natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/78/EU
Directive 2010/78/EU of the European Parliament and of the Council
om ændring af direktiv 98/26/EF, 2002/87/EF, 2003/6/EF, 2003/41/EF, 2003/71/EF, 2004/39/EF, 2004/109/EF, 2005/60/EF, 2006/48/EF, 2006/49/EF og 2009/65/EF for så vidt angår de beføjelser, der er tillagt Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed), Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger) og Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed)
amending Directives 98/26/EC, 2002/87/EC, 2003/6/EC, 2003/41/EC, 2003/71/EC, 2004/39/EC, 2004/109/EC, 2005/60/EC, 2006/48/EC, 2006/49/EC and 2009/65/EC in respect of the powers of the European Supervisory Authority (European Banking Authority), the European Supervisory Authority (European Insurance and Occupational Pensions Authority) and the European Supervisory Authority (European Securities and Markets Authority)
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 50, artikel 53, stk. 1 og artikel 62 og 114,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 50, Article 53(1) and Articles 62 and 114 thereof,
Finanskrisen i 2007 og 2008 afslørede væsentlige mangler ved finansielle tilsyn, både i bestemte tilfælde og i det finansielle system som helhed.
The financial crisis in 2007 and 2008 exposed important shortcomings in financial supervision, both in particular cases and in relation to the financial system as a whole.
De nationalt baserede tilsynsmodeller har ikke været tilpasset den nuværende situation med finansiel globalisering og de integrerede og indbyrdes sammenhængende finansielle markeder i Europa, hvor mange finansielle institutioner driver forretning på tværs af grænserne.
Nationally based supervisory models have lagged behind financial globalisation and the integrated and interconnected reality of European financial markets, in which many financial institutions operate across borders.
Krisen afslørede mangler inden for samarbejde, koordinering, konsekvent anvendelse af EU-retten og tilliden mellem de nationale kompetente myndigheder.
The crisis exposed shortcomings in the areas of cooperation, coordination, consistent application of Union law and trust between national competent authorities.
I flere beslutninger før og under finanskrisen har Europa-Parlamentet opfordret til at gå i retning af et mere integreret europæisk tilsyn for at sikre reelt lige vilkår for alle aktører på EU-plan, og afspejle de finansielle markeders voksende integration i EU (i sine beslutninger af 13. april 2000 om meddelelse fra Kommissionen om etablering af en ramme for finansielle tjenesteydelser: en handlingsplan, af 21. november 2002 om tilsyn med finansielle institutioner, af 11. juli 2007 om politikken for finansielle tjenesteydelser (2005-2010) — hvidbog, af 23. september 2008 med henstillinger til Kommissionen om hedgefonde og private equity og af 9. oktober 2008 med henstillinger til Kommissionen om Lamfalussyopfølgningen: den fremtidige tilsynsstruktur samt i sine holdninger af 22. april 2009 om det ændrede forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om adgang til og udøvelse af forsikrings- og genforsikringsvirksomhed (Solvens II) og af 23. april 2009 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om kreditvurderingsbureauer).
In several resolutions before and during the financial crisis, the European Parliament has called for a move towards more integrated European supervision, in order to ensure a true level playing field for all actors at Union level and reflect the increasing integration of financial markets in the Union (in its resolutions of 13 April 2000 on the Commission communication on implementing the framework for financial markets: Action Plan, of 21 November 2002 on prudential supervision rules in the European Union, of 11 July 2007 on financial services policy (2005 to 2010) – White Paper, of 23 September 2008 with recommendations to the Commission on hedge funds and private equity, and of 9 October 2008 with recommendations to the Commission on Lamfalussy follow-up: future structure of supervision, and in its positions of 22 April 2009 on the amended proposal for a directive of the European Parliament and of the Council on the taking-up and pursuit of the business of Insurance and Reinsurance (Solvency II) and of 23 April 2009 on the proposal for a regulation of the European Parliament and of the Council on Credit Rating Agencies).
I november 2008 gav Kommissionen en højniveaugruppe med Jacques de Larosière som formand mandat til at fremsætte anbefalinger om, hvordan de europæiske tilsynsordninger kan styrkes for at forbedre beskyttelsen af borgerne og genoprette tilliden til det finansielle system.
