natgillin/translations-raw huggingface dataset:
modtagelse af oplysninger om »frivillige foranstaltninger«
receipt of information on ‘Voluntary measures’.
Indsendelse af »artikel 12-meddelelse«
Send ‘Article 12 notification’
10 dage efter:
10 days after:
Bekræftelse af foranstaltninger, hvis meddelelsen er indsendt inden beslutningen om at træffe foranstaltninger
Confirm measures if the notification was sent before deciding to adopt measures
45 dage efter indgivelse af meddelelsen
45 days after submission of the notification
Ajourføring af en meddelelse
Update to a notification
5 dage efter modtagelse af oplysningerne om nye situationer eller forhold, der nødvendiggør ændringer i meddelelsen
5 days after receipt of the information on developments requiring changes to a notification
Opfølgning på:
Ensure follow-up to:
»artikel 12-meddelelse, der nødvendiggør hasteforanstaltninger«
‘Article 12 notification requiring emergency action’
20 dage efter modtagelse af meddelelsen
20 days after receipt of a notification
»artikel 12-meddelelse« og »meddelelse sendt af Europa-Kommissionen«
‘Article 12 notification’ and to ‘Notification sent by the European Commission’
45 dage efter modtagelse af meddelelsen
45 days after receipt of a notification
Tilbagemelding på:
Send reaction to:
fundet af det indberettede produkt på markedet eller
the notified product was found on the market, or
færdiggørelsen af en risikovurdering med afvigende resultater eller
the completion of a risk assessment with different results, or
modtagelse af supplerende oplysninger
receipt of additional information
5 dage efter:
5 days after:
Ajourføring af en tilbagemelding
Update to a reaction
5 dage efter modtagelse af oplysninger om nye situationer eller forhold, der nødvendiggør ændringer i tilbagemeldingen
5 days after receipt of information on developments requiring changes to a reaction
Notifikationsprocedure, jf. artikel 11 i direktivet om produktsikkerhed i almindelighed
Notification procedure established under Article 11 of GPSD
Indsendelse af »artikel 11-meddelelse«
Send ‘Article 11 notification’
10 dage efter gennemførelsen af »obligatoriske foranstaltninger«
10 days after adoption of ‘Obligatory measures’
Ajourføring af meddelelsen
Update to the notification
5 dage efter modtagelse af oplysninger om nye situationer eller forhold, der nødvendiggør ændringer i meddelelsen
5 days after receipt of information on developments requiring changes of the notification
Validering af »artikel 12-meddelelse, der nødvendiggør hasteforanstaltninger«
Validate ‘Article 12 notification requiring emergency action’
3 dage efter modtagelse af meddelelsen
3 days after receipt of a notification
Validering af »artikel 12-meddelelse«
Validate ‘Article 12 notification’
5 dage efter modtagelse af meddelelsen
5 days after receipt of a notification
Validering af »meddelelse til orientering«
Validate ‘Notification for information’
10 dage efter modtagelse af meddelelsen
10 days after receipt of a notification
Validering af tilbagemelding på »artikel 12-meddelelse, der nødvendiggør hasteforanstaltninger«
Validate reaction sent to ‘Article 12 notification requiring emergency action’
3 dage efter modtagelse af tilbagemeldingen
3 days after receipt of a reaction
Validering af tilbagemelding på »artikel 12-meddelelse« og »meddelelse sendt af Europa-Kommissionen«
Validate reaction sent to ‘Article 12 notification’ and to ‘Notification sent by the European Commission’
5 dage efter modtagelse af tilbagemeldingen
5 days after receipt of a reaction
Validering af tilbagemelding på »meddelelse til orientering«
Validate reaction sent to ‘Notification for information’
10 dage efter modtagelse af tilbagemeldingen
10 days after receipt of a reaction
Validering af »artikel 11-meddelelse«
Validate ‘Article 11 notification’
Validering af tilbagemelding på »artikel 11-meddelelse«
