natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I modsætning til den holdning, som Kommissionen giver udtryk for i sin beslutning om at indlede proceduren, udgør artikel 12, stk. 5, i TRLIS efter de spanske myndigheders opfattelse ikke en undtagelse fra den spanske lovgivning om selskabsbeskatning, eftersom i) det ikke er relevant at henvise til den spanske regnskabsordning for at begrunde, at der foreligger en undtagelse i beskatningssystemet, og ii) hvis det var relevant, har karakteriseringen af finansiel goodwill som et aktiv, hvis værdi kan afskrives over en vis periode, længe været et integrerende element i de spanske regler for virksomheders regnskabsføring og beskatning.
Contrary to the Commission’s position as expressed in the opening Decision, Article 12(5) TRLIS does not constitute an exception to the Spanish corporate tax system since (i) the Spanish accounting system is not an appropriate point of reference on which to base the existence of an exception to the tax system; and (ii) even if it were, the characterisation of financial goodwill as a depreciable asset over time has historically been a general feature of the Spanish accounting and corporate tax system.
På grund af den manglende harmonisering af regnskabsstandarderne kan der for det første ikke henvises til regnskabsresultatet for at fastslå, om den anfægtede foranstaltning er af en usædvanlig karakter.
Firstly, because of the lack of harmonisation of accounting rules, the accounting result cannot serve as a reference point for establishing the exceptional nature of the contested measure.
I Spanien beregnes beskatningsgrundlaget således ud fra regnskabsresultatet, som justeres i henhold til skattereglerne.
Indeed, in Spain, the tax base is calculated on the basis of the accounting result, adjusted according to tax rules.
For det andet er det ikke en korrekt vurdering, at afskrivningen af goodwill ikke indgår i den spanske regnskabsordnings logik, da både goodwill [19] og finansiel goodwill [20] kan afskrives over en periode på højst 20 år.
Secondly, it is incorrect to consider goodwill amortisation not to be within the logic of the Spanish accounting system since both goodwill [19] and financial goodwill [20] can be amortised over periods up to 20 years.
Disse empiriske regler afspejler værditabet for de pågældende aktiver, hvad enten de er materielle eller ej.
These empirical rules reflect the loss of value of the underlying assets, whether tangible or not.
Artikel 12, stk. 5, i TRLIS udgør derfor ikke en undtagelse, da den ikke adskiller sig fra de regler for afskrivning af goodwill, der er fastsat i de spanske regnskabs- og beskatningssystemer.
Therefore, Article 12(5) TRLIS would not constitute an exception as it does not depart from the rules on amortisation of goodwill established in the Spanish accounting and tax systems.
De spanske myndigheder gør for det tredje opmærksom på, at den anfægtede foranstaltning ikke giver nogen egentlig økonomisk fordel, da det beløb, der er fradraget ved salg af den erhvervede kapitalandel, inddrives gennem beskatningen af kapitalgevinster, således at skatteyderen befinder sig i den samme situation som hvis artikel 12, stk. 5, i TRLIS ikke var blevet anvendt.
Thirdly, the Spanish authorities point out that the contested measure does not constitute a true economic advantage since, in case of sale of the acquired shareholding, the amount deducted is recovered by taxation of the capital gain, thus placing the taxpayer in the same situation as if Article 12(5) TRLIS had not been applied.
I beslutningen om at indlede proceduren fremfører Kommissionen, at det for at komme ind under artikel 12, stk. 5, i TRLIS ikke er nødvendigt, at der foreligger en sammenslutning af virksomheder, eller at kontrollen med målvirksomheden overtages.
In the opening Decision, the Commission states that neither a business combination nor takeover of the target company is necessary to benefit from Article 12(5) TRLIS.
Denne erklæring er udtryk for en manglende forståelse af det spanske skattesystem, eftersom disse to artikler ikke forhindrer, at en gruppe af virksomheder, der sammen overtager kontrollen med en målvirksomhed, fradrager den del af goodwillen, der er resultatet af transaktionen.
This statement reflects a misunderstanding of the Spanish tax system since these two articles do not prevent a group of companies that jointly acquires control of a target company from deducting a corresponding fraction of the goodwill resulting from the operation.
For at anvende disse to artikler kræves der derfor ikke individuel kontrol med målvirksomheden for at kunne nyde godt af den anfægtede foranstaltning.
Hence, application of these two articles does not require individual control of the target company in order to benefit from the contested measure.
