natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Übernahmekommission sikrer, at minoritetsaktionærer beskyttes, og at overtagelsen gennemføres ud fra hensynet til målselskabet og værdipapirmarkederne.
The Takeover Commission ensures that minority shareholders are protected and that the takeover procedure is carried out in the interests of the target company and the securities markets.
I henhold til overtagelsesloven er køberen af mere end 30 % af andelene i målselskabet forpligtet til at afgive et obligatorisk tilbud for alle målselskabets aktier inden for 20 dage efter overskridelsen af tærsklen (overtagelseslovens § 22).
The Takeover Act obliges an acquirer of more than 30 % of the target company’s shares to announce a mandatory offer for all of the target company’s equities within 20 days of crossing the threshold (Section 22 of the Takeover Act).
I henhold til overtagelseslovens § 26 må prisen for et obligatorisk eller frivilligt tilbud med henblik på at opnå kontrol ikke være lavere end den højeste modydelse, som tilbudsgiver har betalt eller aftalt for at erhverve disse aktier i målselskabet inden for de seneste 12 måneder inden indgivelsen af tilbuddet; denne pris skal desuden mindst svare til den gennemsnitlige, efter de relevante omsætninger vægtede, børskurs for den pågældende aktie gennem de seneste seks måneder inden den dag, hvor tilbuddet blev indgivet.
Section 26 of the Takeover Act states that the price of a mandatory or voluntary bid to acquire a controlling interest must not be lower than the highest money consideration paid or agreed by the bidder for these equities over the 12 months preceding the announcement of the bid and that this price must be at least the average stock-market price for the equities concerned, weighted according to the respective trading volumes, over the six months preceding the day on which the bid was announced.
Lufthansa er derfor som erhverver af en kontrollerende ejerandel i ÖIAG forpligtet til at afgive et tilbud over for alle aktionærer til den gennemsnitlige vægtede kurs.
Lufthansa, as the acquirer of ÖIAG’s controlling stake, is therefore obliged to make an offer to all shareholders at the weighted average price.
Kommissionen bemærker, at tilbudsgiveren ikke har nogen margen med hensyn til fastsættelsen af denne pris.
The Commission notes that the bidder has no discretion with regard to the level of this price.
Desuden har transaktionen været genstand for medieinteresse på grund af den offentlige udbudsprocedure for ÖIAG’s kapitalandele, hvorfor aktiekursen blev påvirket af markedsaktivitet og spekulation.
In addition, because of the public tendering procedure for ÖIAG’s shares, the transaction attracted media interest, which is why the share price has been influenced by market activity and speculation.
Prisforskellen kan også forklares ved det kontrolafslag, der gælder for minoritetsinteresser.
The difference in the prices may also be explained by the control discount applicable to minority shareholdings.
I modsætning til kontrolpræmien afspejler minoritetsinteressernes værdi ikke den værdi, der er forbundet med den kontrollerende ejerandel.
In contrast to the control premium, the value of minority shareholdings does not reflect the value attached to the controlling interest.
Mens den samlede pris, der er betalt til ÖIAG, er negativ og som tidligere forklaret kan udledes af et udbud efter forhandling, er den pris, der er betalt for de spredte aktier, lovbestemt, er faktisk kendt på forhånd for alle parter og ville i det foreliggende tilfælde udgøre ca. 220 mio. EUR.
Although the total price paid to ÖIAG is negative and, as explained above, can be derived from a negotiated procedure, the price paid for the free-float shares is set by law, is in fact known to all parties in advance and would amount to approximately EUR 220 million in the present case.
Kommissionen kan derfor konkludere, at prisen for minoritetsaktierne alene er baseret på lovbestemte forpligtelser, som Lufthansa skulle overholde, og at der på grundlag af den pris, der er betalt til minoritetsaktionærerne, i den foreliggende sag derfor ikke kan drages nogen konklusioner med hensyn til den pris, der er betalt til ÖIAG.
Accordingly, the Commission can conclude that the minority share price is based solely on legal obligations which Lufthansa must meet and that, in the present case, no conclusions regarding the price paid to ÖIAG can therefore be inferred from the price paid to the minority shareholders.
Det fremgår af ovenstående, at den pris, som Lufthansa har betalt for ÖIAG’s kapitalandele, udgør mellem […] EUR og […] EUR. Dette skal sammenholdes med Austrian Airlines’ »going concern-værdi«, som udgør mellem […] EUR og […] EUR, dvs. i gennemsnit […] EUR. Den betalte pris er derfor ikke lavere end »going concern-værdien«.