Validate reaction sent to ‘Article 11 notification’
Risikovurdering — en kort gennemgang
Risk assessment – an overview
Risiko — en kombination af fare og sandsynlighed
Risk – Combination of hazard and probability
En risikovurdering i tre trin
A risk assessment in three steps
Gode råd
Some useful tips
Risikovurderingen trin for trin
Building a risk assessment step by step
Faren ved et produkt
The product hazard
Forbrugeren
The consumer
Skadesscenarie: trinnene på vejen til en personskade
Injury scenario: Steps leading to injury(ies)
Skadens alvorlighed
Severity of injury
Sandsynligheden for skaden
Probability of injury
Bestemmelse af risikoen
Determination of risk
Fra risiko til foranstaltninger
From risk to action
Risikovurderingsproceduren — i store træk
How to prepare a risk assessment – in brief
Klapstol
Folding chair
Kontaktsikringer
Socket protectors
Skema 1 — Forbrugere
Table 1 — Consumers
Skema 2 — Farer, typiske skadesscenarier og typiske personskader
Table 2 — Hazards, Typical Injury Scenarios And Typical Injuries
Skema 3 — Skadens alvorlighed
Table 3 — Severity Of Injury
Skema 4 — Risikoniveau på grundlag af kombinationen af skadens alvorlighed og sandsynligheden for den
Table 4 — Risk Level From The Combination Of The Severity Of Injury And Probability
Anvendte begreber
Glossary of terms
Man kan komme til skade i forbindelse med anvendelsen af forbrugerprodukter. For eksempel kan man brænde sig på et varmt strygejern, skære sig på en saks eller en kniv eller få hudskader af et rensemiddel.
Consumer products may cause harm when used, e.g. a hot flat-iron that can cause burns, scissors or knives that can cause cuts, or a household cleaner that can damage the skin.
Denne type skader er ikke hyppigt forekommende, idet de fleste ved eller har adgang til instrukser i, hvordan forbrugerprodukter anvendes på forsvarlig vis.
This kind of damage is not a usual occurrence because general knowledge or instructions teach how to use consumer products safely.
Risikoen for skader vil dog altid være til stede.
Nevertheless, the risk of damage remains.
Risikoen kan vurderes på forskellige måder.
This risk can be assessed in different ways.
Der er anvendt en række forskellige metoder til at måle risikoen ved forbrugerprodukter, såsom nomogrammetoden [22], matrixmetoden [23] og den metode, der hidtil er blevet anbefalet anvendt i EU's system for hurtig varsling (RAPEX) [24].
A range of methods have been used to quantify risk for consumer products, such as a nomograph method [22], a matrix method [23], and the method previously recommended for the EU’s RAPEX rapid alert system [24].
Mens der altid har været enighed om de overordnede principper for risikovurdering, har man løbende arbejdet med at udvikle metoder til måling af risici.
While the general principles for risk assessment have always been agreed, how to quantify risks has been under permanent development.
Dette har ført til indbyrdes afvigende resultater, som har affødt diskussioner og overvejelser om, hvad der ville være den optimale praksis.Formålet med disse retningslinjer for risikovurdering er derfor at forbedre situationen og, inden for rammerne af direktivet om produktsikkerhed i almindelighed [25], fastlægge en gennemskuelig og praktisk anvendelig metode, som medlemsstaternes kompetente myndigheder med fordel kan anvende, når de vurderer risikoen ved nonfoodforbrugerprodukter.
This has led to diverging results and ensuing discussions, as well as to consideration of what the best possible practice might be.The purpose of these risk assessment guidelines is therefore to improve the situation and, within the framework of the Directive on General Product Safety [25], to provide a transparent and practicable method for appropriate use by Member States’ competent authorities when they assess the risks of non-food consumer products.
