natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Efter en brevveksling med de luxembourgske myndigheder meddelte Kommissionen ved brev af 5. juni 2002 Luxembourg, at den havde besluttet at indlede proceduren efter traktatens artikel 88, stk. 2, over for denne foranstaltning.
Following an exchange of correspondence with the Luxembourg authorities, the Commission notified Luxembourg by letter dated 5 June 2002 of its decision to open the procedure laid down in Article 88(2) of the Treaty in respect of the measure.
Kommissionen opfordrede ligeledes Luxembourg til at fremsætte sine bemærkninger og til at give alle oplysninger, der kunne være nyttige for vurderingen af den omhandlede foranstaltning, inden for en frist på en måned efter modtagelsen af brevet.
It also invited Luxembourg to submit its comments and provide any information that might be helpful in assessing the measure within one month from the date of receipt of the letter.
Kommissionens beslutning om at indlede proceduren er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende [2].
The Commission’s decision to open the procedure was published in the Official Journal of the European Union [2].
Kommissionen opfordrede interesserede parter til at sende deres bemærkninger til den omhandlede foranstaltning.
The Commission called on interested parties to submit their comments on the measure.
Nederlandene sendte ved en telefax af 4. december 2002, der blev registreret samme dag, Kommissionen sine bemærkninger til den omhandlede foranstaltning.
The Netherlands sent the Commission its comments on the measure by fax dated 4 December 2002, registered as received on the same day.
Kommissionen videresendte ved brev af 18. februar 2003 den nederlandske skrivelse til Luxembourg og anmodede sidstnævnte om at fremsætte bemærkninger inden for en måned.
By letter dated 18 February 2003, the Commission forwarded the Netherlands’ letter to Luxembourg, together with a request that the latter submit its comments within one month.
Efter at have sendt en påmindelse den 16. maj 2003 modtog Kommissionen den 28. maj 2008 en telefax fra Luxembourg, hvori der blev anmodet om en forlængelse af svarfristen.
After having sent a reminder on 16 May 2003, the Commission received from Luxembourg by fax dated 28 May 2003, registered as received on the same day, a request for an extension of the time limit for replying.
Ved brev af 4. juni 2003, registreret den 5. juni 2003, sendte Luxembourg sine bemærkninger både til Kommissionens brev af 5. juni 2002 og til de bemærkninger, Nederlandene var kommet med.
By letter dated 4 June 2003, registered as received on 5 June 2003, Luxembourg sent the Commission its comments both on the Commission’s letter of 5 June 2002 and on the comments submitted by the Netherlands.
Luxembourg fremsendte supplerende oplysninger i et brev af 3. maj 2004, der blev registreret den 13. maj 2004.
Luxembourg provided additional information by letter dated 3 May 2004, registered as received on 13 May 2004.
Den 25. januar 2005 blev der afholdt et arbejdsmøde mellem Luxembourg og Kommissionen.
A working meeting between Luxembourg and the Commission was held on 25 January 2005.
Kommissionen anmodede ved brev af 31. marts 2005 Luxembourg om oplysninger.
By letter dated 31 March 2005, the Commission sent Luxembourg a request for information.
Kommissionen modtog Luxembourgs svar ved to breve af 20. april og 20. maj 2005, der blev registreret henholdsvis den 27. april og den 1. juni 2005.
The Commission received a reply from Luxembourg by letters dated 20 April and 20 May 2005, registered as received on 27 April and 1 June 2005 respectively.
Kommissionen anmodede ved brev af 22. juni 2005 Luxembourg om supplerende oplysninger.
By letter dated 22 June 2005, the Commission sent Luxembourg a request for additional information.
Kommissionen anmodede ved brev af 27. marts 2006 Luxembourg om supplerende oplysninger.
By letter dated 27 March 2006, the Commission sent Luxembourg a request for additional information.
Kommissionen modtog Luxembourgs svar ved brev af 11. april 2006, registreret den 18. april 2006.
The Commission received a reply from Luxembourg by letter dated 11 April 2006, registered as received on 18 April 2006.
Den 12. december 2006 blev der afholdt et arbejdsmøde mellem Luxembourg og Kommissionen.
A working meeting between Luxembourg and the Commission was held on 12 December 2006.
Kommissionen anmodede ved brev af 21. november 2007 Luxembourg om supplerende oplysninger.
By letter dated 21 November 2007, the Commission sent Luxembourg a request for additional information.
Den 27. februar 2008 blev der afholdt et arbejdsmøde mellem Luxembourg og Kommissionen.