It follows from the above that the price paid by Lufthansa for ÖIAG’s stake is between EUR […] and EUR […]. This must be compared with a going-concern value for Austrian Airlines of between EUR […] and EUR […], with a mid-range value of EUR […]. The price paid is therefore not lower than the going-concern value.
Kommissionen bemærker, at selv hvis den betalte pris kun svarer til 41,56 % af selskabsværdien, ligger denne pris meget tæt på det interval, som eksperten har fastslået.
The Commission notes that, even though the price paid is only 41,56 % of the value of the company, that price is very close to the range identified by the expert.
Kommissionen konkluderer derfor, at den pris, som Lufthansa har betalt, lå inden for markedsprisintervallet for de kapitalandele i Austrian Airlines, som ÖIAG har solgt.
The Commission therefore concludes that the price paid by Lufthansa is within the range of market prices for the shareholding in Austrian Airlines being sold by ÖIAG.
Betingelserne havde derfor ingen indvirkninger på salgsprisen.
Hence, the conditions did not have an impact on the sales price.
Denne konklusion bekræftes af en kvalitativ vurdering af ovennævnte betingelser.
This conclusion is confirmed by a qualitative assessment of the above-mentioned conditions.
Som nævnt ovenfor har de østrigske myndigheder anført, at de betingelser, som ÖIAG var pålagt som følge af privatiseringsmandatet, ikke var af en sådan art, at de indvirkede negativt eller i det hele taget på den pris, som køberen var parat til at betale.
As set out above, the Austrian authorities argued that the conditions imposed on ÖIAG by the privatisation mandate were not such as to have a negative impact or indeed any impact on the price that the purchasers were willing to pay.
Med hensyn til målet om den »bedst mulige bevarelse af sikre arbejdspladser« er Kommissionen af den opfattelse, at dette krav kun udgør et mål, der skal opnås efter bedste evne (»best effort«-mål).
With regard to the goal of ‘preserving as many secure jobs as possible’, the Commission is of the opinion that this requirement is merely a ‘best efforts’ aim.
Kommissionen konstaterer, at denne betingelse blev formuleret således, at potentielle købere ikke blev pålagt en bebyrdende eller bindende forpligtelse.
The Commission notes that this condition was formulated in such a manner that it did not impose any onerous or binding obligations on potential buyers.
I betragtning heraf konkluderer Kommissionen, at da denne betingelse ikke udgjorde en byrde, og dette var klart for alle potentielle købere på grundlag af formuleringen i udbudsmaterialet, resulterede den ikke i en nedsættelse af købsprisen og var ikke egnet til at afholde potentielle investorer fra at afgive et tilbud, og at det derfor ikke var forbundet med noget tab af midler for staten.
In view of the above considerations, the Commission concludes that, since this condition did not have an onerous character and this was obvious to all potential buyers from the way in which the tender documents were formulated, it did not lower the purchase price and did not have the potential to deter potential investors from submitting a bid, and therefore did not entail a loss of resources for the State.
Denne konklusion støttes også af, at alle de tilbud, der blev indgivet af tilbudsgiverne, var begrænsede og omhyggeligt formuleret, hvilket gav dem fleksibilitet til at sikre, at deres kommercielle og overskudsorienterede ambitioner kunne opfyldes [39].
This conclusion is also supported by the fact that all bids submitted by the bidders were limited and carefully worded, giving bidders the flexibility to ensure that their commercial and profit-motivated ambitions could be achieved [39].
Tilsvarende konstaterer Kommissionen med hensyn til »oprettelse af et organ, der skal varetage Østrigs interesser med hensyn til geografisk placering«, at et sådant organ kun er af rådgivende art og ikke har nogen beslutningsbeføjelser.
Similarly, with regard to ‘establishing a committee to protect Austria’s interests’, the Commission notes that such a committee is purely advisory and has no decision-making powers.
Desuden blev ingen af de […] tilbudsgivere afskrækket af en sådan betingelse, da […].
Furthermore, none of the […] bidders were deterred by such a condition, as […].
Kommissionen kan derfor konkludere, at da denne betingelse ikke udgjorde en byrde, resulterede den ikke i en nedsættelse af købsprisen og var ikke egnet til at afholde potentielle investorer fra at afgive et tilbud.
The Commission can therefore conclude that, since this condition did not have an onerous character, it did not lower the purchase price and did not have the potential to deter potential investors from submitting a bid.
Den omfatter derfor ikke statsstøtte.