Disse retningslinjer er baseret på en risikovurderingsmetode, der er udviklet til andre formål [26] og tilpasset de særlige krav, der gælder for nonfoodforbrugerprodukter.
These guidelines are based on a risk assessment method developed for other purposes [26], adapted to the specific requirements of non-food consumer products.
Der vil i sagens natur være behov for en vis portion uddannelse, inden disse retningslinjer kan bruges i praksis, men ekspertisen inden for risikovurdering vil i høj grad lette opgaven.
A certain amount of training will of course be needed before these guidelines can be put into practice, but expertise in risk assessment will greatly facilitate this task.
Til understøttelse heraf vil de risikovurderingsansvarlige (i det følgende benævnt »risikoanalytikerne«) udveksle synspunkter, idet den ekspertise og erfaring, der er opbygget igennem årene, er uvurderlig.
This will be backed by exchanges of views between risk assessors, since expertise and experience accumulated through the years is invaluable.
Ved at opbygge en risikovurderingsmetode i små, overkommelige trin gør disse retningslinjer det lettere at fokusere på de relevante aspekter af et produkt, dets bruger(e) og dets anvendelse(r) samt helt fra starten at få afdækket spørgsmål, der måtte være uenighed om risikoanalytikerne imellem, så man undgår tidskrævende diskussioner.
In building up a risk assessment method in small, manageable steps, these guidelines help to focus on the relevant issues of a product, its user(s) and its use(s), and to identify possible divergences of views between risk assessors from the onset, thus avoiding time-consuming discussions.
Retningslinjerne burde således udmønte sig i ensartede og holdbare risikovurderingsresultater baseret på håndfast dokumentation og forskning og derigennem almindelig enighed om, hvilken risiko de mange forbrugerprodukter kan være forbundet med.
They should thus lead to consistent and robust risk assessment results based on evidence and science, and consequently to widely acceptable consensus on the risks that the many non-food consumer products may present.
En kort gennemgang af og et flow-chart over risikovurderingsproceduren i overensstemmelse med disse retningslinjer findes i afsnit 5 — Med »forbrugerprodukter« menes i disse retningslinjer udelukkende nonfoodforbrugerprodukter.
A quick overview and a flow chart on how to prepare a risk assessment pursuant to these guidelines is provided in section 5 – ‘Consumer products’ mean non-food consumer products throughout these guidelines.
Det er ikke meningen, at disse retningslinjer skal træde i stedet for andre retningslinjer, som kan omhandle meget specifikke produkter, eller som specifikt er udstukket i lovgivningen, f.eks. inden for kemikalier, kosmetiske midler, lægemidler eller medicinsk udstyr.
These guidelines do not set out to replace other guidelines that may address very specific products or may be specifically provided for in legislation, such as in the area of chemicals, cosmetics, pharmaceuticals or medical devices.
Det anbefales på det kraftigste at anvende disse specifikke retningslinjer, fordi de er skræddersyede, men det vil altid være op til den enkelte risikoanalytiker at afgøre, hvordan risikoen ved et produkt bedst vurderes.
It is highly recommended to use this specific guidance, since it is tailor-made, but it will always be for the risk assessor to decide how best to assess the risks of a product.
Det er heller ikke tanken, at producenterne skal anvende disse retningslinjer »blot for at undgå alvorlige risici«, når de udtænker og fremstiller produkter.
Nor are these guidelines to be used by manufacturers ‘just to avoid serious risks’ when designing and manufacturing products.
Forbrugerprodukter skal være sikre, og disse retningslinjer har til formål at gøre det nemmere for myndighederne at identificere alvorlige risici i tilfælde, hvor et produkt — til trods for at producenten har gjort sit bedste — ikke er sikkert.
Consumer products have to be safe, and these guidelines aim at helping authorities to identify serious risks when, despite the best efforts of the manufacturer, a product is not safe.
Ved risiko forstås almindeligvis noget, der udgør en trussel mod menneskers helbred eller endog deres liv, eller som kan forårsage væsentlig materiel skade.
