natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den 18. december 2006 kærede klageren kendelsen fra Retten i Første Instans til Domstolen.
On 18 December 2006 the complainant brought an appeal against the order of the Court of First Instance before the Court of Justice.
Ved dom af 17. juli 2008 [5] ophævede Domstolen kendelsen, da den fandt, at den anfægtede retsakt udgjorde en retsakt, der kunne anfægtes, idet den ikke var i overensstemmelse med Kommissionen forpligtelser i henhold til procedureforordningen, og henviste sagen til fornyet behandling i Retten i Første Instans.
By judgment of 17 July 2008 [5], the Court of Justice set aside the order; it found that the contested act did constitute an act open to challenge that was not in conformity with the Commission’s obligations under the Procedural Regulation, and referred the case back to the Court of First Instance.
Ved brev af 26. september 2008 trak GD Konkurrence brevet af 2. juni 2004 om afslutningen af undersøgelsen tilbage og genåbnede sagen.
By letter of 26 September 2008 DG Competition withdrew the closure letter of 2 June 2004 and reopened the case.
Ved kendelse af 29. juni 2009 fandt Retten i Første Instans, at eftersom brevet var blevet trukket tilbage, var det ikke længere fornødent at træffe en afgørelse [6].
By order of 29 June 2009 the Court of First Instance found that since the letter had been withdrawn there was no longer any need to issue a decision [6].
Den 7. september 2009 kærede klageren kendelsen fra Retten i Første Instans med den begrundelse, at Retten burde have anset tilbagetrækningen af brevet for at være ulovlig og have annulleret den.
This order of the Court of First Instance was appealed by the complainant on 7 September 2009, on the grounds that the Court should have deemed the withdrawal of the letter unlawful and should have annulled it.
Ved e-mail af 11. september 2009 gav klageren Kommissionen visse supplerende oplysninger.
By e-mail of 11 September 2009 the complainant supplied further information to the Commission.
Den 14. oktober 2009 mødtes repræsentanter for Kommissionen med klagerens retlige repræsentanter.
On 14 October 2009 Commission staff met representatives of the complainant.
Efter dette møde gav klageren Kommissionen nogle supplerende oplysninger i forbindelse med flere drøftelser.
After this meeting, the complainant supplied further information to the Commission in several exchanges.
Ved brev af 21. oktober 2009 anmodede Kommissionen Grækenland om supplerende oplysninger.
By letter dated 21 October 2009 the Commission requested additional information from Greece.
Ved dom af 6. maj 2010 imødekom Domstolen en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til EF-traktatens artikel 234 (nu artikel 267 i TEUF) fra Simvouliotis Epikreatias (»statsrådet«), navnlig vedrørende anvendelsen af EU-reglerne om offentlige indkøb på den pågældende udbudsprocedure.
By judgment of 6 May 2010 the Court of Justice responded to a request for a preliminary ruling under Article 234 EC (now Article 267 TFEU) from the Simvoulio tis Epikreatias (‘Council of State’), in particular concerning the application of the EU public procurement rules to the tendering procedure in question.
Domstolen konkluderede bl.a., at en kontrakt som den, der skulle tildeles ved den pågældende udbudsprocedure, samlet set ikke henhørte under direktiverne om offentlige indkøb [7].
The Court of Justice concluded, inter alia, that, taken as a whole, a contract such as the one to be awarded following the tender in question did not fall within the scope of the Directives on public contracts [7].
Retten bemærkede endvidere, at denne konklusion ikke udelukkede, at en sådan kontrakt skulle overholde traktatens grundlæggende regler og generelle principper, navnlig reglerne og principperne om etableringsfrihed og frie kapitalbevægelser.
In addition, the Court noted that this conclusion did not preclude the fact that such a contract must observe the basic rules and general principles of the Treaty, in particular those on freedom of establishment and free movement of capital.
Ved brev af 6. juli 2010 meddelte Kommissionen Grækenland, at den havde besluttet at indlede proceduren i artikel 108, stk. 2, i TEUF vedrørende foranstaltningen (i det følgende benævnt »beslutningen om at indlede undersøgelsesproceduren«).
By letter of 6 July 2010 the Commission informed Greece that it had decided to open the procedure laid down in Article 108(2) TFEU in respect of the measure (the ‘opening decision’).
Kommissionens beslutning om at indlede undersøgelsesproceduren blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende [8].
The Commission’s decision to open the procedure was published in the Official Journal of the European Union [8].
Kommissionen opfordrede interesserede parter til at sende deres bemærkninger til foranstaltningen.
The Commission invited interested parties to submit their comments on the measure.