It did not therefore involve State aid.
Med hensyn til målet om »opretholdelse af hovedkontoret i Østrig« konstaterer Kommissionen, at alle […] tilbudsgivere har tilkendegivet, at de har til hensigt at opretholde hovedkontoret i Østrig.
With regard to the goal of ‘keeping the Company’s headquarters in Austria’, the Commission notes that all […] bidders expressed their intention of doing so.
Da denne betingelser er baseret på »kerneaktionær«-kravets logik og kun udgør en præcisering af dette krav, behandler Kommissionen disse to krav under ét.
As this condition is based on the logic of the ‘core shareholder’ requirement and is merely a refinement thereof, the Commission will deal with the two requirements together.
På grund af de reguleringsmæssige og andre særlige forhold i lufttransportsektoren bestemmes værdien af en flyverute i høj grad af immaterielle aktiver som f.eks. ankomst- og afgangstidspunker og lufttrafikrettigheder.
Owing to the regulatory and other particularities of the air transport sector, the value of an airline is largely determined by intangible assets, such as slots and air traffic rights.
Som sådant ville bibeholdelsen af disse rettigheder af både sælger og køber blive betragtet som et positivt element til potentielt at sikre selskabsværdien.
As such, both the seller and the buyer would see maintaining these rights as positive for potentially maintaining the value of the company.
I betragtning heraf kan Kommissionen konkludere, at denne betingelse og betingelsen om at opretholde hovedkontoret i Østrig i stedet for at udgøre byrder i det væsentlige var kommercielle betingelser, som faktisk var udformet til at opretholde bilaterale trafikrettigheder med bestemte tredjelande og dermed snarere til at sikre virksomhedens indtægter og Austrian Airlines’ værdi for den potentielle køber end til f.eks. at foreskrive output- eller investeringsniveauet.
In view of the above considerations, the Commission can conclude that, rather than being onerous, this condition and the condition of keeping the headquarters in Austria were essentially commercial conditions actually designed to maintain bilateral traffic rights with certain third countries and thus rather to maintain the turnover of the company and the value of Austrian Airlines for the potential purchaser than, for example, to dictate the output or investment levels.
Kommissionen er også af den opfattelse, at sådanne betingelser ganske vist kan medføre problemer med hensyn til foreneligheden med fællesskabsretten, men at relevansen heraf var klar og vigtig for alle potentielle tilbudsgivere, da opretholdelsen af trafikrettigheder er af afgørende betydning.
The Commission is also of the opinion that, while such conditions may give rise to compatibility problems with Community law, their relevance would have been obvious and important to all potential bidders, as maintaining traffic rights is essential.
I forbindelse med den nuværende udvikling på det internationale lufttransportmarked og de bilaterale aftaler med tredjelande er Kommissionen af den opfattelse, at sådanne betingelser ikke er usædvanlige i denne sektor.
In the context of the current state of development of the international air transport market and of bilateral agreements with third countries, the Commission considers that such conditions are not unusual in this sector.
Kommissionen konstaterer endvidere, at ingen potentiel køber satte spørgsmålstegn ved disse betingelser, men at alle tilbudsgivere forsøgte at opfylde dem på lignende, om end forskellig måde […].
The Commission further notes that these conditions were not challenged by any potential purchaser but rather that all bidders sought in a variety of similar ways to satisfy them […].
På grundlag heraf kan Kommissionen konkludere, at hverken kravet om at lade hovedkontoret forblive i Østrig eller kravet om at bibeholde en østrigsk kerneaktionærstruktur var af en sådan art, at det kunne nedsætte købsprisen, og ikke ville afholde potentielle investorer fra at afgive tilbud, således at det ikke var forbundet med noget tab af statslige midler.
On this basis, the Commission can conclude that neither the requirement to maintain the headquarters in Austria nor the requirement to retain an Austrian core shareholder structure was liable to lower the purchase price or to deter potential investors from submitting a bid, so no loss of State resources was involved.
Mens sådanne betingelser under en udbudsprocedure generelt ville blive betragtet som betingelser, der kunne resultere i et potentielt tab af statsmidler, bekræfter den ovenstående kvalitative vurdering i dette specielle tilfælde, at betingelserne i betragtning af luftfartsindustriens meget særlige karakter ikke havde nogen indvirkning på den betalte pris, men tværtimod bidrog til at opretholde den fulde værdi af Austrian Airlines.