In November 2008, the Commission mandated a High-Level Group chaired by Jacques de Larosière to make recommendations on how to strengthen European supervisory arrangements with a view to better protecting the citizen and rebuilding trust in the financial system.
I sin endelige rapport (de Larosière-rapporten), som blev fremlagt den 25. februar 2009 anbefalede højniveaugruppen, at tilsynssystemet styrkes for at nedsætte risikoen for og omfanget af kommende finanskriser.
In its final report presented on 25 February 2009 (the ‘de Larosière Report’), the High-Level Group recommended that the supervisory framework be strengthened to reduce the risk and severity of future financial crises.
Den anbefalede at indføre omfattende reformer af strukturen i tilsynet med Unionens finanssektor.
It recommended far-reaching reforms to the supervisory structure of the financial sector within the Union.
De Larosière-rapporten anbefalede endvidere, at der oprettes et europæisk finanstilsynssystem (ESFS), der omfatter tre europæiske tilsynsmyndigheder (ESA'er) - én myndighed for hver af bank-, værdipapir-, forsikrings- og arbejdsmarkedspensionsordningssektorerne samt et europæisk råd for systemiske risici.
The de Larosière Report also recommended that a European System of Financial Supervisors (ESFS) be created, comprising three European Supervisory Authorities (ESA) – one for each of the banking, the securities and the insurance and occupational pensions sectors – and a European Systemic Risk Council.
I sin meddelelse af 4. marts 2009 om fremdrift i den europæiske genopretning foreslog Kommissionen at fremlægge et udkast til lovgivning om oprettelse af ESFS, og i sin meddelelse af 27. maj 2009 om finansielt tilsyn i Europa gjorde den nærmere rede for, hvordan dette nye tilsynssystem kan udformes.
In its Communication of 4 March 2009 entitled ‘Driving European Recovery’, the Commission proposed to put forward draft legislation creating the ESFS and in its Communication of 27 May 2009 entitled ‘European Financial Supervision’, it provided more details of the possible architecture of that new supervisory framework.
Det Europæiske Råd anbefalede i sine konklusioner fra mødet den 18. og 19. juni 2009, at der blev oprettet et europæisk finanstilsynssystem, der omfatter tre nye ESA'er.
In its conclusions following its meeting on 18 and 19 June 2009, the European Council recommended that a European System of Financial Supervisors, comprising three new ESA, be established.
Formålet med systemet bør være at opgradere kvaliteten af og konsekvensen i det nationale tilsyn, styrke det overordnede tilsyn med grænseoverskridende koncerner og fastlægge et fælles europæisk regelsæt, der gælder for alle finansielle institutioner på det indre marked.
The system should be aimed at upgrading the quality and consistency of national supervision, strengthening oversight of cross-border groups, establishing a European single rule book applicable to all financial institutions in the internal market.
Det understregede, at ESA'erne også bør have tilsynsbeføjelser over for kreditvurderingsbureauer, og opfordrede Kommissionen til at fremsætte konkrete forslag til, hvordan ESFS kan spille en vigtig rolle i krisesituationer.
It emphasised that the ESA should also have supervisory powers for credit rating agencies and invited the Commission to prepare concrete proposals on how the ESFS could play a strong role in crisis situations.
Den 23. september 2009 vedtog Kommissionen forslag til tre forordninger om oprettelse af ESFS, herunder om oprettelse af de tre ESA'er.
On 23 September 2009, the Commission adopted proposals for three regulations establishing the ESFS including the creation of the three ESA.
For at ESFS kan fungere effektivt, er det nødvendigt at foretage ændringer i EU-retsakter inden for de tre ESA'ers aktivitetsområde.
In order for the ESFS to work effectively, changes to legal acts of the Union in the field of operation of the three ESA are necessary.
De pågældende ændringer vedrører fastlæggelsen af omfanget af visse af ESA'ers beføjelser, integration af visse beføjelser oprettet ved EU-retsakter og ændringer, som skal sikre ESA'ernes gnidningsfrie og effektive virkemåde i forbindelse med ESFS.
Such changes concern the definition of the scope of certain powers of the ESA, the integration of certain powers established in legal acts of the Union, and amendments to ensure a smooth and effective functioning of the ESA in the context of the ESFS.
