natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Fast mineafgift Parterne er også eksplicit enige om, at den angivne mineafgift finder anvendelse i hele kontraktperioden (dvs. indtil 2020), uafhængigt af eventuelle ændringer af mineloven [24].
Fixed mining fee The parties also explicitly agreed that the stipulated mining fee would remain applicable for the entire duration of the contract (i.e. until 2020), regardless of any amendments to the Mining Act [24].
Engangsbetaling Da der er blevet ansøgt om en forlængelse af tilladelsen til minedrift for mere end 5 felter, blev der ligeledes fastsat en engangsbetaling på 20 mia. HUF [25] i aftalen [26].
One-off payment Since the extension of the mining right had been requested for more than five fields, a one-off payment of HUF 20 billion [25] was also laid down in the agreement [26].
Opsigelsesklausul Ifølge aftalen kan den ikke ændres ensidigt (men kun med begge parters accept).
Termination clause The agreement stipulated that it could not be modified unilaterally (but only with the agreement of both parties).
Den kan udelukkende opsiges af en af parterne i tilfælde af en ændring af ejerskabsforholdet i MOL (mindst 25 % af aktierne).
It could be terminated by one of the parties only in the event of a change of ownership in MOL (at least 25 % of shares).
Ved beslutning af 23. december 2005 forlængede minemyndigheden MOL's tilladelse til minedrift for de 12 ansøgte felter og udvidede den forhøjede afgifts anvendelsesområde til alle selskabets felter.
By decision of 23 December 2005, the Mining Authority extended MOL’s mining rights for the requested twelve fields and extended the increased fee to apply to all fields of the company.
Ændringer af mineloven for så vidt angår mineafgiften for tilladelse til minedrift givet ved tilladelse
Amendments of the Mining Act as regards the mining fee for mining rights granted by authorisation
En ændring [27] af mineloven trådte i kraft den 8. januar 2008 [28] (herefter »2008-ændringen«), hvilket indebar en betydelig forhøjelse af mineafgiften for visse kategorier af kulbrinter.
An amendment [27] to the Mining Act that took effect on 8 January 2008 [28] (hereinafter ‘the 2008 amendment’) raised the mining fee considerably for certain categories of hydrocarbons.
Mineafgiften for andre typer af mineraler blev ikke påvirket af denne ændring.
The mining fee for other types of minerals was not affected by this amendment.
§ 5 i den ændrede lov foreskriver en differentieret mineafgift afhængigt af: i) datoen for, hvornår minefeltet blev idriftsat; ii) mængden af udvundne kulbrinter og iii) prisen på råolie på det pågældende tidspunkt.
Section 5 of the amending Act provided for a differentiated mining fee depending on: (i) the date on which the mining field was put into operation; (ii) the quantity of hydrocarbons extracted, and (iii) the crude oil price at the time.
Der var angivet en mineafgift på 30 % for felter, der var idriftsat i perioden mellem 1. januar 1998 og 1. januar 2008.
A 30 % mining fee was stipulated for fields put into production between 1 January 1998 and 1 January 2008,
For felter idriftsat efter 1. januar 2008 gælder differentierede satser (12 %, 20 % eller 30 %), afhængigt af mængden af de udvundne kulbrinter.
For fields put into operation after 1 January 2008, differentiated rates apply (12 %, 20 % or 30 %) depending on the quantity of hydrocarbons extracted,
For miner, hvor produktionen er påbegyndt før 1. januar 1998, anvendes faktoren »J« med en minimumsværdi på 30 %.
For mines put into production before 1 January 1998, the factor ‘J’ is used, its minimum value being set at 30 %.
Desuden pålægges alle satser et tillægsgebyr afhængigt af prisen på råolie: + 3 %, hvis prisen på råolie er over 80 USD/bbl eller + 6 %, hvis den er over 90 USD/bbl (i det følgende benævnt »Brent-klausulen«).
