natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ved brev af 24. januar 2003 oplyste Kommissionen Italien om sin beslutning om at indlede proceduren i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 2, nu EUF-traktatens artikel 108, stk. 2, med hensyn til den pågældende støtte [4].
The Commission informed Italy by letter of 24 January 2003 that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 88(2) of the EC Treaty, now Article 108(2) of the TFEU, in respect of the aid in question [4].
Klageren blev oplyst herom ved brev af 29. januar 2003.
By letter of 29 January 2003, the complainant was informed accordingly.
Da klageren endnu ikke havde modtaget det pågældende brev, sendte han en påmindelse til Kommissionen ved brev af 10. februar 2003.
Having not yet received the abovementioned letter, the complainant sent the Commission a reminder by letter of 10 February 2003.
Som opfølgning på meddelelsen til de italienske myndigheder om indledning af proceduren, sendte WAM SpA straks et brev til Kommissionen (brev af 10. februar 2003).
Further to the communication to the Italian authorities, concerning the opening of the procedure, WAM SpA immediately sent a letter to the Commission (letter of 10 February 2003).
Ved brev af 27. februar 2003 anmodede Italien om, at fristen på 15 dage til at fremsætte bemærkninger om fortrolighed, som fastsat i Kommissionens beslutning, blev udsat til den 7. marts.
By letter of 27 February 2003, Italy asked for an extension, until 7 March 2003, of the fifteen-day deadline for presentation of observations on confidentiality, as laid down in the Commission’s decision.
Ved brev af 10. marts 2003 anmodede Italien Kommissionen om ikke at offentliggøre beslutningen, da modtageren var villig til at tilbagebetale støtten, hvilket WAM SpA havde meddelt Kommissionen direkte ved brev af 13. marts 2003.
By letter of 10 March 2003, Italy asked the Commission not to publish the decision, given the willingness of the beneficiary to repay the aid, as also stated by WAM SpA itself in a letter of 13 March 2003 sent directly to the Commission.
Ved brev af 18. marts 2003 meddelte Kommissionen, at det for at undgå offentliggørelse var nødvendigt at træffe en endelig beslutning om lukning af sagen, hvilket forudsatte fremlæggelse af bevis for, at de to støtterater med tillæg af renter, beregnet efter en metode, som er godkendt af Kommissionen, rent faktisk var blevet tilbagebetalt.
By letter of 18 March 2003, the Commission pointed out that, in order to avoid publication, a final decision closing the case was necessary, which was conditional on proof being submitted that the two tranches of aid, plus interest calculated in a way acceptable to the Commission, had actually been recovered.
Eftersom det beløb, den italienske regering foreslog i brev af 13. maj 2003, var betydelig lavere end Kommissionens første overslag over støttens subventionsækvivalent på grundlag af de oplysninger, der forelå ved indledningen af proceduren, underrettede Kommissionen ved brev af 22. maj 2003 de italienske myndigheder om, at det beløb, der var foreslået tilbagebetalt, ikke opfyldte kriterierne, og at offentliggørelsen derfor ville finde sted snarest.
As the amount proposed by the Italian Government, by letter of 13 May 2003, was significantly lower than the first estimate of the grant equivalent of the aid calculated by the Commission on the basis of the elements available at the time of the opening of the procedure, the Commission informed Italy, by letter of 22 May 2003 that, since the proposed amount to be repaid was considered not to satisfy its criteria, publication would go ahead shortly.
Ved brev af 13. juni 2003 udbad klageren sig oplysninger om offentliggørelsen af beslutningen.
By letter of 13 June 2003, the complainant asked for information about the publication of the decision.
Ved brev af 20. juni 2003 reagerede WAM SpA direkte på Kommissionens meddelelse til de italienske myndigheder om, at den havde offentliggjort beslutningen.
By letter of 20 June 2003, WAM SpA replied directly to the Commission’s communication to Italy to the effect that it had published the decision.
Kommissionen svarede ved brev af 11. juli 2003.
The Commission replied by letter of 11 July 2003.
Ved brev af 4. juli 2003 meddelte Morton Machine Company Limited, at virksomheden var blevet indstævnet for en italiensk ret af WAM SpA, som på sin side krævede erstatning, og spurgte Kommissionen, om den kunne udvirke, at denne stævning blev trukket tilbage.
By letter of 4 July 2003, Morton Machine Company Limited announced that it had been summoned to appear in an Italian court by WAM SpA, which in turn was claiming compensation, and asked the Commission whether it could arrange for the summons to be withdrawn.