Oprettelsen af de tre ESA'er bør følges op med udarbejdelse af et fælles regelsæt, der sikrer konsekvent harmonisering og ensartet anvendelse og således bidrager til et mere effektivt indre marked.
The establishment of the three ESA should be accompanied by the development of a single rule book to ensure consistent harmonisation and uniform application and thus contribute to a more effective functioning of the internal market.
I henhold til forordningerne om oprettelse af ESFS kan ESA'erne udarbejde udkast til tekniske standarder på de områder, der specifikt er fastsat i den relevante lovgivning, som forelægges Kommissionen til vedtagelse i overensstemmelse med artikel 290 og 291 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) ved hjælp af delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter.
The regulations establishing the ESFS provide that, in the areas specifically set out in the relevant legislation, the ESA may develop draft technical standards, to be submitted to the Commission for adoption in accordance with Articles 290 and 291 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) by means of delegated or implementing acts.
Dette direktiv bør fastlægge et første sæt af sådanne områder, uden at dette berører tilføjelsen af yderligere områder i fremtiden.
This Directive should identify a first set of such areas and should be without prejudice to adding further areas in the future.
Den relevante lovgivning bør definere de områder inden for hvilke ESA'erne tillægges beføjelse til at udarbejde udkast til tekniske standarder, og hvordan disse standarder bør vedtages.
The relevant legislation should define those areas where the ESA are empowered to develop draft technical standards and how they should be adopted.
Den relevante lovgivning bør fastsætte elementer, vilkår og specifikationer i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF, når der er tale om delegerede retsakter.
The relevant legislation should lay down the elements, conditions and specifications as detailed in Article 290 TFEU in the case of delegated acts.
Der bør ved fastlæggelsen af områder for tekniske standarder findes en passende balance mellem udarbejdelse af et enkelt sæt harmoniserede regler og undgåelse af ubehørigt kompliceret regulering og håndhævelse.
The identification of areas for technical standards should strike an appropriate balance between building a single set of harmonised rules and avoiding unduly complicated regulation and enforcement.
Kun de områder bør udvælges, hvor konsekvente tekniske regler vil bidrage væsentligt og effektivt til opfyldelse af den relevante lovgivnings målsætninger, samtidig med at det sikres, at politiske beslutninger træffes af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen efter de sædvanlige procedurer.
The only areas selected should be those in which consistent technical rules will contribute significantly and effectively to the achievement of the objectives of the relevant legislation, while ensuring that policy decisions are taken by the European Parliament, the Council and the Commission in accordance with their usual procedures.
De tekniske standarder, der vedtages som delegerede retsakter, bør yderligere udvikle, specificere og fastlægge betingelserne for konsekvent harmonisering af de regler, der indgår i basisretsakter vedtaget af Europa-Parlamentet og Rådet, som supplerer eller ændrer visse ikke-væsentlige bestemmelser i den lovgivningsmæssige retsakt.
The technical standards adopted as delegated acts should further develop, specify and determine the conditions for consistent harmonisation of the rules included in basic instruments adopted by the European Parliament and the Council, supplementing or amending certain non-essential elements of the legislative act.
Tekniske standarder, der vedtages som gennemførelsesretsakter, bør fastsætte vilkårene for en ensartet gennemførelse af retligt bindende EU-retsakter.
The technical standards adopted as implementing acts should set conditions for the uniform application of legally binding Union acts.
Når der er tale om reguleringsmæssige tekniske standarder, er det hensigtsmæssigt at indføre den procedure, der er omhandlet i artikel 10 til 14 i henholdsvis Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed) [4], Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1094/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger) [5] og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed) [6].
In the case of regulatory technical standards it is appropriate to introduce the procedure provided for in Articles 10 to 14 of Regulation (EU) No 1093/2010 of the European Parliament and of the Council of 24 November 2010 establishing a European Supervisory Authority (European Banking Authority) [4], of Regulation (EU) No 1094/2010 of the European Parliament and of the Council of 24 November 2010 establishing a European Supervisory Authority (European Insurance and Occupational Pensions Authority) [5] and of Regulation (EU) No 1095/2010 of the European Parliament and of the Council of 24 November 2010 establishing a European Supervisory Authority (European Securities and Markets Authority) [6], respectively.