A working meeting between Luxembourg and the Commission was held on 27 February 2008.
Kommissionen modtog supplerende oplysninger fra Luxembourg i et brev af 19. juni 2008, der blev registreret den 20. juni 2008, og i et blev, der blev registreret den 12. september 2008.
The Commission received additional information from Luxembourg by letter dated 19 June 2008, registered as received on 20 June 2008, and by letter registered as received on 12 September 2008.
Udligningsordningens retsgrundlag
The legislative framework to the compensation mechanism
Den hertugelige forordning (i det følgende benævnt »RGD«) af 30. maj 1994 og liberaliseringen af el-markedet
The Grand-Ducal Regulation of 30 May 1994 and the electricity market liberalisation process
Det fremgår af artikel 1 i RGD fra 1994, at »de til rådighed stående mængder af el, der hidrører fra egenproduktion på grundlag af vedvarende energi eller kraftvarmeproduktion, overtages af den luxembourgske stat for det offentlige nets regning på begæring af producenten«.
Article 1 of the 1994 GDR provided that the ‘available quantities of electricity obtained from autoproduction using renewable energy sources or cogeneration shall, at the autoproducer’s request, be acquired by the State of Luxembourg for the account of the public network’.
Priserne på den grønne el fastsættes i RGD fra 1994 på et højere niveau end det, der gælder for el fremstillet på sædvanlig vis.
The 1994 GDR also set the prices of such green electricity at a higher level than that of conventionally produced electricity.
Luxembourg anslog, at købsforpligtelsen i henhold til RGD fra 1994 i 2000 omhandlede en produktion på 112 GWh [6], og at elektriciteten blev købt til en pris, der i gennemsnit var ca. tre gange højere end prisen i de langsigtede leveringsaftaler, som Cegedel havde indgået.
Luxembourg has estimated that, in 2000, the purchasing obligation stemming from the 1994 GDR related to a production of 112 GWh [6], and that these volumes were purchased at a price on average some three times higher than the price resulting from the long-term supply contracts concluded by Cegedel.
Det resulterede ifølge de luxembourgske myndigheder i en meromkostning på 275 mio. LUF, hvilket svarer til 6,8 mio. EUR.
According to the Luxembourg authorities, this resulted in an additional cost of LUF 275 million or EUR 6,8 million.
Efter vedtagelsen af lov af 24. juli 2000 [7], der åbnede elsektoren for fri konkurrence, blev købsforpligtelsen udvidet til at omfatte alle aktive distributører i Luxembourg.
After the electricity sector was opened up to competition by the Law of 24 July 2000 [7], the purchasing obligation was extended to include all distributors operating in Luxembourg.
I 2001 var der 13 aktive distributører, hvoraf den største, Cegedel, og den næststørste, Sotel, forsynede jern- og stålindustrien i den sydlige del af landet. Hertil kom en række lokale distributører.
In 2001 these were 13 in number, including the largest, Cegedel, and the second largest, Sotel, both of which supplied the steel plants in the south of the country, and local distributors.
Rent faktisk aftog Cegedel imidlertid størstedelen af den grønne el, der blev produceret i Luxembourg.
In actual fact, however, Cegedel alone purchased the lion’s share of the green electricity produced in Luxembourg.
RGD af 22. maj 2001
The GDR of 22 May 2001
For at fordele de omkostninger, der er forbundet med forpligtelsen til at aftage grøn el, ligeligt mellem distributørerne, besluttede Luxembourg at indføre en udligningsordning ved RGD af 22. maj 2001 [8] om indførelse af en udligningsfond i forbindelse med tilrettelæggelsen af elmarkedet.
In order to spread equitably among distributors the burden of the costs resulting from the obligation to acquire green electricity, Luxembourg decided to set up, through the GDR of 22 May 2001 [8] concerning the introduction of a compensation fund for the organisation of the electricity market, a compensation mechanism.
Udligningsfonden har reelt været i brug siden den 1. januar 2001.
The compensation fund became de facto operational on 1 January 2001.
I artikel 21 i RGD af 22. maj 2001 bemyndiges de enkelte luxembourgske eldistributører til at opkræve et bidrag til udligningsfonden hos slutforbrugerne.
Under Article 21 of the GDR of 22 May 2001, each electricity distributor in Luxembourg was authorised to collect a contribution to the compensation fund from its final customers.
Bidraget er proportionelt med den endelige forbrugers elforbrug.
The contribution was proportional to a final customer’s electricity consumption.
Ifølge artikel 23 i RGD af 22. maj 2001 var bidraget for alle ikke-fritagne forbrugere fastsat til 2,73 EUR/MWh for 2001.