Risk is generally understood as something that threatens the health or even the lives of people, or that may cause considerable material damage.
Desuagtet løber mennesker risici i bevidsthed om de potentielle skader, fordi skaden ikke altid sker.
Nevertheless, people take risks while being aware of the possible damage, because the damage does not always happen.
At kravle op ad en stige er altid forbundet med muligheden for at falde ned og komme til skade.
Climbing a ladder always includes the possibility of falling off and injuring oneself.
At »falde ned« er derfor »indbygget i stigen«; det er en integrerende del af det at bruge en stige og kan ikke udelukkes.
‘Falling off’ is therefore ‘built into the ladder’; it is an intrinsic part of using a ladder and cannot be excluded.
At »falde ned« kaldes derfor den iboende fare ved en stige.
‘Falling off’ is thus called the intrinsic hazard of a ladder.
Denne fare giver sig imidlertid ikke altid udslag i en konkret hændelse, idet mange mennesker bruger stiger uden at falde ned og komme til skade.
This hazard, however, does not always materialise, since many people climb ladders without falling off and injuring themselves.
Deraf kan man udlede, at der er en vis mulighed (eller sandsynlighed), men ikke nogen sikkerhed for, at den iboende fare giver sig udslag i en konkret hændelse.
This suggests that there is a certain likelihood (or probability), but no certainty, of the intrinsic hazard materialising.
Mens farer altid er til stede, kan sandsynligheden for, at faren giver sig udslag i en konkret hændelse, begrænses til et minimum, f.eks. ved at den person, der kravler op ad stigen, udviser forsigtighed.
Whereas the hazard always exists, the probability of it materialising can be minimised, for example by the person climbing the ladder being careful.
At anvende et rensemiddel, der indeholder natriumhydroxid, til at skabe gennemløb i tilstoppede afløb er altid forbundet med muligheden for meget alvorlige hudskader, hvis produktet kommer i kontakt med huden, eller endog permanent blindhed, hvis brugeren får dråber af produktet i øjet.
Using a household cleaner with sodium hydroxide to free blocked sewage water pipes always entails the possibility of very severe damage to the skin, if the product comes into contact with skin, or even of permanent blindness if drops of the product get into the eye.
Dette skyldes, at natriumhydroxid er et meget ætsende stof, og rensemidlet rummer derfor en iboende fare.
This is because sodium hydroxide is very corrosive, meaning that the cleaner is intrinsically hazardous.
Ved en korrekt anvendelse af rensemidlet giver faren sig imidlertid ikke altid udslag i en konkret hændelse.
Nevertheless, when the cleaner is handled properly, the hazard does not materialise.
Korrekt anvendelse kan omfatte brug af gummihandsker og beskyttelsesbriller.
Proper handling may include wearing plastic gloves and protective glasses.
Derved beskyttes hud og øjne, og sandsynligheden for skader begrænses væsentligt.
Skin and eyes are then protected, and the probability of damage is much reduced.
Risiko er således kombinationen af henholdsvis alvorligheden af og sandsynligheden for de potentielle skader.
Risk is thus the combination of the severity of possible damage to the consumer and the probability that this damage should occur.
Risikoen bestemmes i tre trin:
It takes three steps to determine the risk:
Der forudses et skadesscenarie, hvori et givent produkts iboende fare giver sig udslag i, at forbrugeren (jf. skema 1), kommer til skade.
Anticipate an injury scenario in which the intrinsic product hazard harms the consumer (see table 1).
Det fastlægges, hvor alvorlige forbrugerens skader er.
Determine how severe the consumer’s injury is.
En målestok i forbindelse med måling af produktets iboende fare er alvorligheden af de skadelige virkninger, produktet kan have for en forbrugers sundhed.
A yardstick for quantifying the intrinsic product hazard is the extent of the adverse effect that it can cause to the health of a consumer.