Moreover, all these rates are subject to a surcharge depending on the crude oil price: + 3 % if the crude oil price is over 80 USD/bbl or + 6 % if it is over 90 USD/bbl (hereinafter ‘Brent Clause’).
Der gælder særlige satser for eksempelvis vanskelige udvindingsforhold (12 %) og højt indhold af inerte gasser (8 %).
There are special rates applicable to, for example, difficult extracting conditions (12 %) and high inert gas (8 %).
Disse mineafgifter var i kraft mellem 8. januar 2008 og 23. januar 2009 og gjaldt for alle mineselskaber, der arbejdede på felter under tilladelsesordningen, herunder dem, der fik tilladelse før januar 2008, fra ikrafttrædelsen af ændringerne til mineloven.
These mining rates were in force between 8 January 2008 and 23 January 2009 and applied to all mining companies working on mining sites under authorisation, including those which received authorisation before January 2008, from the entry into force of the amendments to the Mining Act.
En ny ændring af mineloven trådte i kraft den 23. januar 2009 (efter Kommissionens beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure), hvilket reducerede mineafgiften for felter med påbegyndt produktion mellem 1. januar 1998 og 1. januar 2008 til de hidtidige 12 % (under opretholdelse af »Brent-klausulen«) [29].
A new amendment to the Mining Act entered into force on 23 January 2009 (after the Commission’s decision to open the formal investigation procedure), reducing the mining fee for fields put into production between 1 January 1998 and 1 January 2008 back to 12 % (while maintaining the ‘Brent Clause’) [29].
Den gældende mineafgift for andre typer af felter forblev den samme som i den minelov, der var gældende i 2008.
The applicable mining fee for other types of fields remained the same as in the Mining Act applicable in 2008.
Tabel 2 opsummerer de gældende mineafgifter under tilladelsesordningen i henhold til de forskellige udgaver af mineloven.
Table 2 summarises the applicable mining fees under the authorisation regime according to the different versions of the Mining Act.
Oversigt over de gældende mineafgifter under tilladelsesordningen i henhold til mineloven
Summary of the applicable mining fees in the authorisation regime under the Mining Act
»J« skal beregnes i henhold til en formel baseret på historiske gaspriser, udvundet mængde og værdi, jf. betragtning 11.
‘J’ is to be calculated according to a formula based on historical gas prices, extracted quantity and value; see recital 11.
Afgift gældende indtil 2008
Fee applicable up until 2008
Afgift gældende i 2008
Fee applicable in 2008
Afgift gældende fra 23. januar 2009
Fee applicable from 23 January 2009
Produktion påbegyndt før 1. januar 1998
Production started before 1 January 1998
(mindst 12 %)
(at least 12 %)
(mindst 30 %, + 3 % eller 6 % iht. Brent-klausulen)
(at least 30 %, + 3 % or 6 % Brent Clause)
Produktion påbegyndt mellem 1. januar 1998 og 1. januar 2008
Production started between 1 January 1998 and 1 January 2008
(+ 3 % eller 6 % iht. Brent-klausulen)
(+ 3 % or 6 % Brent Clause)
Produktion påbegyndt efter 1. januar 2008
Production started after 1 January 2008
Gasfelter med en årlig produktion på mindre end 300m m3
Gas fields with an annual production of less than 300m m3
Oliefelter med en årlig produktion på mindre end 50 kt
Oil fields with an annual production of less than 50 kt
Gasfelter med en årlig produktion på 300-500m m3
Gas fields with annual production between 300-500m m3
Oliefelter med en årlig produktion på 50-200 kt
Oil fields with an annual production between 50-200 kt
Gasfelter med en årlig produktion over 500m m3
Gas fields with an annual production above 500m m3
Oliefelter med en årlig produktion over 200 kt
Oil fields with an annual production above 200 kt
Kulbrinter med særlige mineforhold
Hydrocarbons with special mining conditions
Højt indhold af inerte gasser
High inert gas
Den her omhandlede påståede statsstøtte, der undersøges nærmere, består i aftalen om forlængelse af 22. december 2005 mellem MOL og den ungarske stat, som i et vist omfang fritog selskabet fra den forhøjede mineafgift på udvinding af kulbrinter, der var fastsat i en efterfølgende ændring af den ungarske minelov.
