electricity mix in Austria.
Østrig har på nuværende tidspunkt givet Abwicklungsstelle für Ökostrom AG (herefter OeMAG) som det eneste clearingorgan en enkelt koncession, der dækker hele det nationale område.
Currently, Austria has granted a single countrywide concession to a single settlement centre, Abwicklungsstelle für Ökostrom AG (OeMAG).
OeMAG er et privatretligt aktieselskab, der revideres af en udpeget revisor.
OeMAG is an ordinary public limited company, governed by private rather than public law, and is audited by a chartered accountant.
Det østrigske Forbundsministerium for Økonomi og Arbejde og den østrigske energireguleringsmyndighed E-Control GmbH fører tilsyn med OeMAG.
It is monitored by the Austrian Federal Ministry of Economic Affairs and Labour and by E-Control GmbH, the Austrian energy regulator.
De vigtigste elementer til gennemførelse af foranstaltningen til fordel for energiintensive virksomheder (f.eks. de nærmere bestemmelser for fordelingen af elektricitet til elhandlerne, den pris, som elhandlerne skal betale, og de endelige forbrugeres bidrag) fastsættes på forhånd af de østrigske myndigheder ved lov eller bekendtgørelse.
The essential components in the implementation of the measure for the benefit of energy-intensive businesses (such as the arrangements for allocating electricity to electricity traders, the price to be paid by traders, or the contribution to be made by final consumers) are laid down in advance by the authorities, by statute or executive order.
Eventuelle tvister mellem de omfattede virksomheder løses ved en almindelig domstol og ikke ved administrative procedurer.
Any dispute between the undertakings involved is to be settled in the ordinary courts of law rather than by administrative proceedings.
OeMAG er et aktieselskab, som ejes af selskaber, der er aktive som transmissionssystemoperatører, samt af banker og industrivirksomheder. Mens Verbund-APG ejer 24,4 % af aktierne, besidder VKW Netz AG, TIWAG Netz AG, CISMO GmbH, Oesterreichische Kontrollbank AG (OeKB), Investkreditbank AG og Smart Technologies hver 12,6 % af aktierne i OeMAG.
OeMAG is a public limited company owned by transmission system operators, banks and industrial undertakings: a 24,4 % stake is held by Verbund-APG, and the rest is held by VKW Netz AG, TIWAG Netz AG, CISMO GmbH, Oesterreichische Kontrollbank AG, Investkredit Bank AG, and Smart Technologies, with 12,6 % each.
Verbund-APG er et 100 %-ejet datterselskab af Verbund AG (Österreichische Elektrizitätswirtschafts-Aktiengesellschaft, Verbundgesellschaft), hvori Republikken Østrig ejer 51 % af aktierne.
Verbund-APG is a wholly owned subsidiary of Verbund AG (Österreichische Elektrizitätswirtschafts-Aktiengesellschaft, Verbundgesellschaft); a 51 % stake in Verbund AG is held by the Republic of Austria.
Offentligt kontrollerede aktionærer ejer derfor 49,6 % og privat kontrollerede aktionærer 50,4 % af OeMAG-aktierne.
Thus publicly controlled shareholders hold 49,6 % of the shares in OeMAG, and privately controlled shareholders 50,4 %.
Kommissionen er ikke i besiddelse af oplysninger, der tyder på, at de offentligt kontrollerede aktionærer kan udøve kontrol eller i det mindste fælles kontrol med OeMAG.
The Commission has no evidence to suggest that the publicly controlled shareholders can exercise control or at least joint control over OeMAG.
På grundlag af en ordning i § 22c, stk. 1, ÖSG kan energiintensive virksomheder anmode deres elleverandører om ikke at få leveret grøn elektricitet.
Section 22c(1) of the Act establishes a mechanism that entitles energy-intensive businesses to ask their electricity supplier not to supply them with green electricity.
Betingelserne herfor er, at energiintensive virksomheder godtgør, at
In order to be eligible, the energy-intensive businesses have to show that they comply with the following two conditions:
de har ret til godtgørelse af energiafgifter i henhold til loven om energiafgiftsgodtgørelse (Energieabgabenvergütungsgesetz), og
they must qualify for the reimbursement available under the Energy Tax Rebate Act (Energieabgabevergütungsgesetz); and
udgifterne til grøn elektricitet udgør mindst 0,5 % af nettoværdien af produktionen.
their green electricity spending must be equal to at least 0,5 % of their net production value.
Fritagelsen udstedes efter anmodning af den østrigske energireguleringsmyndighed Energie-Control GmbH.
The exemption is granted on application to the energy regulator, E-Control.
Hvis fritagelsen udstedes, må elleverandørerne i henhold til loven ikke opkræve meromkostningerne for grøn elektricitet af disse store elforbrugere.
If the exemption is granted, electricity suppliers are legally banned from charging the additional costs of green electricity to these large electricity consumers.