Det ville i denne kontekst ikke være korrekt at konkludere, at artikel 12, stk. 5, i TRLIS sikrer en mere gunstig behandling end artikel 11, stk. 4, eller 89, stk. 3, i TRLIS, hvad angår de begunstigedes kontrolstilling [21].
In this context, it would be inappropriate to consider that Article 12(5) TRLIS offers more favourable treatment than Articles 11(4) or 89(3) TRLIS as regards the controlling position of the beneficiaries.
Med hensyn til kravet om en kapitalandel på 5 %, skal det endelig understreges, at det ikke kun er i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat i artikel 89, stk. 3, i TRLIS, men også med Kommissionens retningslinjer og praksis.
Finally, it should be noted that the 5 % shareholding criterion is consistent with the conditions laid down in Article 89(3) TRLIS and also with Commission guidelines and practice [21].
De spanske myndigheder mener også, at Kommissionen henviser fejlagtigt til artikel 12, stk. 3, i TRLIS med henblik på at fastslå en fordel, som artikel 12, stk. 5, i TRLIS angiveligt skulle indebære: artikel 12, stk. 3, anvendes på situationer med værdiforringelse i tilfælde af objektivt tab, der registreres af målvirksomheden, mens artikel 12, stk. 5, i TRLIS supplerer denne bestemmelse og afspejler værditab, der skyldes værdiforringelse af finansiel goodwill.
The Spanish authorities point out that the Commission also incorrectly refers to Article 12(3) TRLIS to establish an alleged advantage under Article 12(5) TRLIS: Article 12(3) applies to situations of depreciation in case of an objective loss recorded by the target company, whereas Article 12(5) TRLIS complements this provision and reflects the loss of value attributable to depreciation of the financial goodwill.
For det femte anføres det i Kommissionens meddelelse om anvendelsen af statsstøttereglerne på foranstaltninger vedrørende direkte beskatning af virksomhederne [22] (i det følgende benævnt »Kommissionens meddelelse«) udtrykkeligt, at afskrivningsregler ikke udgør statsstøtte.
Fifthly, the Commission Notice on the application of the State aid rules to measures relating to direct business taxation [22] (hereinafter ‘the Commission Notice’) explicitly states that amortisation rules do not imply State aid.
De tredive interesserede parter mener endelig også, at hvis den anfægtede foranstaltning udgjorde en fordel, ville de begunstigede i sidste instans være aktionærerne i målvirksomheden, eftersom de ville modtage den pris, der betales af køberen, som nyder godt af den anfægtede foranstaltning.
Finally, the 30 interested parties also consider that if the contested measure constituted an advantage, the ultimate beneficiaries would be the target company’s shareholders since they would receive the price paid by the acquiring company benefiting from the contested measure.
Den anfægtede foranstaltning begunstiger ikke bestemte virksomheder eller produktioner
The contested measure does not favour certain undertakings or the production of certain goods
Den eneste betingelse ved den omhandlede foranstaltning for, at skatteyderen kan nyde godt af den er, at vedkommende er skattepligtig i Spanien.
The only condition for the taxpayer to be able to benefit from the contested measure is to be tax resident in Spain.
I henhold til traktatens artikel 107, stk. 1, i TEUF, kan artikel 12, stk. 5, i TRLIS ikke være selektiv — hverken faktisk eller retligt.
Therefore, Article 12(5) TRLIS is neither de facto nor de jure selective within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Ved brev af 14. juli 2008 [23] fremsendte de spanske myndigheder en række oplysninger vedrørende spanske selvangivelser fra 2006, som viser, at alle typer virksomheder (små og mellemstore virksomheder og store virksomheder) og virksomheder, der er aktive i forskellige erhvervssektorer, havde nydt godt af den anfægtede foranstaltning.
Accordingly, by letter dated 14 July 2008 [23], the Spanish authorities provided data extracted from the 2006 Spanish tax returns which show that all types of companies (SMEs and large undertakings), as well as companies active in different economic sectors, had benefited from the contested measure.
De spanske myndigheder understreger også, at Retten i en nyligt afsagt dom [24] erklærede, at et begrænset antal begunstigede ikke i sig selv er nok til at fastslå, at reglen er selektiv, fordi de kan repræsentere samtlige virksomheder, som befinder sig i en situation, der faktisk og retligt er tilsvarende.
The Spanish authorities also stress that in a recent judgment [24], the General Court indicated that a limited number of beneficiaries is not sufficient in itself to establish the selectivity of the measure since that group can actually represent all of the undertakings in a particular legal and factual situation.