The alleged state aid measure under scrutiny is the 22 December 2005 extension agreement between MOL and the Hungarian State, which allowed the company a certain degree of exemption from the increased mining fee on hydrocarbon extraction stipulated in a subsequent amendment to the Hungarian Mining Act.
I betragtning af den måde, som aftalen og den efterfølgende ændring blev udformet på, anser Kommissionen dem for at være en del af den samme foranstaltning (»foranstaltningen«), og at åbningsbeslutningen vurderede deres fælles virkning.
Given the way the agreement and the subsequent amendment were designed, the Commission regards them as part of the same measure (the measure) and the opening decision assessed their joint impact.
I sin midlertidige vurdering indtog Kommissionen den holdning, at foranstaltningen udgjorde statsstøtte i henhold til EUF-traktatens artikel 107, stk. 1, og at den ikke kunne se noget grundlag for, at den kunne være forenelig med det indre marked, da der ikke syntes at gælde nogen undtagelse.
In its preliminary assessment the Commission took the view that the measure constituted state aid within the meaning of Article 107(1) TFEU and could not see any grounds on which it could be compatible with the internal market, since no derogation seemed to be applicable.
Yderligere oplysninger findes i åbningsbeslutningen, der skal opfattes som en integreret del af denne afgørelse.
Further details can be found in the opening decision, which is to be taken as an integral part of this Decision.
V. BEMÆRKNINGER FRA UNGARN
V. COMMENTS FROM HUNGARY
Ungarns hovedargumenter med hensyn til de kumulative kriterier, der definerer statsstøtte, omfatter: i) manglen på selektivitet og ii) manglen på enhver fordel for den påståede støttemodtager.
Hungary’s main arguments with regard to the cumulative criteria defining state aid include: (i) the absence of selectivity and (ii) the absence of any advantage to the alleged beneficiary.
Hvad angår selektivitet, fremfører de ungarske myndigheder, at foranstaltningen ikke er selektiv, fordi MOL med indgåelsen af aftalen om forlængelse blev underlagt en ordning, der var forskellig fra tilladelsesordningen.
As regards selectivity, the Hungarian authorities basically argue that the measure is not selective, because by concluding the extension agreement MOL became subject to another regime different from the authorisation regime.
I første instans bekræfter Ungarn, at der er en forskel mellem koncesssions- og tilladelsesordningen, idet det fremhæves, at mineselskabet i sit koncessionsbud — i tilfælde af en koncession — kan tilbyde en højere afgift end angivet i udbudsbekendtgørelsen, hvorimod det under tilladelsesordningen forholder sig således, at afgiften er angivet i loven.
In the first place, Hungary confirms that there is a difference between the concession and the authorisation regimes, emphasising that in the case of a concession the mining company can, in its concession bid, offer a higher fee than stated in the tender notice, whereas under the authorisation regime the fee is stipulated by the Mining Act.
Ungarn fremfører endvidere, at der parallelt med disse to ordninger var et behov for en ny »kvasikoncessionsløsning«, hvor mineafgiften fastsættes i en individuel kontrakt uden for koncessionssystemet.
Hungary further argues that alongside these two regimes there was a need for a new ‘quasi-concessionary’ solution, laying down the mining fee in an individual contract outside the concession system.
Efter Ungarns opfattelse kan aftalen om forlængelse i henhold til § 26/A(5) anses for at udgøre et passende juridisk grundlag for en sådan »kvasikoncessionsløsning«, hvor tilladelsen til minedrift tages ud af tilladelsesordningen og placeres på et kontraktligt grundlag.