Ved brev af 10. juli 2003 svarede Kommissionen på begge breve fra Morton Machine Company.
By letter of 10 July 2003, the Commission replied to the two abovementioned letters from Morton Machine Company.
Ved brev af 16. juli 2003 fremsatte interesserede tredjeparter deres bemærkninger, idet de anmodede om, at disse ville blive behandlet fortroligt.
By letter of 16 July 2003, interested third parties submitted comments and requested that they be kept confidential.
Den 23. juli 2003 fandt der et møde sted mellem Kommissionens tjenestegrene og de italienske myndigheder.
On 23 July 2003 a meeting took place between the Commission departments and the Italian authorities.
Ved brev af 21. august 2003 spurgte Morton Machine Company Limited, om der allerede var blevet truffet en endelig beslutning, og bad om at blive holdt løbende underrettet om situationens udvikling.
By letter of 21 August 2003, Morton Machine Company Limited asked whether a final decision had already been taken and asked to be kept informed of the situation.
Kommissionen svarede ved brev af 28. august 2003.
The Commission replied by letter of 28 August 2003.
Ved brev af 19. september 2003 sendte Italien Kommissionen sine bemærkninger til beslutningen om at indlede en formel undersøgelsesprocedure.
By letter of 19 September 2003, Italy submitted to the Commission its observations on the decision to open the formal investigation procedure.
Ved brev af 3. november 2003 meddelte Italien sine kommentarer til bemærkningerne fra interesserede tredjeparter.
By letter of 3 November 2003, Italy submitted its observations on third-party comments.
Som opfølgning af WAM SpA's erstatningskrav af 30. juli 2003, blev afslaget på aktindsigt bekræftet af Generalsekretariatet ved brev af 16. september 2003.
Further to the request for compensation submitted by WAM SpA of 30 July 2003, the refusal of access to the documents was confirmed by the Secretariat-General by letter of 16 September 2003.
Ved brev af 14. januar 2004 fremsendte Italien de dokumenter, der manglede i svaret af 19. september 2003.
The information missing from the reply of 19 September 2003 was provided by Italy by letter of 14 January 2004.
Den 19. maj 2004 vedtog Kommissionen en beslutning i henhold til artikel 7, stk. 3 og 5, i forordning (EF) nr. 659/1999 [5].
On 19 May 2004 the Commission adopted a decision under Article 7(3) and (5) of Regulation (EC) No 659/1999 [5].
Sagsbehandling for Retten i Første Instans og for Domstolen
Procedure before the Court of First Instance and the Court of Justice
Såvel WAM SpA som Italien indbragte Kommissionens beslutning af 19. maj 2004 for Retten i Første Instans.
Both WAM SpA and Italy appealed against the Commission Decision of 19 May 2004 before the Court of First Instance.
Retten i Første Instans forenede sagerne og afsagde den 6. september 2006 en dom, hvorved Kommissionens beslutning blev annulleret, idet Kommissionen havde undladt at give en tilstrækkelig begrundelse for, at støtten på baggrund af sagens omstændigheder ville kunne påvirke handelen og konkurrencen på det indre marked [6].
The Court of First Instance, having decided to join the cases, handed down its judgment on 6 September 2006 and overturned the Commission Decision on the grounds that it had failed to provide sufficient evidence that the aid was likely to affect trade and competition in the EU market, given the circumstances of the case [6].
Kommissionen ankede dommen fra Retten i Første Instans.
The Court of First Instance’s judgment was appealed against by the Commission.
Den 30. april 2009 afviste Domstolen Kommissionens anke [7].
On 30 April 2009 the Court of Justice dismissed the Commission’s appeal [7].
WAM SpA er et selskab i henhold til italiensk ret med hjemsted i Cavezzo, Italien.
WAM SpA is a company under Italian law with its registered office in Cavezzo, Italy.
I undersøgelsesperioden — fra 1995 til 2000 — beskæftigede selskabet sig med produktion af og handel med snegletransportører og fødere, støvfiltre og ventiler til industrianlæg.
During the relevant period between 1995 and 2000 it was active in the market for the production and marketing of screw conveyors and feeders, dust collectors and valves for industrial plants.
På disse markeder er antallet af producenter med hjemsted i EU stort.
There are numerous EU producers in this market.
WAM SpA skulle især inden for støvfiltre klare sig over for en række større konkurrerende producenter i EU med avancerede teknologier og en veludviklet salgsorganisation [8].
In the dust collectors market in particular, WAM SpA had a number of larger EU competitors with advanced technology and a well-developed commercial structure [8].