Efter indledningen af undersøgelsesproceduren modtog Kommissionen bemærkninger fra to interesserede parter, nemlig repræsentanterne for den påståede støttemodtager (Athens Resort Casino Holdings [9], på vegne af HR) [10] og fra repræsentanter for klageren (Club Hotel Casino Loutraki, på vegne af CA) [11].
Following the opening of the procedure, the Commission received comments from two interested parties, namely the representatives of the alleged beneficiary (Athens Resort Casino Holdings [9], on behalf of HR) [10] and from representatives of the complainant (Club Hotel Casino Loutraki, on behalf of CA) [11].
Grækenland fremsatte sine bemærkninger ved brev af 6. august 2010.
By letter of 6 August 2010, Greece submitted its comments.
De interesserede parters bemærkninger blev ved brev af 29. oktober 2010 sendt til Grækenland, der svarede ved brev af 25. november 2010.
The comments of both interested parties were sent by letter of 29 October 2010 to Greece, which reacted by letter of 25 November 2010.
Den 16. december 2010 [12] konkluderede Domstolen, at Retten (tidligere Retten i Første Instans) fejlagtigt havde afgjort, at der ikke var nogen sag at behandle i forbindelse med den oprindelige anfægtelse af Kommissionens »administrative afslutning« af sagen.
On 16 December 2010 [12], the Court of Justice ruled that the General Court (formerly the Court of First Instance) had been wrong in determining that there was no case to answer in the original challenge to the Commission’s ‘administrative closure’ of the case.
I oktober 2001 indledte de græske myndigheder en procedure for tildeling af en offentlig kontrakt med henblik på at afhænde 49 % af kapitalen i Casino Mont Parnès [13].
In October 2001 the Greek authorities initiated a procedure for the award of a public contract with a view to disposing of 49 % of the capital of Mont Parnès casino [13].
Efter nogle procedurer, som blev påstået ugyldige, blev kontrakten tildelt HR. I punkt 26-29 i det følgende beskrives de begivenheder, der førte til denne tildeling ifølge de oplysninger, som Kommissionen råder over.
The following paragraphs 26 to 29 describe the events leading to this award, according to the information available to the Commission.
Et sådant nyt bud skulle mindst være lige så højt som det oprindeligt højeste bud plus 1 % [15].
Such a new bid would have to be at least equal to the initially higher bid increased by 1 % [15].
Den efterfølgende afgivelse af bud skulle fortsætte i det uendelige i separate runder, indtil en af tilbudsgiverne trak sig, hvorefter den sidste tilbudsgiver skulle udpeges som den foreløbigt højest bydende.
This subsequent bidding would carry on indefinitely in separate rounds, until one of the bidders withdrew, in which case the last bidder would be declared the provisional highest bidder.
Udbudskomitéen skulle så forelægge den protokol, hvori navnet på den foreløbigt højest bydende blev offentliggjort, for bestyrelsen for den græske myndighed for udvikling af turisme (ETA).
The minutes naming the provisional highest bidder would be submitted by the Tender Committee to the Board of Directors of the Hellenic Tourism Development Authority (ETA).
I første runde afgav de to tilbudsgivere deres bud samtidigt i lukkede kuverter den 31. maj 2002 på ETA's hovedkontor.
During the first round, the two candidates submitted their bids at the same time, in sealed envelopes, on 31 May 2002, at the headquarters of ETA.
CA's bud lød på 91183652 EUR, mens HR's bud lød på 80075000 EUR. Kuverten fra sidstnævnte indeholdt imidlertid, ud over buddet, en erklæring, der anfægtede lovligheden af CA-konsortiets deltagelse i udbudsproceduren.
CA’s bid was EUR 91183652, whereas the HR’s bid was EUR 80075000. However, the envelope of the latter contained, apart from its bid, a statement disputing the lawfulness of the participation by the CA consortium in the tendering procedure.
CA gjorde indsigelse mod denne erklæring og hævdede, at fremsættelsen af forbehold gjorde, at HR's finansielle bud ikke kunne antages.
CA objected to this statement, claiming that the formulation of reservations rendered HR’s financial bid inadmissible.
CA's indvending blev afvist af udbudskomitéen, der fandt, at HR's erklæring ikke berørte gyldigheden af dets bud.
CA’s objection was rejected by the Objections Committee, which considered that HR’s statement did not affect the validity of its bid.
I anden runde afgav HR i en lukket kuvert sit bud på 92105888 EUR, igen ledsaget af den samme skriftlige erklæring.
In the second round, HR submitted in a sealed envelope its bid of EUR 92105888, again accompanied by the same written statement.