In Hungary’s view the extension agreement under Section 26/A(5) of the Mining Act can be seen as an appropriate legal basis for such a ‘quasi-concessionary’ solution, effectively taking the mining right out of the authorisation regime and placing it on a contractual basis.
Ungarn tilføjer, at aftalen om forlængelse hidrører direkte fra logikken bag mineloven.
Hungary adds that the extension agreement stems directly from the logic of the Mining Act.
Ifølge Ungarn er fastsættelsen af mineafgiften for hele aftaleperioden et naturligt element i den aftale, der henvises til i minelovens § 26/A(5), og forlængelsen kunne ikke have været indgået på anderledes vilkår.
According to Hungary, fixing the mining fee for the duration of the extension agreement is a natural element of the agreement referred to in Section 26/A(5) of the Mining Act and the extension could not have been concluded on different terms.
Desuden kunne alle andre mineselskaber forvente det samme, så MOL fik ingen særbehandling.
Moreover, all other mining companies could expect the same, so there was no preferential treatment for MOL.
Mere specifikt anføres det i lovens § 20(11), at mineafgiften er en afgift, der er fastlagt i: i) koncessionsaftalen; ii) loven eller iii) aftalen om forlængelse.
Specifically, Section 20(11) of the Mining Act stipulates that the mining fee is the fee as laid down in: (i) the concession agreement; (ii) the Mining Act, or (iii) the extension agreement.
De ungarske myndigheder fremfører således, at loven eksplicit åbner mulighed for, at afgiften forbliver uændret under en aftale om forlængelse, selv hvis der sker ændringer af lovgivningen.
Thus, the Hungarian authorities argue that the Mining Act explicitly allows for the fee under an extension agreement to stay unchanged, even in the event of changes in the legislation.
Efter de ungarske myndigheders opfattelse fremgår dette klart af loven, dvs. i § 26/A(5), hvori det anføres, at den forhøjede afgift maksimalt er 1,2 gange den oprindelige mineafgift [30].
In the view of the Hungarian authorities this is clearly stated in the Mining Act, i.e. in Section 26/A(5), which stipulates that the increased fee is maximum 1,2 times the original mining fee [30].
Ungarn fremfører derfor, at den ungarske lov udelukker anvendelsen af en højere afgift.
Therefore, Hungary argues, the Hungarian Act precludes application of any higher fee.
Hvad angår den påståede manglende fordel, forklarer Ungarn, at mineralressourcer er statens ejendom, og at de overgår til privat ejerskab gennem minedrift, som udføres af selskaber, der har en tilladelse til minedrift, som er erhvervet mod betaling.
As regards the claimed lack of advantage, Hungary explains that mineral resources are the property of the State and they pass into private ownership through mining by companies holding a mining right acquired against payment.
Ungarn påberåber sig Ryanair-dommen som en analogi og insisterer på, at denne specifikke statslige aktivitet er sammenlignelig med en markedsoperatørs, selv om staten fungerer i rollen som en offentlig myndighed [31].
Hungary cites the Ryanair judgment as an analogy and insists that this particular activity of the State is comparable to that of a market operator, even if the State acts in the role of a public authority [31].
Ungarn nægter, at mineafgiften er en slags skat, idet den defineres som den pris, der betales for udvinding af mineraler, eller statens andel.
Hungary denies that the mining fee is a kind of tax, defining it as the price paid for the extraction of the minerals, or the State’s share.
Ungarn understreger, at den kendsgerning, at afgiften er fastsat ved lov, ikke er en afgørende grund til at konkludere, at den er en form for skat.
Hungary stresses that the fact that the fee is set by law is not decisive grounds for concluding that it is a type of tax.
Desuden forklarer Ungarn også, at de tre forskellige betalingsforpligtelser i henhold til aftalen om forlængelse (dvs. forlængelsesafgiften, den forhøjede mineafgift udvidet til alle felter og engangsbetalingen), der stammer fra de relevante bestemmelser i mineloven, ikke skal ses som en kompensation for statens afkald på indtægter, som den under alle omstændigheder er berettiget til.