Although, in the context of a tendering procedure, such conditions are generally regarded as conditions that could result in a potential loss of State resources, the above qualitative assessment confirms that, in this particular case, the conditions had no effect on the price paid, given the very specific nature of the aviation industry, but rather contributed to maintaining the full value of Austrian Airlines.
I betragtning heraf konkluderer Kommissionen, at der ikke indgår støtte til Lufthansa i den pris, som selskabet har betalt for ÖIAG’s kapitalandele i Austrian Airlines.
In the light of the above, the Commission concludes that no aid to Lufthansa is contained in the price it paid for ÖIAG’s shareholding in Austrian Airlines.
Da Kommissionen har konstateret, at salget fandt sted til markedspris, behøver den som led i denne undersøgelse af, om der var tale om støtte, ikke undersøge yderligere, om privatiseringsprocessen var retfærdig og gennemsigtig.
As the Commission has established that the sale took place at the market price, it is not required to further examine the fairness and transparency of the privatisation process as part of this aid assessment.
Anvendelse af det markedsøkonomiske investorprincip
Application of the ‘market economy investor’ test
Konklusionen om, at den pris, som Lufthansa har betalt for ÖIAG’s kapitalandele i Austrian Airlines, svarer til markedsprisen, udelukker ikke den mulighed, at der blev ydet støtte til Austrian Airlines selv.
The conclusion that the price paid by Lufthansa for ÖIAG’s shares in Austrian Airlines corresponds to the market price does not exclude the possibility that aid has been granted to Austrian Airlines itself.
Den omstændighed, at der blev betalt en markedspris for en sådan virksomhed, kan muligvis sikre, at der ikke ydes køberen ny støtte, men køberen bør ikke forveksles med den virksomhed, der sælges til en negativ pris.
The fact that a market price has been paid for a company might ensure that no new aid is granted to the buyer, but the buyer should not be confused with the company sold at a negative price.
Ifølge Domstolens faste retspraksis er støtteelementet, når en virksomhed, der har modtaget en ulovlig støtte, købes til markedsprisen, dvs. til højeste pris, som en privat investor, der handlede på normale konkurrencevilkår, var parat til at betale for dette selskab i den situation, som det befandt sig i, bl.a. efter at have modtaget statsstøtte, blevet vurderet til markedsprisen og indbefattet i købsprisen [40].
The Court has in fact consistently held that, where an undertaking that has benefited from unlawful State aid is bought at the market price, that is to say at the highest price which a private investor acting under normal competitive conditions was ready to pay for that company in the situation it was in, in particular after having enjoyed State aid, the aid element was assessed at the market price and included in the purchase price [40].
Når en virksomhed således sælges af staten til en negativ pris, er salget til markedspris ikke et tilstrækkeligt kriterium for at konstatere, at staten har handlet som en markedsøkonomisk investor, og at der ikke blev ydet statsstøtte.
Thus, where a company is sold by the State at a negative price, the sale at the market price is not a sufficient criterion for establishing that the State acted as a market economy investor and that no State aid was granted.
En sådan markedsøkonomisk investor ville også sammenligne den negative markedspris med de omkostninger, der ville opstå i forbindelse med de alternative valgmuligheder, som i den foreliggende sag virksomhedens insolvens (»insolvensscenario«).
Such a market economy investor would also compare the negative market price with the cost to him of alternative options, such as, in the present case, insolvency of the company (insolvency scenario).
De østrigske myndigheder har fremført, at beslutningen om at sælge deres ejerandel i Austrian Airlines til Lufthansa til en negativ pris var den billigste af de forskellige valgmuligheder, som de havde.
The Austrian authorities have argued that the decision to sell their stake in Austrian Airlines to Lufthansa at a negative price was the least expensive of the various options open to them.
Disse andre valgmuligheder var den strukturerede likvidation, stand alone-scenariet og insolvensscenariet.
The other options were structured liquidation, the stand-alone scenario and the insolvency scenario.
Kommissionen bemærker i denne henseende, at alternative scenarier ikke behøver at blive vurderet i detaljer i den foreliggende beslutning, da de alle ville føre til højere omkostninger end en insolvens.
In this respect, the Commission notes that alternative scenarios do not have to be assessed in detail in this Decision, as all of them would lead to higher costs than insolvency.
Insolvensscenario
Insolvency scenario
I tilfælde af en insolvens ville de udestående forpligtelser over for de sikrede og ikke-sikrede kreditorer skulle fyldestgøres af provenuet af salget af de aktiver, der ikke var omfattet af ejendomsforbehold.
In the event of insolvency, outstanding debts to secured and unsecured creditors would have to be paid from the proceeds of the sale of unencumbered assets.