De spanske myndigheder understreger navnlig, at den anfægtede foranstaltning har træk til fælles med en nylig sag [25], hvor Kommissionen vurderede, at der var tale om en generel foranstaltning, hvorfor de anmoder om en tilsvarende behandling.
In particular, the Spanish authorities stress that the contested measure bears similarities with a recent case [25] that the Commission considered to be a general measure and they therefore request the same treatment.
Ifølge de spanske myndigheder og de tredive interesserede parter har Kommissionen i sin beslutning om at indlede proceduren for det andet sammenblandet selektivitetsprincippet og de objektive foranstaltninger ved den anfægtede foranstaltning, som kun vedrører visse transaktioner (vedrørende kapitalandele i udenlandske målvirksomheder).
Secondly, according to the Spanish authorities and the 30 interested parties, in its opening Decision the Commission mixed up the concept of selectivity and the objective conditions of the contested measure which refer only to certain transactions (i.e. shareholding in a foreign target company).
Kommissionen ser imidlertid bort fra, at selektivitetskriteriet ikke bestemmes af, hvorvidt den anfægtede foranstaltning anvendes på en gruppe af virksomheder eller en multinational virksomhed, som har en kapitalandel i en målvirksomhed.
However, the Commission fails to recognise that the selectivity criterion is not determined by the fact that the beneficiary of the contested measure is a group of companies or a multinational company that has a share in a target company.
Det forhold, at en foranstaltning kun begunstiger virksomheder, der opfylder det objektive kriterium, som indgår i den anfægtede foranstaltning, indebærer ikke i sig selv, at foranstaltningen er selektiv.
The fact that a measure benefits only companies that comply with the objective criterion laid down in the contested measure does not in itself make it selective.
Selektivitetskriteriet indebærer et behov for at fastsætte subjektive restriktioner for den part, der er begunstiget af den anfægtede foranstaltning.
The selectivity criterion implies that subjective restrictions should be imposed on the beneficiary of the contested measure.
Anvendelsen af dette begreb ville føre til den fejlagtige konklusion, at de fleste af de udgifter, der kan fradrages, er omfattet af artikel 107, stk. 1, i TEUF.
Taking this concept further would lead to the erroneous conclusion that most tax-deductible expenses fall within the scope of Article 107(1) TFEU.
De spanske myndigheder tilføjer, at det forhold, at man begrænser afskrivningen af den finansielle goodwill til, hvad der er resultatet af erhvervelsen af en betydelig kapitalandel i en målvirksomhed, ikke er nok til at fratage den anfægtede foranstaltning sin generelle karakter, eftersom den anvendes uden forskel på enhver virksomhed, der betaler skat i Spanien, uden nogen anden betingelse.
The Spanish authorities add that the fact of limiting the amortisation of financial goodwill to that resulting from the acquisition of a significant shareholding in a target company is not sufficient to remove the general character of the contested measure, since it applies indiscriminately to any company that is tax resident in Spain with no further requirements.
I henhold til Domstolens retspraksis [26] kan en foranstaltning, der uden forskel er til fordel for alle virksomheder på det nationale område, ikke udgøre statsstøtte.
In line with the case law of the Court of Justice [26], a measure which benefits all undertakings in national territory, without distinction, cannot therefore constitute State aid.
Hvad angår tærsklen på 5 %, kræves der for det tredje hermed ikke investering af et bestemt minimumsbeløb, og den anfægtede foranstaltning er derfor ikke udelukkende til fordel for store virksomheder.
Thirdly, as regards the 5 % threshold, this level does not set a minimum amount to be invested and therefore the contested measure does not benefit only large undertakings.
Hvad angår det forhold, at det for at anvende den anfægtede foranstaltning ikke kræves, at sælgeren betaler skat af den opnåede gevinst, mener de spanske myndigheder ikke, at det er relevant, fordi de ikke har beføjelse til at føre kontrol med indtægter for sælgere, der er bosiddende i udlandet, og ikke er skattepligtige i Spanien.
As for the fact that there is no requirement for the seller to pay for capital gains in order for the contested measure to apply, the Spanish authorities consider this to be irrelevant since control of income received abroad by a seller who is not liable for tax in Spain lies outside their field of competence.
Det, at man af skattetekniske grunde begrænser rækkevidden af en foranstaltning til erhvervelse af aktier i målvirksomheder, er endelig i overensstemmelse med den situation, der er resultatet af anvendelsen af forskellige EU-direktiver.