Moreover, Hungary also explains that the three different payment obligations under the extension agreement (i.e. the extension fee, the increased mining fee extended to all fields and the one-off payment) which stem from the relevant provisions of the Mining Act should not be viewed as compensation for the State’s renouncing income to which it is entitled in any event.
Ifølge Ungarn kan disse betalinger ud fra statens synspunkt anses som en yderligere indtægt, hvor staten til gengæld giver afkald på sin ret til at sende felterne i offentligt udbud under koncessionsordningen under hensyntagen til de hermed forbundne risici og potentielle indtægter.
According to Hungary, from the point of view of the State these payments may be regarded as additional income, in exchange for which the State renounces its right to put the fields up for tender under the concessionary regime, bearing in mind the associated risks and potential revenue.
Ungarn fremhæver, at der efter den omstridte ændring af loven ikke har været nogen markedsaktør, som reelt har skullet betale en højere mineafgift end MOL, da der ikke var nogen konkurrenter, som faldt ind under kategorierne med højere mineafgifter i den relevante periode.
Hungary emphasises that following the disputed amendment of the Mining Act no other market participant has actually had to pay a higher mining fee than MOL, since there were no competitors falling into the categories with higher mining fees in the relevant period.
MOL's årlige mineafgiftsbetalinger (faktiske og hypotetiske)
MOL’s yearly mining fee payments (actual and hypothetical)
Tallene er baseret på oplysninger fra de ungarske myndigheder.
The figures are based on data provided by the Hungarian authorities.
(mio. HUF)
(in HUF millions)
Betalingsdel
Payment item
Faktisk: i henhold til aftalen om forlængelse
Actual: under the extension agreement
Hypotetisk: i henhold til den gældende minelov
Hypothetical: under the Mining Act in force
Nettonutidsværdi af forskellen i 2009
Net present value of the difference in 2009
Engangsbetaling [32]
One-off payment [32]
Forlængelsesafgift [33]
Extension fee [33]
Mineafgift [34]
Mining fee [34]
Forlængelsesafgift
Extension fee
Mineafgift
Mining fee
SAMLET BELØB
GRAND TOTAL
Desuden fremfører Ungarn, at MOL som følge af aftalen om forlængelse igennem årene og under hensyntagen til alle aftalens komponenter, herunder forlængelsesafgiften og engangsbetalingen, reelt har betalt mere i absolutte tal til staten, end selskabet skulle have betalt uden aftalen om forlængelse, dvs. i henhold til mineloven.
Furthermore, Hungary argues that as a result of the extension agreement, over the years and taking into account all the components in the agreement, including the extension fee and the one-off payment, MOL actually paid more in absolute terms to the State than it would have paid without the extension agreement, i.e. under the Mining Act.
MOL's faktiske betalinger sammenlignet med de hypotetiske er vist i tabel 3 ovenfor.
The actual payments made by MOL compared to the hypothetical ones are shown in Table 3 above.
Tallene er baseret på oplysninger fra de ungarske myndigheder.
The figures were provided by the Hungarian authorities.
Efter Ungarns opfattelse har mineselskaber en berettiget forventning med hensyn til forudsigeligheden af mineafgiften, som derfor bør være stabil over en længere periode.
In Hungary’s view, mining companies have a legitimate expectation as regards the predictability of the mining fee, which therefore should be stable over time.
Dette var tanken bag ændringen af mineloven, da der til trods for ændringen af mineafgiften i virkeligheden ikke var noget mineselskab, hvis mineafgift ændrede sig efter ændringen.
This was the thinking behind the amendment to the Mining Act, since, although the mining fee changed, there was not actually any mining company whose mining fee changed as a result of the amendment.
Ifølge Ungarn kan ændringerne af mineloven tyde på, at staten vil kunne ændre mineafgiften for felter, der allerede er i drift.