Efter afslutningen af anden runde indsendte CA en kuvert med det finansielle bud for tredje runde og fremlagde også en separat erklæring for ETA's bestyrelse om, at vilkårene for udbuddet var overtrådt, for så vidt angår udbudsprocedurens gyldighedskrav.
After the completion of the second round, the legal representative of CA submitted an envelope with the financial bid for the third round, and also submitted a separate statement to the Board of Directors of ETA on violation of the terms of the tender with regard to the validity requirements of the tender.
Udbudskomitéen afviste denne erklæring med den begrundelse, at den kun ville kunne antages, hvis den blev fremsat i form af en indvending, som henhører under klagekomitéens kompetence.
The Tender Committee rejected this submission on the grounds that it would be admissible only if submitted in the form of an objection, falling within the competence of the Objections Committee.
Da CA kom tilbage inden for de fem minutter, blev det tilkendegivet, at man ikke agtede at rejse indsigelse, og buddet blev afgivet.
When they returned within the 5 minutes, they stated that they did not intend to submit an objection and they submitted their bid.
Derefter rejste HR en indsigelse og krævede, at tredje budrunde skulle erklæres ugyldig med den begrundelse, at CA havde afgivet et bud, som det havde trukket tilbage og derefter afgivet på ny.
Subsequently, HR submitted an objection and requested that the third round of bids be deemed inadmissible on the grounds that CA had submitted a bid which they had withdrawn and then re-submitted.
HR's indvending blev accepteret af klagekomitéen, og CA's bud [16] blev udelukket fra proceduren.
HR’s objection was accepted by the Objections Committee and CA’s bid [16] was excluded from the procedure.
Efter at have udelukket CA's bud i tredje runde sendte udbudskomitéen [17] ETA's bestyrelse en kopi af protokollen for sit ottende møde, på hvilket den havde udpeget HR som den første foreløbigt højest bydende (med et bud på 92105888 EUR) og CA som den anden foreløbigt højeste bydende.
After excluding CA’s third-round bid, the Tender Committee forwarded [17] to the Board of Directors of ETA a copy of the minutes of its eighth meeting, at which it had named HR first provisional highest bidder (with a bid of EUR 92105888) and CA second provisional highest bidder.
Derefter blev ETA's administrerende direktør og den retlige repræsentant for Kantor Capital, der er økonomisk rådgiver med ansvar for sagsbehandlingen, den 5. juni 2002 bemyndiget til at bede HR om at forhøje sit bud.
Thereafter, on 5 June 2002, the Managing Director of ETA and the legal representative of Kantor Capital, economic adviser in charge of the proceedings, were authorised to ask HR to improve its bid.
HR forhøjede derefter det foreslåede beløb til 110 mio. EUR. Den 12. juni 2002 fremlagde CA et brev for ETA's bestyrelse med et bud på 162 mio. EUR, men det blev efterfølgende afvist, fordi det blev afgivet, efter at udbudsproceduren var afsluttet.
HR subsequently raised the proposed amount to EUR 110 million. On 12 June 2002, CA submitted to the Board of Directors of ETA a letter containing a bid of EUR 162 million, but it was subsequently rejected because it was made after the tender procedure had closed.
Endelig blev HR's bud yderligere forhøjet til 120 mio. EUR [19].
Finally, the HR bid was improved still further, rising to the sum of EUR 120 million [19].
BESLUTNING OM AT INDLEDE DEN FORMELLE UNDERSØGELSESPROCEDURE
DECISION TO OPEN THE FORMAL INVESTIGATION
Kommissionen indledte den formelle undersøgelsesprocedure, fordi den ikke var i stand til at bortvejre sin tvivl om, hvorvidt andelen på 49 % af kapitalen i Casino Mont Parnès blev solgt af den græske stat til den højest bydende ved en salgsprocedure, der opfyldte kravene til åbenhed, gennemsigtighed og ikke-forskelsbehandling.
The Commission opened the formal investigation because it was not able to allay its doubts as to whether the stake of 49 % in the capital of Mont Parnès casino was sold by the Greek State to the highest bidder in a sale procedure that met the requirements of openness, transparency and non-discrimination.
Kommissionen var navnlig ikke sikker på, om der ved salget fandt ulovlig fortrinsbehandling sted til fordel for køberen, og om der således var betalt en markedspris eller ej.
In particular, the Commission was not sure whether or not during the sale procedure there was any preferential treatment unlawfully granted to the buyer and consequently whether a market price was or was not paid.