I 1995 blev der oprettet en filial i Kina, i den første tid som et joint venture sammen med en lokal partner og senere, fra 1998, som en 100 % ejet filial tilhørende WAM SpA [11].
In 1995 a Chinese subsidiary was established which was run first as a joint venture with a local partner and, from 1998 as a wholly owned subsidiary of WAM SpA [11].
I undersøgelsesperioden havde WAM SpA også 84 % af aktiekapitalen i »WAM Engineering Ltd«, et selskab i henhold til engelsk ret med hjemsted i Tewkesbury i Det Forenede Kongerige.
In the period in question, WAM SpA also held 84 % of the shares in ‘WAM Engineering Ltd’, a company under English law with its registered office in Tewkesbury, United Kingdom.
Det markedssegment, som WAM Engineering Ltd arbejdede i, var projektering, produktion og salg af industrielle blandemaskiner, fortrinsvis til brug i levnedsmiddelindustrien, den kemiske og farmaceutiske industri og i miljøindustrien.
The market segment in which WAM Engineering Ltd was active was the design, manufacture and sale of industrial mixing machinery used mainly in the food, chemical, pharmaceutical and environmental industries.
Klageren henviste til den prispolitik, der blev praktiseret af WAM Engineering Ltd i Det Forenede Kongerige, og hævdede, at virksomheden var i stand til at tilbyde de samme produkter (industrielle blandemaskiner), som også han producerede og markedsførte, til ca. en tredjedel af hans priser — et tal, som efter hans opfattelse knap nok svarede til omkostningerne ved de nødvendige råmaterialer til produktion af de pågældende maskiner — efter hans mening takket være finansiering fra den italienske regering, som navnlig blev ydet i henhold til lov nr. 394 af 29. juli 1981 (i det følgende benævnt: lov nr. 394/81)
With reference to the pricing policy of WAM Engineering Ltd in the United Kingdom, the complainant argued that WAM was able to offer the same products (industrial mixing machinery) that the complainant’s company manufactured and marketed for about one third of the price – a figure which the complainant claimed would barely cover the raw materials needed to manufacture the machines, thanks – in its view – to Italian Government funding, in particular funding under Law No 394/81.
I henhold til klageren blev der inden for rammerne af lov nr. 394/81 bevilget WAM Engineering Ltd finansiel støtte til programmer med det formål at trænge ind på markederne i lande uden for Den Europæiske Union.
According to the complainant, WAM Engineering Ltd was granted financial support for market penetration programmes in non-EU countries under Law No 394/81.
Lov nr. 394/81 skulle især støtte italienske virksomheder, som agtede at etablere en filial i udlandet i form af et repræsentationskontor, en salgsafdeling eller et lager.
In particular, Law No 394/81 allegedly provided support to Italian companies wishing to establish a subsidiary abroad, in the form of representative offices, sales branches and warehouses.
De italienske myndigheder har bekræftet, at de i 1995 ydede WAM SpA støtte i form af lavtforrentede lån for et beløb på 2281450000 LIT (svarende til ca. 1,18 mio. EUR) til projekter i Japan, Sydkorea og Taiwan.
The Italian authorities confirmed the granting of aid in the form of subsidised loans amounting to ITL 2281450000 (approx. EUR 1,8 million) to WAM SpA in 1995 for projects in Japan, South Korea and Taiwan.
I henhold til de italienske myndigheder blev der rent faktisk ydet modtageren et lavtforrentet lån på 1358505421 italienske lire (svarende til ca. 0,7 mio. EUR), eftersom de planlagte projekter i Korea og Taiwan ikke blev gennemført som følge af den økonomiske krise i de pågældende lande.
According to the Italian authorities, the beneficiary was actually granted a subsidised loan of ITL 1358505421 (approx. EUR 0,7 million) as the planned projects in Korea and Taiwan were not implemented due to the economic crisis in those countries.
Det lavtforrentede lån dækkede 85 % af de støtteberettigede omkostninger.
The subsidised loan covered 85 % of the eligible expenditure.
Rentetilskuddet kunne komme op på 60 % af referencerentesatsen.
The interest-rate subsidy could amount to up to 60 % of the reference rate.
Lånet skulle tilbagebetales lineært på fem år i lige store halvårlige rater, idet der skulle betales renter af det til enhver tid resterende lånebeløb.
The loan was to be repaid in five years, on a straight-line basis and in equal half yearly amounts, with interest payable on the outstanding balance.
Der var fastsat en afdragsfri periode på to år.
A grace period of two years was envisaged.