Risikoanalytikeren forudser derfor et »skadesscenarie«, som trin for trin beskriver, hvordan faren resulterer i den pågældende skade hos forbrugeren (jf. skema 2).
The risk assessor therefore anticipates an ‘injury scenario’ that describes step by step how the hazard leads to the injury of a consumer (see table 2).
Med skadesscenariet beskrives kort sagt den ulykke, forbrugeren har med det pågældende produkt, og alvorligheden af forbrugerens skader som følge af ulykken.
In short, the injury scenario describes the accident that the consumer has with the product in question, and the severity of the consumer’s injury caused by that accident.
Alvorligheden af en personskade kan variere afhængigt af faren ved produktet, måden, produktet anvendes på af forbrugeren, typen af forbruger, der anvender produktet, og meget andet (jf. afsnit 3).
An injury can vary in severity, depending on the hazard of the product, on the way the product is used by the consumer, on the type of consumer who uses the product, and much more (see section 3).
Jo alvorligere skaden er, desto alvorligere er faren, der resulterede i den, og vice versa.
The more severe the injury, the more severe the hazard that caused it, and vice versa.
»Alvorligheden af skaden« er derfor et redskab til at måle faren.
The ‘severity of the injury’ is therefore a means of quantifying the hazard.
I disse retningslinjer opereres der med fire alvorlighedsgrader — fra skader, efter hvilke helbredstilstanden normalt er 100 % genoprettelig, til meget alvorlige skader, der fører til varig invaliditet på over godt 10 % eller endog dødsfald (jf. skema 3).
These guidelines propose 4 levels of severity, from injuries that are normally completely reversible to very serious injuries that cause more than approximately 10 % of permanent disability or even death (see table 3).
Sandsynligheden for, at forbrugeren i praksis kommer til skade som følge af produktets iboende fare, bestemmes.
Determine the probability of the consumer being injured in practice by the intrinsic product hazard.
Skadesscenariet beskriver, hvordan faren resulterer i skader hos forbrugeren, men der er kun en vis sandsynlighed for, at scenariet bliver til virkelighed.
While the injury scenario describes how the consumer is injured by the hazard, the scenario only happens with a certain probability.
Sandsynligheden kan udtrykkes som en procentdel/brøkdel, f.eks. »> 50 %« eller »> 1/1000« (jf. skema 4, venstre side).
The probability can be expressed as a fraction, such as ‘> 50 %’ or ‘> 1/1000’ (see left-hand side of table 4).
Risikoen beregnes ved at kombinere faren (udtrykt som skadens alvorlighed) og sandsynligheden (udtrykt som en procentdel/brøkdel).
Combine the hazard (in terms of severity of the injury) with the probability (in terms of a fraction) to obtain the risk.
Denne kombination kan foretages ved at aflæse begge værdier i det relevante skema (jf. skema 4); i skemaet angives risikoniveauet som »alvorlig«, »høj«, »middel« og »lav« risiko.
This combination can be made by looking up both values in the appropriate table (see table 4); the table will provide the level of risk in terms of ‘serious’, ‘high’, ‘medium’ and ‘low’ risk.
Når der kan forudses flere forskellige skadesscenarier, bestemmes risikoen for hvert af de pågældende scenarier, idet den højeste risiko angives som »den faktiske risiko« ved produktet.
Where different injury scenarios are foreseeable, the risk for each of those scenarios should be determined the highest risk being labelled as ‘the risk’ of the product.
Den højeste risiko er normalt af største betydning, fordi kun foranstaltninger tilrettelagt efter den højeste risiko gør det muligt at sikre et højt beskyttelsesniveau.
The highest risk is normally crucial because only action on the highest risk can effectively provide a high level of protection.
På den anden side kan en identificeret risiko være lavere end den højeste risiko, men alligevel nødvendiggøre særlige risikoreducerende foranstaltninger.