Under Article 23 of the GDR of 22 May 2001, the contribution for 2001 was set for all non-exempted customers at EUR 2,73/MWh.
RGD af 9. december 2005
The GDR of 9 December 2005
Kategori A omfatter kunder, hvor målerne viser et årligt elforbrug på højst 25 MWh.
category A comprised customers at whose metering points annual electricity consumption was less than or equal to 25 MWh.
Bidraget for forbrugere i kategori A var for 2007 fastsat til 7,00 EUR/MWh.
For 2007, the contribution payable by category A consumers was set at EUR 7,00/MWh,
Kategori C omfatter kunder, der tilhører kategori B, men som desuden »forpligter sig til at foretage en væsentlig forbedring af deres samlede energieffektivitet ved en aftale, som indgås mellem regeringen og den pågældende virksomhed […] Aftalen skal indeholde en sanktionsklausul i tilfælde af, at virksomheden ikke opfylder sine forpligtelser« [13].
The agreement to be concluded will include a penalty clause in case of failure to meet commitments’ [13].
Gældende bestemmelser pr. 1. januar 2009
Provisions applicable as of 1 January 2009
Udligningsordningens virkemåde
Operation of the compensation mechanism
Det bestemmes i praksis i RGD af 22. maj 2001 og af 9. december 2005, at den førende luxembourgske distributør, Cegedel, der hovedsagelig er privatejet, skal opkøbe den samlede mængde grøn el, der produceres i Luxembourg, til den pris, der fastsættes af staten.
From a practical standpoint, the GDRs of 22 May 2001 and 9 December 2005 provided that the principal distributor in Luxembourg, Cegedel, the shares in which were majority privately owned, had to purchase all the green electricity produced in Luxembourg at the price set by the State.
De meromkostninger, der er forbundet med den grønne el, svarer til differencen mellem købsprisen hos producenterne af grøn el (leveringstarifferne) og salgsprisen til de andre distributører, som fastsættes af staten.
The additional costs associated with green electricity corresponded to the difference between the purchase price paid to producers of such electricity (feed-in tariff) and the selling price charged to other distributors, both of which were set by the State.
Samtlige distributører underretter hver måned den luxembourgske energimyndighed, Institut Luxembourgeois de Régulation (i det følgende benævnt »ILR«), om, hvor meget grøn el de har aftaget. Ved årets udgang gennemfører myndigheden en udligning mellem distributørerne.
All distributors reported on their green electricity purchases each month to the Luxembourg energy regulator, the Institut Luxembourgeois de Régulation (ILR).
Hvis den mængde luxembourgsk produceret grøn el, som en distributør har aftaget, overstiger hans andel af elmarkedet, modtager han et udligningsbeløb fra fonden. Hvis den mængde grøn el, han har aftaget, er mindre end hans andel af hjemmemarkedet, skal han til gengæld betale et tilsvarende bidrag til fonden.
At the end of the year, the regulator performed a compensation operation between distributors: if the share of green electricity produced in Luxembourg and purchased by a distributor was greater than its share of the electricity market, then it received compensation from the fund; conversely, if its share of green electricity purchased was smaller than its share of the domestic market, then it had to pay a corresponding contribution to the fund.
Formålet med udligningsfonden er således at sikre, at alle distributører, der driver virksomhed i Luxembourg, aftager en andel af den luxembourgsk producerede grønne el, som svarer til deres andel af hjemmemarkedet.
The compensation fund was therefore designed to ensure that each distributor active in Luxembourg purchased a share of green electricity produced in Luxembourg that matched its share of the domestic market.
Skemaet nedenfor viser, hvordan den udligningsfond, der blev indført den 31. december 2008, fungerer.
The diagram below describes the operation of the compensation fund as it was in force until 31 December 2008.
BAGGRUND FOR INDLEDNINGEN AF DEN FORMELLE UNDERSØGELSESPROCEDURE
REASONS FOR OPENING THE FORMAL INVESTIGATION PROCEDURE
Kommissionen vurderede i sin beslutning om at indlede proceduren, at udligningsordningen kunne udgøre statsstøtte som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 1 [14].
In its decision to open the formal investigation procedure, the Commission took the view that the compensation mechanism prima facie constituted State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty [14].
Foranstaltningen er til fordel for producenter af grøn el, som er de egentlige modtagere af de beløb, der indbetales til udligningsfonden.
The measure conferred an advantage on green electricity producers, who ultimately benefited from the proceeds of the compensation fund.