Den nedsatte rente på det specifikke lån (4,4 %) blev beregnet i forhold til en markedsrente på 11 %.
The subsidised interest rate of the specific loan (equal to 4,4 %) was calculated with reference to a market rate of 11 %.
I lyset af ovenstående og på grundlag af de oplysninger, der forelå ved indledningen af proceduren, blev støtteintensiteten anslået til 16,38 % i bruttosubventionsækvivalent, hvilket svarer til støtte på 222523 mio. LIT (ca. 115000 EUR).
In the light of the above and on the basis of the information available at the time of the opening of the procedure, the aid intensity seemed to be equivalent to 16,38 % gross grant equivalent (gge) which would have resulted in aid of ITL 222523000 (approx. EUR 0,115 million).
De støtteberettigede omkostninger i forbindelse med denne støtte er opdelt i to kategorier, nemlig udgifter til med permanente strukturer i udlandet og udgifter til salgsfremstød.
The eligible costs of this aid have been divided into two categories: costs related to permanent structures abroad and trade promotion costs.
Der var tale om følgende udgifter, udtrykt i millioner italienske lire:
The following costs, expressed in ITL million, were taken into account:
(mio. LIT)
(million ITL)
STØTTEBERETTIGEDE OMKOSTNINGER
ELIGIBLE COSTS
BEVILGEDE LÅN
LOANS GRANTED
Leje, forsikringer, faciliteter
Rent, insurance, miscellaneous facilities
Driftsudgifter (dvs. personale, indretning, udstyr til permanente strukturer)
Operating costs (in particular personnel, fittings, equipment for permanent structures)
Udstillingsmodeller
Display models
Rejser i forbindelse med arbejdet
Business trips
Ved brev af 21. maj 2002 erklærede de italienske myndigheder endvidere som svar på en anmodning om oplysninger fra Kommissionen, at WAM SpA den 9. november 2000 havde fået endnu et lavtforrentet lån på 1940579808 italienske lire (svarende til ca. 1 mio. EUR) i henhold til den samme ordning.
Moreover, by letter of 21 May 2002, the Italian authorities, in response to a request for information from the Commission, stated that WAM SpA was granted another subsidised loan of ITL 1940579808 (approx. EUR 1 million) under the same scheme on 9 November 2000.
Ved indledningen af proceduren havde Kommissionen ingen præcise oplysninger om denne supplerende støtte.
The Commission was not aware, at the time of the opening of the procedure, of any other details concerning this additional aid.
Støtte til WAM SpA i 1995
Aid granted to WAM SpA in 1995
De italienske myndigheder fremførte i deres brev af 21. maj 2002, at den støtte, der blev givet til WAM SpA i 1995 i henhold til lov nr. 394/81, lå langt under de minimis-loftet, og at støttemodtageren ikke havde modtaget anden de minimis-støtte i den pågældende treårige periode.
The Italian authorities maintained in their letter of 21 May 2002 that the aid granted to WAM SpA in 1995 under Law No 394/81 was significantly below the de minimis threshold and that no other de minimis aid had been granted to the same beneficiary over the same three-year period.
Kommissionen påpegede, at de fleste af de støtteberettigede omkostninger, der blev medtaget ved beregningen af den specifikke støtte til WAM SpA i 1995, såsom udgifter til leje, forsikring og faciliteter samt driftsudgifter (især til personale, indretning og udstyr) i forbindelse med et permanent hovedsæde i udlandet, kunne betragtes som støtte til etablering og drift af et distributionsnet.
The Commission pointed out that most of the eligible costs taken into account for the specific aid granted to WAM SpA in 1995, such as rent, insurance, miscellaneous facilities and operating costs (in particular for staff, fittings and equipment) in connection with a permanent place of business abroad, could have been considered aid for the establishment and operation of a distribution network.
Analogt burde udgifterne til konsulenttjenester i forbindelse med de permanente repræsentationer i udlandet, reklame og rejser i tilknytning til arbejdet efter Kommissionens opfattelse være opført som løbende udgifter i forbindelse med eksporten.
Likewise, in the Commission’s opinion, costs for consultancy services related to permanent structures abroad, advertising and business trips should have been classified as current expenditure relating to export activities.
I sin beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure fastslog Kommissionen som omhandlet i sidste afsnit af Kommissionens meddelelse om fastlæggelse af reglerne for vurdering af ulovlig statsstøtte [12], at den i tilfælde, hvor retningslinjerne på beslutningstidspunktet er erstattet af en forordning, finder, at det er forordningens bestemmelser, som gælder, såfremt disse er gunstigere end retningslinjernes.