On the other hand, an identified risk may be lower than the highest risk, but require specific risk reduction action.
Det er i givet fald vigtigt også at træffe foranstaltninger mod denne risiko, således at alle risici begrænses effektivt.
It is then important also to take measures against that risk so that all risks are effectively reduced.
Når ovenstående trin er fuldendt, er risikovurderingen i det store og hele tilendebragt.
Once the above steps have been carried out, the risk assessment is basically complete.
I slutningen af afsnit 5 findes et flow-chart over opbygningen af en risikovurdering.
A flow chart on building a risk assessment is at the end of section 5.
Indhent oplysninger
Seek information
Som det fremgår af ovenstående eksempler, er det på hvert af de beskrevne trin i en risikovurdering nødvendigt at forudse, hvad der vil kunne ske, og hvor sandsynligt det er, at det faktisk sker. Dette skyldes, at produktet, der er genstand for vurderingen, normalt ikke vil have været årsag til en ulykke, og at risikoen derfor (endnu) ikke vil have givet sig udslag i en konkret hændelse.
As can be seen from the above examples, each of the above steps of a risk assessment requires anticipation of what might happen and how likely it is to happen, since the product under consideration will normally not have caused an accident, and thus the risk will not have materialised (yet).
Tidligere erfaringer med lignende produkter vil være nyttige i den forbindelse, og det samme gælder diverse andre oplysninger om produktet, f.eks. om udformning, mekanisk stabilitet, kemisk sammensætning, virkemåde, brugsanvisning (herunder evt. risikohåndteringsvejledning), målgruppe (og forbrugertyper, som produktet ikke er bestemt for), afprøvningsrapporter, ulykkesstatistikker og EU's database over personskader (IDB) [27], samt oplysninger om klager fra forbrugerne, om forskellige forbrugeres adfærd i forbindelse med anvendelse af produktet og om tilfælde af tilbagekaldelse af produktet.
Previous experience with similar products will help in this exercise, as will any other information about the product, such as design, mechanical stability, chemical composition, operation, instructions for use, including possible risk management advice, type of consumers it is intended for (and those for which it is not), test reports, accident statistics, the EU Injury Database (IDB) [27], information about consumer complaints, about the behaviour of different consumers when they are using the product, and about product recalls.
Også produktkrav, der er fastsat i lovgivningen, i produktstandarder eller i tjeklister (som f.eks. i ISO 14121: Maskinsikkerhed — Risikovurdering), kan være nyttige kilder til information.
Product requirements laid down in legislation, in product standards or in checklists (such as in ISO 14121: Safety of machinery – Risk assessment) can also be useful sources of information.
De produkter, der skal vurderes, kan imidlertid være meget specielle, og nævnte kilder vil derfor ikke nødvendigvis give de nødvendige oplysninger.
Nevertheless, the products to be assessed may be quite specific and thus these sources may not contain the information required.
De indsamlede oplysninger kan desuden være ufuldstændige, indbyrdes modstridende eller ikke 100 % pålidelige.
The information collected may also be incomplete, inconsistent, or not fully plausible.
Dette vil især kunne være tilfældet med ulykkesstatistikker, hvor kun produktkategorien er registreret.
This may be the case in particular for accident statistics, when only the product category is registered.
Det, at der kun er registreret få eller slet ingen ulykker, eller at der ikke har været tale om alvorlige ulykker, er ikke tilstrækkeligt grundlag for at formode, at risikoen er lav.
The absence of an accident history, a small number of accidents or low severity of accidents should not be taken as a presumption of low risk.
Også produktspecifikke statistikker skal anvendes med betydelige forbehold, eftersom produktet — såvel dets udformning som dets sammensætning — kan have ændret sig med tiden.
Product-specific statistics also have to be viewed with great care, since the product may have changed over time, be it in design or composition.
Oplysningerne skal altid vurderes med et kritisk øje.
The information must always be critically assessed.