According to Hungary, the amendments to the Mining Act might suggest that the State could change the mining fee in respect of fields already in operation.
2008-ændringen var imidlertid resultatet af et kompromis under de forhandlinger, der fulgte efter vedtagelsen af loven.
The 2008 amendment, however, was the result of a compromise in the course of the negotiations preceding the adoption of the Mining Act.
Det var således implicit accepteret, at der var berettigede forventninger.
Thus, it was implicitly accepted that there were legitimate expectations.
Derfor kan et mineselskab berettiget forvente, at staten ikke vil forhøje nogen af disse afgifter ensidigt.
Consequently, a mining company can legitimately expect that the State will not increase any of these fees unilaterally.
Ungarn konkluderer, at systemet med mineloven og dens særlige bestemmelser betyder, at mineafgifterne forbliver uændrede i hele aftaleperioden.
Hungary concludes that the system of the Mining Act and its specific provisions entail that mining fees remain unchanged during the whole duration of the contract.
Endelig forklarer de ungarske myndigheder, at »opsigelsesklausulen« er baseret på hensyn til den nationale sikkerhed.
Finally, the Hungarian authorities explain that the ‘termination clause’ is based on reasons of national security.
Kommissionen modtog bemærkninger fra følgende interesserede parter: MOL (støttemodtageren ved den påståede støtteforanstaltning) og det ungarske mineforbund, som MOL er medlem af.
The Commission received comments from the following interested parties: MOL (the beneficiary of the alleged aid measure) and the Hungarian Mining Association, of which MOL is a member.
Begge interesserede parter fremsatte bemærkninger, der lå på linje med Ungarns, og deres observationer overlappede i høj grad Ungarns.
Both interested parties commented along the same lines as Hungary and their observations overlapped to a large extent with those of Hungary.
MOL, den påståede støttemodtager ved den omhandlede foranstaltning, gør gældende, at i modsætning til, hvad Kommissionen hævder, fik selskabet ikke nogen særbehandling i forbindelse med udvinding af kulbrinter på det ungarske marked.
MOL, the alleged beneficiary of the measure in question, states that, contrary to what the Commission maintains in the opening decision, it did not enjoy any preferential treatment on the Hungarian hydrocarbon extraction market.
En væsentlig andel af de mineafgifter, som MOL har betalt til den ungarske stat, stammer fra de minefelter, der er underlagt J % (dvs. idriftsat før den 1. januar 1998), hvilket i praksis betyder, at MOL betaler 64-75 %, hvorimod selskabets konkurrenter (som påbegyndte produktion på et senere tidspunkt og driver mindre felter) blot skal betale en afgift på 12 %.
A major share of MOL’s mining fees paid to the Hungarian State comes from the mining fields subject to J % (i.e. put into operation before 1 January 1998), which in practice means that MOL pays 64-75 %, whereas its competitors (who started production at a later stage and operate small fields) are subject merely to the 12 % fee.
Derudover betød indgåelsen af aftalen om forlængelse, at MOL kom til at betale mere til staten (under hensyntagen til alle dele af aftalen om forlængelse), end man ville have betalt uden en aftale, alene på basis af den oprindelige minelov.
Furthermore, the conclusion of the extension agreement meant that MOL paid more to the State (taking into account all components in the extension agreement) than it would have paid without the agreement, merely on the basis of the original Mining Act.
Hvad angår Kommissionens argument om, at aftalen om forlængelse ikke kan betragtes på samme måde som en koncession, fordi den var omfattet af tilladelsesordningen, bemærker MOL, at forlængelsen af tilladelsen til minedrift ikke er en rettighed, der er omfattet af en tilladelse på basis af en entydig beslutning fra staten, men kun efter en aftale med mineselskabet.
As regards the Commission’s argument that the extension agreement cannot be considered analogous to a concession, because it was subject to the authorisation regime, MOL notes that the extension of the mining right is not a right subject to authorisation on the basis of a unilateral decision by the State, but only following an agreement with the mining company.