Lastly, limiting the scope of a measure — for fiscal technical reasons — to shareholding acquisitions in target companies is consistent with the situation resulting from the implementation of various Community Directives.
For det fjerde kan indførelsen af den anfægtede foranstaltning under alle omstændigheder retfærdiggøres ved neutralitetsprincippet, som er integreret i hele den spanske skattelovgivning.
Fourthly, the introduction of the contested measure is in any case justified by the principle of neutrality, which underlies all Spanish tax legislation.
Dette princip indebærer, at beskatningen af en investering skal være neutral og uafhængig af de anvendte instrumenter, hvad enten der er tale om overførsel af aktiver, sammenslutning af virksomheder eller erhvervelse af kapitalandele.
This principle implies that the tax treatment of an investment should be neutral irrespective of the instruments used, whether transfer of assets, business combination or share acquisition.
Den skattemæssige afskrivning af en investering skal derfor være identisk, uanset hvilket instrument der anvendes til at gennemføre den pågældende erhvervelse.
Therefore, the tax amortisation of an investment should be identical whatever the instrument used to carry out the acquisition in question.
Det endelige formål med den anfægtede foranstaltning er, set i dette bredere perspektiv, at garantere fri bevægelighed for kapital og at undgå, at der i forbindelse med beskatning sker forskelsbehandling, alt efter om der er tale om transaktioner i forhold til målvirksomheder eller rent nationale transaktioner.
The final aim of the contested measure, in this broader perspective, is to ensure the free movement of capital by avoiding discriminatory tax treatment between transactions with target companies and purely domestic transactions.
Eftersom erhvervelser af betydelige kapitalandele i nationale enheder kan føre til sammenslutning af de erhvervende virksomheder og de erhvervede virksomheder uden juridiske- eller beskatningsmæssige hindringer, kan der foretages afskrivning af goodwill, der skal beskattes som følge af sammenslutningen [27].
Given that acquisitions of significant shareholdings in resident companies could lead to a business combination of the acquiring and the acquired companies with no legal or fiscal barriers, the goodwill that would ensue for tax purposes as a result of the combination could be amortised [27].
Der kan imidlertid ikke skabes goodwill, eftersom harmoniseringen ikke er gennemført på EU-plan, eller fordi der ikke er gennemført harmonisering uden for EU.
However, goodwill of cross-border operations cannot arise because harmonisation at Community level is not complete or — even worse — because there is no harmonisation outside the European Union.
De spanske myndigheder og nogle af de 30 interesserede parter fremlagde desuden en meget detaljeret beskrivelse af de juridiske hindringer, som fandtes i lovgivningen i 15 tredjelande.
Moreover, in the course of the investigation, the Spanish authorities and some of the 30 interested parties provided a very detailed description of the legal obstacles that existed in the legislation of 15 third countries.
De tekniske oplysninger i redegørelserne fra de spanske myndigheder og de 30 interesserede parter er opsummeret i bilag II og III i nærværende afgørelse (i det følgende benævnt »rapporterne«).
The technical information contained in the submissions presented by the Spanish authorities and the 30 interested parties are summarised in Annexes II and III to this Decision (hereinafter ‘the reports’).
Disse redegørelser skal vurderes mere generelt på baggrund af følgende erklæring fra de spanske myndigheder [28]: »[…] den spanske skattelovgivning omfatter derfor forskellige beskatningsordninger, f.eks. vedrørende erhvervelse af kapitalandele i udenlandske virksomheder i modsætning til erhvervelse af kapitalandele i spanske virksomheder (ingen mulighed for at gennemføre fusionstransaktioner, risikotagning m.m.) med henblik på at sikre skattemæssig neutralitet som tilstræbt i den interne spanske lovgivning og i EU-lovgivningen samt for at sikre, at det spanske skattesystem er kohærent og effektivt«.
These descriptions have to be read more broadly in the context of the following statement by the Spanish authorities [28]: ‘the Spanish tax system thus provides for different tax schemes, as in the case of shareholding acquisitions in foreign companies compared with acquisitions in Spanish companies (impossible to undertake merger operations, risk assumption, etc.), in order to achieve the tax neutrality sought by the Spanish domestic legislation and EU law itself and also in order to ensure that the Spanish tax system is consistent and efficient’.
Ifølge de nævnte myndigheder og de 30 interesserede parter bevirker de hindringer, der er beskrevet i rapporterne, at det ikke er muligt at sammenslutte virksomheder fra forskellige medlemsstater.
