natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Urinanalyser bør udføres i hvert fald ved begyndelsen, midtvejs og ved afslutningen af forsøget, med opsamling af timediuresen.
Urinalysis determinations should be performed at least at the start, then midway and finally at the end of the study using timed urine volume collection.
Analyserne inkluderer udseende, volumen, osmolalitet eller vægtfylde, pH, protein, glukose og blod/blodceller.
Urinalysis determinations include appearance, volume, osmolality or specific gravity, pH, protein, glucose and blood/blood cells.
Andre parametre kan inkluderes, hvor man finder det nødvendigt at udvide undersøgelsen af en eller flere observerede virkninger.
Additional parameters may be employed where necessary to extend the investigation of observed effect(s).
Herudover bør man overveje måling af markører for generel vævsskade.
In addition, studies to investigate markers of general tissue damage should be considered.
Andre målinger, som kan være nødvendige for en tilstrækkelig toksikologisk vurdering, inkluderer analyser af lipider, hormoner, syre/base-balancen, methæmoglobin, og hæmning af kolinesterasen.
Other determinations, which may be necessary for an adequate toxicological evaluation include analyses of lipids, hormones, acid/base balance, methaemoglobin, and cholinesterase inhibition.
Hvor det skønnes nødvendigt, kan andre biokemiske målinger inddrages for at udvide undersøgelsen af observerede virkninger.
Additional clinical biochemistry may be employed where necessary to extend the investigation of observed effects.
Lever med galdeblære, nyrer, binyrer, testes, bitestikler, ovarier, uterus, tyreoidea med paratyreoideae. thymus, milt hjerne og hjerte skal på alle dyr renses for andet vedhængende væv som behørigt (undtaget er de dyr, der findes moribunde og/eller aflives undervejs i forsøget) og vejes snarest muligt efter dissektionen for at undgå udtørring.
The liver with gall bladder, kidneys, adrenals, testes, epididymides, ovaries, uterus, thyroid (with parathyroids), thymus, spleen, brain and heart of all animals (apart from those found moribund and/or inter-currently killed) should be trimmed of any adherent tissue, as appropriate, and their wet weight taken as soon as possible after dissection to avoid drying.
Følgende væv skal præserveres ved hjælp af det mest passende fiksationsmedie både med henblik på vævstypen og den følgende histopatologiske undersøgelse: alle større læsioner, hjernen (repræsentative regioner, inklusive cerebrum, cerebellum og medulla/pons), rygmarven (fra tre niveauer: cervikal, midt-torakal og lumbal), hypofyse, øjne. tyreoidea, paratyreoideae, tymus, øsofagus, spytkirtlerne, mavesækken, tynd- og tyktarm, (inklusive de Peyerske plaques) lever, galdeblære, pankreas, nyrer, binyrer, milt, hjerte, luftrør og lunger, aorta, gonader, uterus, sekundære kønsorganer, brystkirtlerne fra hundyrene, prostata, urinblære, lymfeknuder (helst en lymfeknude, som dækker belastningsvejen, og en anden langt derfra for at dække den systemiske virkning), perifer nerve (ischiadicus eller tibialis) helst nær ved musklen, en sektion af knoglemarven (og/eller frisk knoglemarvsaspirat), hud.
The following tissues should be preserved in the most appropriate fixation medium for both the type of tissue and the intended subsequent histopathological examination: all gross lesions, brain (representative regions including cerebrum, cerebellum and medulla/pons), spinal cord (at three levels: cervical, mid-thoracic and lumbar), pituitary, eyes, thyroid, parathyroid, thymus, oesophagus, salivary glands, stomach, small and large intestines (including Peyer's patches), liver, gall bladder, pancreas, kidneys, adrenals, spleen, heart, trachea and lungs, aorta, gonads, uterus, accessory sex organs, female mammary gland, prostate, urinary bladder, lymph nodes (preferably one lymph node covering the route of administration and another one distant from the route of administration to cover systemic effects), peripheral nerve (sciatic or tibial) preferably in close proximity to the muscle, a section of bone marrow (and/or a fresh bone marrow aspirate) and skin.
En komplet histopatologisk undersøgelse skal udføres af de præserverede organer og væv på i hvert fald alle dyrene i kontrol- og højdosisgrupperne.
Full histopathology should be carried out on the preserved organs and tissues in at least all animals in control and high dose group.
Undersøgelsen skal omfatte alle dyrene i de andre gruppe også, hvis der observeres ændringer i højdosisgruppen, der kan tilskrives belastningen.
The examination should be extended to animals of all other dosage groups, if treatment-related changes are observed in the high dose group.
oftalmologisk undersøgelse
ophthalmological examination,
Teststoffet påføres dagligt huden på grupper af forsøgsdyr, idet der gives en bestemt gradueret dosis til hver gruppe gennem en periode på 90 dage.
The test substance is applied daily to the skin in graduated doses to several groups of experimental animals, one dose per group for a period of 90 days.
Dyrene observeres dagligt i forsøgsperioden. Eventuelle tegn på toksicitet registreres.
During the period of application the animals are observed daily to detect signs of toxicity.
De dyr, der dør under forsøget eller aflives ved afslutningen af forsøget, obduceres.
Animals, which die during the test are necropsied, and at the conclusion of the test surviving animals are necropsied.