Den bidragsfritagelse, der gjaldt indtil den 31. december 2005, begunstigede desuden store elforbrugere i forhold til de øvrige virksomheder, der skal bidrage til udligningsfonden.
Moreover, the exemption from compensation payments applicable until 31 December 2005 favoured large electricity-consuming enterprises over other enterprises which had to contribute to the compensation fund.
Distributørerne har til gengæld ikke opnået nogen fordel, fordi de kun fungerer som et mellemled, som indsamler de endelige forbrugeres bidrag, der i sidste ende udbetales til producenterne af grøn el.
On the other hand, distributors enjoyed no advantage as they simply played the part of intermediary in collecting the contributions made by final customers and paid on to green electricity producers.
Denne fordel, der er baseret på statsmidler, skyldes ikke, at der er indført en forpligtelse til at aftage grøn el, men at der er oprettet en udligningsfond.
This advantage was provided through State resources, not by reason of the introduction of the green electricity purchasing obligation but by reason of the creation of the compensation fund.
Denne fond er nemlig oprettet af staten, den finansieres med obligatoriske bidrag, og de beløb, der indbetales til den, kontrolleres af staten.
The latter was set up by the State, was financed by a system of compulsory contributions, and the sums paid into it were controlled by the State.
Foranstaltningen er selektiv, fordi den kun gælder for visse virksomheder eller aktiviteter, nemlig producenter af grøn el frem for andre elproducenter og store elforbrugende virksomheder frem for andre elforbrugende virksomheder.
The measure was selective in that it favoured only certain enterprises or certain activities, and in particular green electricity producers as opposed to other electricity producers and large electricity-consuming enterprises as opposed to other electricity-consuming enterprises.
Den fordel, der gives producenterne af grøn el, vil endelig kunne påvirke samhandelen med elektricitet i Fællesskabet og fordreje konkurrencevilkårene, og det samme kan den fordel, der gives de store elforbrugende virksomheder, som er aktive i flere erhvervssektorer.
Lastly, the granting of an advantage to green electricity producers was liable to affect intra-Community trade in electricity and distort competition, as was the advantage enjoyed by large electricity-consuming enterprises, active as these were in various sectors of the economy.
Kommissionen har dernæst undersøgt, om udligningsordningen er forenelig med fællesmarkedet i henhold til artikel 87, stk. 3, litra c), sammenholdt med EF-rammebestemmelserne fra 2001 for statsstøtte til miljøbeskyttelse (i det følgende benævnt »rammebestemmelserne fra 2001«) [15].
The Commission then examined the compatibility of the compensation mechanism with the common market under Article 87(3)(c) of the Treaty in the light of the 2001 Community guidelines on State aid for environmental protection (the 2001 guidelines) [15].
Det nærer den af flere årsager tvivl om.
It expressed the following concerns in this regard.
Kommissionen mener for det første, at støtten til producenter af grøn el strider mod følgende regler i rammebestemmelserne fra 2001:
First, the Commission considered that the aid for green electricity producers prima facie did not satisfy the conditions laid down in the following provisions of the 2001 guidelines:
Ordningen sikrer ikke, at støtten begrænses til differencen mellem produktionsprisen og markedsprisen på den pågældende energi.
the system did not ensure that the aid was limited to the difference between the production cost and the market price of the energy concerned.
Der ydes ikke kun driftsstøtte i den periode, hvor det er nødvendigt af hensyn til afskrivning af anlæg.
It did not limit the duration of the operating aid to that necessary to cover plant depreciation.
Støtten er heller ikke fastsat under hensyntagen til den investeringsstøtte, som producenterne måtte have modtaget til deres anlæg, såsom den luxembourgske miljøpræmie [16] (punkt E.3.3.1 i rammebestemmelserne fra 2001).Ordningen er ikke baseret på en markedsmekanisme såsom grønne certifikater (punkt E.3.3.2 i rammebestemmelserne fra 2001).
Nor did it take account of any investment aid received by producers for their plants, such as the ecological premium in Luxembourg [16] (point E.3.3.1 of the 2001 guidelines),the system made no provision for a market mechanism such as green certificates (point E.3.3.2 of the 2001 guidelines),
Driftsstøtten er ikke beregnet på grundlag af de eksterne omkostninger, der undgås (punkt E.3.3.3 i rammebestemmelserne fra 2001).
the operating aid was not calculated on the basis of the external costs avoided (point E.3.3.3 of the 2001 guidelines),
Driftsstøtten er ydet i mere end fem år, den er ikke degressiv, og intensiteten udgør mere end 50 % af meromkostningerne (punkt E.3.3.4 i rammebestemmelserne fra 2001).
the operating aid was not limited to five years’ duration, it was not degressive, and its intensity was not limited to 50 % of the extra costs (point E.3.3.4 of the 2001 guidelines).