In the decision to open the formal investigation procedure, the Commission stated that, pursuant to the last paragraph of the Commission notice on the determination of the applicable rules for the assessment of unlawful State aid [12], where, at the time of a decision, guidelines have been replaced by a regulation, the Commission considers that the rules set out in the regulation have to be applied to the extent that they are more favourable than those set out in the guidelines.
Derfor bemærkede Kommissionen i sin beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure, at det for så vidt angår de minimis-støtten, principielt er reglerne i Kommissionens forordning (EF) nr. 69/2001 af 12. januar 2001 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på de minimis-støtte, der skal anvendes [13] (i det følgende benævnt: forordning (EF) nr. 69/2001).
Accordingly, the Commission noted in the decision to open the formal investigation procedure that as regards de minimis aid, the rules of Commission Regulation (EC) No 69/2001 of 12 January 2001 on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to de minimis aid [13] (hereinafter: Regulation (EC) No 69/2001) in principle had to be applied.
Kommissionens forordning (EF) nr. 69/2001 gælder imidlertid ikke støtte til eksportrelaterede aktiviteter, dvs. støtte, der er direkte knyttet til de eksporterede mængder, som f.eks. til etablering og drift af et distributionsnet eller til andre løbende udgifter i forbindelse med eksportvirksomhed, jf. artikel 1, litra a).
However, Regulation (EC) No 69/2001 did not apply to aid for export-related activities, that is, aid directly linked to the quantities exported as well as to the establishment and operation of a distribution network or to other current expenditure linked to export activities, as provided in Article 1(a).
Med hensyn til, hvorvidt den foreliggende støtte opfylder de relevante de minimis-regler, skal det bemærkes, at Kommissionen i sin beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure fastslog, at Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til små og mellemstore virksomheder fra 1992 [14] (i det følgende benævnt: rammebestemmelserne for SMV'er fra 1992) ikke eksplicit udelukkede eksportstøtte, men fastsatte et loft for støtten på 50000 ECU.
As regards the compliance of the aid in question with the relevant de minimis rules, it must be noted that the Commission stated in the decision to open the formal investigation procedure that the 1992 Community guidelines on State aid for SMEs [14] (hereinafter: the 1992 SME guidelines) did not explicitly exclude export aid but set a lower threshold for de minimis aid of ECU 50000.
På baggrund af ovenstående gav Kommissionen i sin beslutning om at indlede en formel undersøgelsesprocedure udtryk for tvivl om, hvorvidt støtten til WAM SpA i 1995 i henhold til lov nr. 394/81 kunne betragtes som værende i overensstemmelse med nogen relevant de minimis-regel.
In the light of the above, the Commission expressed doubts in the decision to open the formal investigation procedure as to whether the aid granted to WAM SpA in 1995 under Law No 394/81 could be considered to comply with any relevant de minimis rule.
Efter en foreløbig undersøgelse nærede Kommissionen endvidere alvorlig tvivl om, hvorvidt støtte til WAM kunne betragtes som forenelig med EF-traktaten, nu EUF-traktaten, i henhold til nogen bestemmelse.
Furthermore, in the light of a preliminary examination, the Commission had serious doubts whether the aid to WAM SpA could be declared compatible with the EC Treaty (now the TFEU) on the basis of any provision.
Støtte til WAM SpA i 2000
Aid granted to WAM SpA in 2000
Derfor var Kommissionen i denne fase af proceduren ikke i stand til at vurdere den specifikke støtte præcist.
Accordingly, the Commission was not able at that stage of the procedure to assess the specific aid in depth.
Kommissionen udtrykte dog tvivl om, hvorvidt denne støtte — der havde samme formål og blev ydet på samme juridiske grundlag som støtten i 1995 — kunne betragtes som værende i overensstemmelse med bestemmelserne i den daværende EF-traktat, nu EUF-traktaten, på grundlag af nogen relevante bestemmelser.
However, given that it served the same purpose and was granted on the same legal basis as the aid granted in 1995, it doubted whether the aid could be deemed to be in compliance with any of the relevant provisions of the EC Treaty (now the TFEU).
De italienske myndigheder påpegede endvidere i deres brev af 24. oktober 2002, at der aldrig var ydet støtte direkte til »WAM Engineering«, og at der ikke fandtes noget selskab registreret under dette navn i det italienske selskabsregister.
The Italian authorities also pointed out, in their letter of 24 October 2002, that no aid had ever been granted directly to ‘WAM Engineering’ and that there was no undertaking registered as such in the Italian business register.