Efter østrigsk ret er ingen kreditorer privilegerede, men kuratorens omkostninger skal betales forud for alle ikke-sikrede kreditorer.
Under Austrian law, there are no preferential creditors, but the costs of the insolvency practitioner are settled in priority to any unsecured creditors.
Medarbejderkrav behandles heller ikke privilegeret, således at de dækkes efter den kvote, der gælder for alle kreditorer.
Furthermore, the claims of employees are not treated as preferential claims and will therefore be settled according to the quota that applies for all creditors.
Aktionærer kunne sandsynligvis ikke regne med en betaling i tilfælde af insolvens.
In the insolvency scenario, shareholders would be unlikely to benefit from any return.
Til gengæld hæfter aktionærerne ikke udover tabet af deres kapitalandele.
As a corollary, shareholders would have no liability other than the loss of their shareholdings.
ÖIAG’s overtagelse af alle uindfriede forpligtelser for at undgå negative indvirkninger på selskabets andre kapitalinteresser
Assumption of all unsatisfied debts by ÖIAG in order to avoid a negative impact on its other shareholdings
De østrigske myndigheder har fremført i den forbindelse, at Austrian Airlines’ insolvens ville medføre en nedsættelse af kreditværdigheden for ÖIAG’s andre kapitalinteresser (såsom OMV AG, Österreichische Post, Telekom Austria osv.) og også en nedsættelse af kreditværdigheden for andre af den østrigske stats kapitalinteresser ([…]).
In this regard, the Austrian authorities argue that the insolvency of Austrian Airlines would result in the downgrading of the rating of ÖIAG’s other shareholdings (OMV AG, Österreichische Post, Telekom Austria, etc.) and of the Austrian State’s other shareholdings ([…]).
De har desuden anført, at en sådan nedsættelse også ville påvirke disse virksomheders aktiekurs negativt og resultere i et massivt tab i forbindelse med ÖIAG’s og Republikken Østrig kapitalinteresser.
Furthermore, they argue that such a downgrading would also negatively affect the share price of these companies and would result in a massive loss in the shareholdings of ÖIAG and of the Republic of Austria.
Nedsættelsen af kreditværdigheden ville efter de østrigske myndigheders mening være resultatet af bortfaldet af støtten fra moderselskabet.
In their opinion, the rating downgrade would result from the loss of the support of the parent company.
De er endvidere af den opfattelse, at støtten fra moderselskabet er en af hovedfaktorerne for kreditværdigheden.
Moreover, they are of the opinion that the support of the parent company is one of the key rating factors.
De har anført eksempler på private virksomheder, f.eks. kreditværdigheden for Bank Austria og Hypovereinsbank, som havde fået fordel af støtten fra deres moderselskab Unicredit.
They have provided examples of private undertakings, stating, for example, that the ratings of Bank Austria and Hypovereinsbank have benefitted from the support of their parent company UniCredit.
Kommissionen konstaterer som det første, at uanset om en virksomhed er fuldstændig privatejet eller statsejet, afhænger dens kreditvurdering ikke kun af støtten fra moderselskabet, men også af andre faktorer.
The Commission first notes that, irrespective of whether a company is wholly privately owned or whether it is publicly owned, its rating depends not only on the support of the parent company but also on other factors.
Faktorer, der er afgørende for kreditværdigheden, er virksomhedens produktionskarakteristika, reinvesteringsrisikoen, drifts- og kapitaleffektiviteten samt kreditværdighedsfaktorer som afhængigheden af kunderne, diversificering, finansiel situation og likviditetsprofil generelt.
Key rating factors are the production characteristics of the company, the re-investment risk, the operating and capital efficiency and downstream rating factors such as the dependence of its customers, diversification, its financial situation and its liquidity profile in general.
Desuden vedrører de eksempler, der er sammenfattet i tabel 1, en nedsættelse af et moderselskabs kreditværdighed, som medførte en nedsættelse af dets datterselskabs kreditværdighed.
In addition, the examples summarised in Table 1 relate to a downgrading of the rating of a parent company resulting in the downgrading of the rating of its subsidiary.
På grund af den metode, der anvendes ved vurderingen af kreditværdigheden, kan et datterselskabs kreditværdighed ikke være bedre en moderselskabets.
Based on the rating methodology, the rating of a subsidiary cannot be better than that of the parent company.
I den foreliggende sag råder ÖIAG ikke over nogen kreditværdighedsvurdering.
In the present case, ÖIAG does not have a rating.