Gennemførelsesmæssige tekniske standarder bør vedtages efter proceduren i artikel 15 i henholdsvis forordning (EU) nr. 1093/2010, forordning (EU) nr. 1094/2010 og forordning (EU) nr. 1095/2010.
Implementing technical standards should be adopted in accordance with the procedure provided for in Article 15 of Regulation (EU) No 1093/2010, of Regulation (EU) No 1094/2010 and of Regulation (EU) No 1095/2010, respectively.
Kommissionen har beføjelse til at vedtage niveau 2-foranstaltninger på mange områder, og en lang række niveau 2-kommissionsforordninger og -direktiver er trådt i kraft.
The Commission is empowered to adopt level-2 measures in many areas, and a large number of level-2 Commission regulations and directives are in force.
I tilfælde hvor de reguleringsmæssige tekniske standarder er udarbejdet med henblik på videreudvikling, præcisering eller fastlæggelse af betingelserne for anvendelse af sådanne niveau 2-foranstaltninger, bør de først vedtages, når de relevante niveau 2-foranstaltninger er vedtaget, og bør være forenelige med den pågældende niveau 2-foranstaltning.
In cases where the regulatory technical standards are designed to further develop, specify or determine the conditions of application of such level-2 measures, they should be adopted only once the relevant level-2 measures have been adopted and should be compatible with that level-2 measure.
Tekniske standarder bør derfor give medlemsstaterne mulighed herfor på specifikke områder, når de pågældende lovgivningsmæssige retsakter indeholder bestemmelser om sådanne hensyn.
Technical standards should therefore allow Member States to do so in specific areas, when those legislative acts provide for such discretion.
Som fastlagt i forordningerne om oprettelse af ESFS bør ESA'erne, hvis det er hensigtsmæssigt, inden de forelægger tekniske standarder for Kommissionen, gennemføre åbne offentlige høringer herom og foretage en analyse af de potentielle omkostninger og fordele herved.
As set out in the regulations establishing the ESFS, before submitting the technical standards to the Commission, the ESA should, where appropriate, conduct open public consultations relating thereto and analyse the potential related costs and benefits.
Der bør være mulighed for, at tekniske standarder kan indeholde bestemmelser om overgangsforanstaltninger med hensigtsmæssige frister, hvis omkostningerne i forbindelse med en øjeblikkelig gennemførelse ville være for høje i forhold til fordelene herved.
It should be possible for technical standards to provide for transitional measures subject to adequate deadlines, if the costs of immediate implementation would be excessive compared to the benefits involved.
Forordningerne om oprettelse af ESFS indfører en mekanisme til bilæggelse af tvister mellem nationale kompetente myndigheder.
The regulations establishing the ESFS provide for a mechanism to settle disagreements between national competent authorities.
Er en kompetent myndighed uenig i en anden kompetent myndigheds tiltag eller mangel på tiltag — med hensyn til fremgangsmåde eller indhold — på områder fastlagt i EU-retsakter i medfør af forordning (EU) nr. 1093/2010, forordning (EU) nr. 1094/2010 og forordning (EU) nr. 1095/2010, hvor lovgivningen kræver samarbejde, koordinering eller fælles beslutningstagning mellem nationale kompetente myndigheder i flere medlemsstater, bør ESA'erne efter anmodning fra en eller flere af de berørte kompetente myndigheder kunne bistå disse myndigheder med at nå til enighed inden for den af ESA'erne fastsatte tidsfrist, som bør tage hensyn til eventuelle relevante frister i den relevante lovgivning samt til sagens kompleksitet og mere eller mindre hastende karakter.
Where a competent authority disagrees with the procedure or content of an action or inaction by another competent authority in areas specified in legal acts of the Union in accordance with Regulation (EU) No 1093/2010, Regulation (EU) No 1094/2010 and Regulation (EU) No 1095/2010, where the relevant legislation requires cooperation, coordination or joint decision-making by national competent authorities from more than one Member State, the ESA, at the request of one of the competent authorities concerned, should be able to assist the authorities in reaching an agreement within the time limit set by the ESA which should take into account any relevant time limits in the relevant legislation, and the urgency and complexity of the disagreement.
Fortsætter en sådan tvist, bør ESA'erne kunne bilægge den.