According to those authorities and the 30 interested parties, the barriers described in the reports make business combinations between companies from different Member States impossible.
Den anfægtede foranstaltning tager derfor sigte på at afbøde de negative konsekvenser af disse hindringer, hvis eksistens ikke kan tilskrives Spanien.
Therefore, the aim of the contested measure is to remove the negative impact of these barriers, for whose existence Spain is not answerable.
For at anvende neutralitetsprincippet er det derfor nødvendigt at begrænse rækkevidden af den anfægtede foranstaltning til grænseoverskridende erhvervelser.
Consequently, limiting the scope of the contested measure to cross-border acquisitions is necessary to enforce the neutrality principle.
Ifølge de spanske myndigheder behandler det spanske skattesystem således skatteyderne forskelligt alt efter, hvilken situation de befinder sig i [29], hvilket garanterer det spanske skattesystems neutralitet som fastsat i den spanske skattelovgivning og i TEUF.
In this way, still according to the Spanish authorities, the Spanish tax system treats differently taxpayers who are in different situations [29], thereby ensuring that the Spanish tax system is neutral as required by the Spanish tax system itself and by the TFEU.
Den anfægtede foranstaltning sikrer samme beskatning af begge typer erhvervelser (direkte erhvervelser af aktiver og indirekte erhvervelser ved køb af kapitalandele): den gør det herved muligt at bestemme goodwill i forbindelse med begge typer erhvervelser (umiddelbar goodwill og finansiel goodwill) for at fremme integrationen af de forskellige markeder, indtil de faktiske og retlige hindringer for grænseoverskridende sammenslutninger er fjernet.
The contested measure guarantees the same tax treatment for both types of acquisition (direct acquisitions of assets and indirect acquisitions by purchasing shareholdings): goodwill arising from both of them (direct goodwill and financial goodwill) can thus be identified in order to promote the integration of the different markets, until factual and legal barriers to cross-border business combinations have been removed.
Den anfægtede foranstaltning fordrejer ikke konkurrencen og påvirker ikke samhandelen i EU
The contested measure neither distorts competition nor affects Union trade
De spanske myndigheder hævder, at Kommissionen ikke har bevist — således som det kræves i lovgivningen — at artikel 12, stk. 5, i TRLIS begrænser konkurrencen, eftersom i) det påståede »marked for erhvervelse af virksomhedsandele« ikke udgør et referencemarked for så vidt angår konkurrenceret, og ii) selv om det skulle have været tilfældet, berører afskrivning af finansiel goodwill ikke i sig selv de spanske virksomheders konkurrenceevne.
The Spanish authorities state that the Commission has not established, to the requisite legal standard, that Article 12(5) TRLIS restricts competition, as (i) the alleged ‘market for the acquisition of shares in companies’ does not constitute a relevant market for the purposes of competition law; and (ii) even if this were the case, the amortisation of financial goodwill does not in itself affect the competitive position of Spanish undertakings.
Kommissionen har for det første vurderet, at den anfægtede foranstaltning udgør en fordel, der er konkurrencestridig, ud fra det forhold, at artikel 12, stk. 5, gør det muligt for de spanske skatteydere at opnå skattelempelse ved erhvervelse af en betydelig kapitalandel i en målvirksomhed.
First, the Commission qualified the contested measure as an anti-competitive advantage on the grounds that Article 12(5) allows Spanish taxpayers to obtain a premium for the acquisition of significant shareholdings in a target company.
For det andet, eftersom den anfægtede foranstaltning er åben for enhver spansk virksomhed uden begrænsninger, kan den ikke fordreje konkurrencen.
Second, since the contested measure is open to any Spanish company with no restrictions, it cannot distort competition.
Enhver virksomhed, der befinder sig i den samme situation som en virksomhed, der nyder godt af den anfægtede foranstaltning, kan således komme ind under foranstaltningen og herved begrænse sin skattebyrde, hvilket fjerner enhver konkurrencefordel, der eventuelt kunne være forbundet hermed.
Indeed, any company in the same situation as a beneficiary of the contested measure can benefit from the measure, thus reducing its tax burden, which cancels any competitive edge that might derive from it.
Lavere beskatning i en medlemsstat, som kan forbedre de lokale virksomheders konkurrencesituation, bør endvidere ikke betragtes som statsstøtte, hvis den har en generel karakter.
In addition, a lower rate of taxation in a Member State that can increase the competitive edge of local companies should not come under the State aid rules as long as it is of a general nature.