Kommissionen fandt, at udelukkelsen af CA fra udbudsproceduren og CA's bud på 162 mio. EUR, der blev afgivet efter udbudsproceduren, kunne tyde på, at salget havde fundet sted under den reelle værdi og derfor på, at der var blevet ydet støtte i form af mistede statsmidler.
The Commission considered that the exclusion of CA from the tender, and of CA’s bid of EUR 162 million made after the tender procedure, might be evidence of a sale below value and therefore of the existence of aid in the form of foregone State resources.
BEMÆRKNINGER FRA GRÆKENLAND
COMMENTS FROM GREECE
Grækenland fremsatte sine bemærkninger ved brev af 6. august 2010.
By letter of 6 August 2010 Greece submitted its observations.
Grækenland bestrider eksistensen af statsstøtte med den begrundelse, at udbudsproceduren vedrørende salget af landets andel af kapitalen i Casino Mont Parnès blev afviklet i overensstemmelse med gældende lovgivning, og at andelen på 49 % i kasinoet blev solgt til markedspris.
Greece contests the existence of State aid on the grounds that the tender procedure for the sale of its stake in the capital of Mont Parnès casino was run in accordance with the applicable legislation, and that the 49 % stake in the casino was sold at market price.
De græske myndigheder fremhæver først og fremmest, at udvælgelsen af deltagerne i udbudsproceduren og hele udbudsproceduren var fuldstændig lovlig og blev afviklet i overensstemmelse med reglerne for indkaldelse af bud [20], der er omfattet af gældende lovgivning, og at begge tilbudsgivere i udbudsproceduren havde accepteret disse indkaldelser af bud uden forbehold.
The Greek authorities first of all emphasise that the selection of the participants in the tender and the whole tendering procedure was entirely lawful and conducted in accordance with the rules on invitations to tender [20], which are governed by the legislation in force, and that those invitations to tender had been accepted by both candidates in the tender without reservation.
De græske myndigheder forklarer ligeledes, at den erklæring fra HR, der var indeholdt i kuverten med HR's finansielle bud i både første og anden runde af udbudsproceduren, ikke anfægtede gyldigheden af dets finansielle bud, men kun selve CA's deltagelse i udbudsproceduren, og klagekomitéen anså derfor med rette HR's finansielle bud for at være lovlige.
The Greek authorities also explain that the statement by HR, contained in the envelope of HR’s financial bid in both the first and second rounds of the bidding procedure, did not affect the validity of its financial bids, but concerned only the participation per se of CA in the tender procedure, and thus HR’s financial bids were quite rightly deemed lawful by the Objections Committee.
De græske myndigheder præciserer endvidere, at CA's bud i tredje runde af udbudsproceduren, som ifølge klageren beløb sig til 107 mio. EUR, blev udelukket, fordi kuverten var blevet fjernet, så udbudskomitéens ikke længere havde den i syne.
The Greek authorities further argue in more detail that the bid submitted by CA in the third round of the tendering procedure, which the complainant claims was EUR 107 million, was excluded because the envelope had been removed from sight of the Tender Committee.
Under disse omstændigheder kunne komitéen ikke være sikker på, at buddet ikke var blevet ændret.
In these circumstances, the Committee could not be sure that the bid had not been changed.
Under alle omstændigheder ville den fornyede indgivelse af buddet indebære en anden indgivelse i samme runde, hvilket var imod reglerne.
In any case, the re-submission of the bid would mean a second submission in the same round, which was against the rules.
De græske myndigheder forklarer, at HR's bud i anden runde på 92105888 EUR i forhold til det oprindelige bud på 91183652 EUR, som CA afgav i første runde, var i overensstemmelse med udbudsreglerne, eftersom hvert nyt bud ifølge udbudsbetingelserne skulle forhøjes med 1 % og ikke 10 %, sådan som det blev antaget i Kommissionen beslutning om at indlede undersøgelsesproceduren.
The Greek authorities explain that the second-round bid made by HR of EUR 92105888, up from the initial bid of EUR 91183652 made by CA in the first round, was in line with the tender rules, since according to the terms of the invitations to tender, each new bid had to be increased by 1 %, not 10 % as was assumed in the Commission’s opening decision.
Derfor var udbudsreglerne overholdt i den henseende.
Therefore, the rules of the tender were respected in this regard.
De græske myndigheder anfører endvidere, at CA's sidste bud på 162 mio. EUR — det beløb, som CA hævdede, at det var rede til at betale — var ugyldigt, fordi det blev afgivet efter og uden for udbudsproceduren.
The Greek authorities also argue that CA’s last bid of EUR 162 million — the amount which the CA claimed it was prepared to pay — is invalid, because it was made after and outside the tender procedure.