In the event that such disagreement persists, the ESA should be able to settle the matter.
Forordningerne om oprettelse af ESA'erne kræver, at de tilfælde, hvor mekanismen til bilæggelse af tvister mellem nationale kompetente myndigheder kan anvendes, præciseres i den sektorspecifikke lovgivning.
The regulations establishing the ESA require that the cases where the mechanism to settle disagreements between national competent authorities may be applied are to be specified in the sectoral legislation.
Dette direktiv bør fastlægge et første sæt af sådanne tilfælde, uden at dette berører tilføjelsen af yderligere tilfælde i fremtiden.
This Directive should identify a first set of such cases and should be without prejudice to adding further cases in the future.
Dette direktiv bør ikke forhindre ESA'erne i at gribe ind i overensstemmelse med andre beføjelser eller udføre opgaver, der er præciseret i forordningerne om deres oprettelse, herunder ikke-bindende mægling og bidrag til en konsekvent og effektiv anvendelse af EU-retsakter.
This Directive should not prevent the ESA from acting in accordance with other powers or fulfilling tasks specified in their establishing regulations, including non-binding mediation and contributing to the consistent, efficient and effective application of legal acts of the Union.
Hertil kommer, at inden for de områder, hvor der allerede er indført en form for ikke-bindende mægling i den relevante retsakt, eller hvor der er fastsat tidsfrister for fælles beslutninger, som skal træffes af en eller flere nationale kompetente myndigheder, er det nødvendigt at foretage ændringer for at sikre gennemsigtighed og minimal indgriben i proceduren for fælles beslutningstagning, men også om nødvendigt for at sikre, at ESA'erne bør kunne bilægge tvister.
Moreover, in those areas where some form of non-binding mediation is already established in the relevant legal act, or where there are time limits for joint decisions to be taken by one or more national competent authorities, amendments are needed to ensure clarity and minimum disruption of the process for reaching a joint decision, but also that where necessary, the ESA should be able to resolve disagreements.
Den bindende procedure for tvistbilæggelse tager sigte på at finde en løsning i situationer, hvor de nationale kompetente myndigheder ikke selv er i stand til at løse proceduremæssige eller indholdsmæssige problemer i forbindelse med EU-retsakters overholdelse.
The binding procedure for the settlement of disagreements is designed to solve situations where national competent authorities cannot resolve, among themselves, procedural or substantive issues relating to compliance with legal acts of the Union.
Dette direktiv bør derfor identificere situationer, hvor der skal findes en løsning på et proceduremæssigt eller et faktuelt spørgsmål vedrørende overholdelsen af EU-retten, og de nationale kompetente myndigheder ikke er i stand til selv at løse problemet.
This Directive should therefore identify situations in which a procedural or a substantive issue of compliance with Union law needs to be resolved and the national competent authorities are not able to resolve the matter on their own.
I en sådan situation bør en af de berørte nationale kompetente myndigheder have mulighed for at henvise spørgsmålet til den berørte europæiske tilsynsmyndighed.
In such a situation, one of the national competent authorities concerned should be able to raise the issue with the European Supervisory Authority concerned.
Denne europæiske tilsynsmyndighed bør handle i overensstemmelse med forordningen om dens oprettelse og dette direktiv.
That European Supervisory Authority should act in accordance with its establishing regulation and with this Directive.
Den berørte europæiske tilsynsmyndighed bør kunne kræve, at de berørte kompetente myndigheder træffer særlige foranstaltninger eller afstår herfra for at finde en løsning på sagen og sikre overensstemmelse med EU-retten med bindende virkninger for de berørte kompetente myndigheder.
The European Supervisory Authority concerned should be able to require the competent authorities concerned to take specific action or to refrain from action in order to settle the matter and to ensure compliance with Union law, with binding effects on the competent authorities concerned.
I tilfælde hvor den relevante EU-retsakt tillægger medlemsstaterne skønsbeføjelser, bør beslutninger, som en europæisk tilsynsmyndighed har truffet, ikke erstatte de nationale tilsynsmyndigheders udøvelse af skøn i overensstemmelse med EU-retten.
In cases where the relevant legal act of the Union confers discretion on Member States, decisions taken by a European Supervisory Authority should not replace the exercise of discretion by the competent authorities in compliance with Union law.