Kommissionen mener for det andet ikke, at bidragsfritagelsen for store elforbrugende virksomheder opfylder de kriterier, der er fastsat i rammebestemmelserne fra 2001. De virksomheder, der er omfattet af fritagelsen, har således ikke forpligtet sig til at nå miljøbeskyttelsesmål [17], de skal ikke betale en betydelig del af afgiften [18], og fritagelserne er heller ikke degressive i henhold til rammebestemmelserne fra 2001, og deres intensitet udgør mere end 50 % [19].
Secondly, the Commission considered that the exemption from contribution payments granted to large electricity-consuming enterprises prima facie did not fulfil the criteria laid down in the 2001 guidelines: exempted enterprises had not undertaken to achieve environmental protection objectives [17]; such enterprises were not required to pay a significant proportion of the tax [18]; and lastly, the exemptions were not degressive within the meaning of the 2001 guidelines and their intensity was not limited to 50 % [19].
Den nye RGD, der er nævnt i betragtning 23, og som træder i kraft den 1. januar 2009, medfører en række ændringer af udligningsordningen, som betyder, at grundlaget for at indlede en formel undersøgelsesprocedure ikke længere er til stede.
The new GDR referred to in paragraph 23, scheduled to enter into force on 1 January 2009, amends the compensation mechanism in such a way that it no longer numbers among the reasons for opening the formal investigation procedure.
Den foreliggende beslutning har derfor til formål at afklare, om der var tale om statsstøtte, og om den udligningsordning, der fandtes indtil den 31. december 2008, var forenelig med traktatens artikel 87, stk. 3, litra c).
Consequently, this Decision examines the existence of State aid and the compatibility or otherwise of the compensation mechanism under Article 87(3)(c) of the Treaty up until 31 December 2008.
LUXEMBOURGS BEMÆRKNINGER TIL INDLEDNINGEN AF DEN FORMELLE UNDERSØGELSESPROCEDURE
COMMENTS FROM LUXEMBOURG ON THE OPENING OF THE FORMAL INVESTIGATION PROCEDURE
Beskrivelsen af foranstaltningen
On the description of the measure
Luxembourg har for det første påpeget, at Cegedel i RGD af 30. maj 1994 forpligtes til at aftage grøn el, der er fremstillet i Luxembourg. Efter liberaliseringen er der kommet en række konkurrerende distributører til.
Luxembourg pointed out first of all that, under the GDR of 30 May 1994, Cegedel was alone obliged to purchase Luxembourg-produced green electricity.
Luxembourg har for det andet påpeget, at foranstaltningen indebærer store fordele for miljøet og bidrager til de miljøbeskyttelsesmål, som Luxembourg har forpligtet sig til at nå i henhold til Fællesskabets politik til bekæmpelse af klimaændringer. Luxembourgs mål er at mindske CO2-udledningen med 28 % i forhold til 1990.
Luxembourg pointed out secondly that the measure produced significant environmental benefits and helped to achieve the environmental protection objectives to which Luxembourg has committed itself in accordance with the Community anti-climate change policy: for Luxembourg, the target was to reduce carbon emissions by 28 % compared with 1990.
De luxembourgske myndigheder opfordrer derfor Kommissionen til at vurdere foranstaltningens potentielle konkurrencefordrejende virkninger eller påvirkning af samhandelen i Fællesskabet i lyset af de fordele, den har for miljøet.
The Luxembourg authorities accordingly called on the Commission to assess the potential competition-distorting effects or the effect on intra-Community trade in the light of the environmental benefits of the measure.
Spørgsmålet om statsstøtte
On the existence of State aid
Luxembourg mener ikke, at det kan anses for statsstøtte i henhold til traktatens artikel 87, stk. 1, at der er oprettet en udligningsfond.
Luxembourg considered that the creation of the compensation fund did not constitute State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Luxembourg har for det første gjort gældende, at fonden ikke finansieres ved hjælp af statsmidler, og i den forbindelse henvist til den dom, som De Europæiske Fællesskabers Domstol (i det følgende benævnt »Domstolen«) afsagde den 13. marts 2001 i PreussenElektra-sagen [20].
It maintained first of all that, as the Court of Justice of the European Communities (the Court of Justice) had found in its judgment in PreussenElektra [20], the fund did not involve any State resources.