Hvis man havde accepteret dette bud, ville det have været ensbetydende med, at man havde overtrådt legalitetsprincippet, da formålet med en offentlig udbudsprocedure ikke kun er at tilgodese statens interesse, men også almenvellets interesse, dvs. at sikre den højest mulige pris under overholdelse af legalitetsprincippet (dvs. de retsregler, der er fastsat i bestemmelserne om indkaldelse af bud og udbudsmateriale og anden gældende lovgivning).
To accept this bid would have meant breaching the principle of legality, given that the purpose of a public bidding procedure is not only to serve the financial interest of the State, but also to serve the broader public interest, i.e. to secure the highest possible price while observing the principle of legality (i.e. the rules of law laid down in the rules on invitations to tender and tender dossiers and other applicable legislation).
De græske myndigheder forklarede endvidere, at de ikke blot annullerede udbudsproceduren og indledte en ny, fordi dette ville have betydet, at man skulle afvikle hele proceduren på ny for fjerde gang inden for otte år, hvilket ville have skadet Grækenlands internationale omdømme uden at give nogen sikkerhed for, at en fornyet afvikling af udbudsproceduren ville have sikret en pris på 162 mio. EUR. I den forbindelse sætter Grækenland endog spørgsmålstegn ved troværdigheden af buddet på 162 mio. EUR, da CA var klar over, at en accept af dets bud blot ville have ført til annullation af proceduren og iværksættelse af en ny.
The Greek authorities further explain that they did not simply cancel the tender and start a new one because to do so would have meant re-running the whole procedure for the fourth time in 8 years, which would have damaged Greece’s international reputation, with no certainty that a re-running of the tender procedure would have secured a price of EUR 162 million. In this respect, Greece even questions the credibility of the EUR 162 million bid, since CA was aware that its acceptance would only have triggered the cancellation of the procedure and the launch of a new one.
De græske myndigheder bekræfter derudover [21], at den pris, der oprindeligt blev betalt (120 mio. EUR), var rimelig, da den lå 25,5 % over den ekspertvurdering på 95,4 mio. EUR, der var blevet foretaget af den uafhængige vurderingsmand forud for udbudsproceduren og opbevaret forseglet indtil procedurens afslutning.
Furthermore, the Greek authorities confirm [21] that the price finally paid (EUR 120 million) was reasonable as it was 25,5 % higher than the expert valuation of EUR 95,4 million that had been made prior to the tendering procedure by the independent appraiser and kept sealed until the end of the procedure.
De anfører, at der blev anmodet om denne vurdering — selv om den ikke var nødvendig på grund af udbudsproceduren — for at sikre Grækenlands interesser i endnu højere grad [22].
They state that this valuation — even though not necessary because of the tendering procedure — was requested to safeguard Greece’s interests even further [22].
Med hensyn til klagerens påstande om, at de oprindelige betingelser i indkaldelsen af bud blev forbedret ved den senere lov nr. 3139/2003, der stadfæstede privatiseringen, forklarer de græske myndigheder, at udbudsbekendtgørelserne ikke blev ændret hverken ved lov nr. 3139/2003 eller på anden måde.
As regards the assertions by the complainant that the original terms of the invitations to tender were improved by the subsequent Law No 3139/2003 confirming the privatisation, the Greek authorities explain that the notices of invitation to tender were not amended either by Law 3139/2003 or in any other way.
Ifølge Grækenland regulerer loven ganske enkelt forskellige tilladelser, der er knyttet til investeringen i og driften af kasinoet, og omfatter foranstaltninger til beskyttelse af arbejdstagerne efter privatiseringen.
According to Greece, that Law simply regulates various authorisations linked to the investment and to the running of the casino, and includes measures for the protection of workers after the privatisation.
Denne lov fritog ikke HR for forpligtelsen til at investere 44 mio. EUR i Casino Mont Parnès, og kontraktklausulen om, at 70 % af prisen skulle leveres tilbage til HR i tilfælde af, at der blev udstedt en driftstilladelse til et andet kasino inden 2012, var allerede en udtrykkelig bestemmelse i indkaldelserne af bud.
HR was not relieved by that Law of the obligation to invest EUR 44 million in Mont Parnès casino, and the contractual clause in the contract on the return to HR of 70 % of the price in the event of an operating licence being granted to another casino before 2012 was already an explicit provision of the invitations to tender.
De græske myndigheder bemærker derfor, at salgsprisen udgør markedsværdien af andelen på 49 % i kapitalen i Casino Mont Parnès.
The Greek authorities therefore observe that the sale price represents the market value of the 49 % stake in the capital of Mont Parnès casino.