Unge, sunde, kønsmodne dyr fordeles randomiseret i test- og kontrolgrupper.
Before the test healthy young animals are randomised and assigned to the treated and control groups.
Kort før forsøget indledes, klippes pelsen på ryggen på forsøgsdyrene.
Shortly before testing fur is clipped from the dorsal area of the trunk of the test animals.
Der kan anvendes voksne rotter eller kaniner.
The adult rat, rabbit or guinea pig may be used.
Der benyttes dyr af almindeligt anvendte stammer, For begge køn af forsøgsdyr gælder det, at variationen i deres vægt ikke må overskride ± 20 % af en rimelig gennemsnitsvægt.
At the commencement of the test the range of the weight variation should be ± 20 % of the mean weight.
Hvis en undersøgelse af subkronisk toksicitet udføres som et forstudium til en langtidsundersøgelse, bør samme dyreart og stamme anvendes i begge undersøgelser.
Where a sub-chronic dermal study is conducted as a preliminary to a long-term study, the same species and strain should be used in both studies.
Der anvendes mindst 20 dyr (10 hunner og 10 hanner) med sund hud til hvert dosisniveau.
At least 20 animals (10 female and 10 male) with healthy skin should be used at each dose level.
Hvis der påregnes aflivning af dyr under forsøget, bør det oprindelige antal forøges med det antal dyr, man påregner at aflive i løbet af forsøget.
If interim sacrifices are planned the number should be increased by the number of animals scheduled to be sacrificed before the completion of the study.
Man kan samtidig udsætte en satellitgruppe på 20 dyr (10 af hvert køn) for den højeste koncentration i 90 dage og gennem en periode på 28 dage efter forsøget observere, om der er reversible, varige eller sent opståede toksiske virkninger.
In addition, a satellite group of 20 animals (10 animals per sex) may be treated with the high-dose level for 90 days and observed for reversibility, persistence, or delayed occurrence of toxic effects for 28 days post-treatment.
Der skal anvendes mindst tre dosisniveauer samt en kontrolgruppe eller en vehikelkontrolgruppe, såfremt der benyttes vehikel.
At least three dose levels are required with a controle or a vehicle control if a vehicle is used.
Teststoffet påføres på omtrent samme tidspunkt hver dag, og doserne justeres med jævne mellemrum (én gang eller to gange om ugen), så de er konstante i forhold til dyrenes legemsvægt.
The application of the test substance should be made at similar times each day, and the amount of substance applied adjusted at intervals (weekly or bi-weekly) to maintain a constant dose level in terms of animal body weight.
Det laveste dosisniveau bør ikke have nogen toksisk virkning overhovedet.
The lowest dose level should not produce any evidence of toxicity.
Hvis der foreligger en anvendelig vurdering af menneskers eksponering for stoffet, bør den laveste koncentration overskride denne eksponering.
Where there is a usable estimation of human exposure the lowest level should exceed this.
Hvis der anvendes mere end tre dosisniveauer, bør de vælges således, at der opnås graduering af de toksiske virkninger.
If more than one intermediate dose is used, the dose levels should be spaced to produce a gradation of toxic effects.
I grupperne med lav og middel dosis og i kontrolgrupperne skal dødeligheden holdes på et lavt niveau, så der bliver mulighed for en meningsfuld vurdering af resultaterne.
In the low and intermediate groups, and in the controls, the incidence of fatalities should be low, in order to permit a meaningful evaluation of the results.
Hvis teststoffet forårsager alvorlig hudirritation, bør koncentrationen sænkes, og der kan derved ske en reduktion eller et fuldstændigt bortfald af de øvrige toksiske effekter på den højeste dosis.
If application of the test substance produces severe skin irritation the concentrations should be reduced and this may result in a reduction in, or absence of, other toxic effects al: the high-dose level.
Hvis huden er blevet alvorligt beskadiget, kan det være nødvendigt at afbryde forsøget og foretage et nyt forsøg med en lavere koncentration.
If the skin has been badly damaged it may be necessary to terminate the study and undertake a new study at lower concentrations.
Hvis et dosisniveau på 1000 mg/kg legemsvægt eller et højere dosisniveau fastsat ud fra kendskabet til den eventuelle eksponering, mennesker udsættes for, ikke giver nogen toksisk virkning, kan yderligere forsøg betragtes som unødvendige.
If a preliminary study at a dose level of 1000 mg/kilograms, or a higher dose level related to possible human exposure where this is known, produces no toxic effects, further testing may not be considered necessary.
Den ideelle doseringer påføring af teststoffet syv dage om ugen i en periode på 90 dage.
The animals are treated with the test substance, ideally on seven days per week, for a period of 90 days.
Eventuelle satellitgrupper beregnet til længerevarende observationer skal holdes under observation i yderligere 28 dage, efter at eksponering for teststoffet er afsluttet, således at man har mulighed for at registrere, om en toksisk virkning er reversibel eller persisterer.
Animals in any satellite groups scheduled for follow-up observations should be kept for a further 28 days without treatment to detect recovery from, or persistence of, toxic effects.
Ekspositionsperioden skal være seks timer dagligt.
Exposure time should be six hours per day.
Med stærkt toksiske stoffer kan der anvendes et mindre område, men stoffet bør påføres så tyndt og ensartet og over så stor en del af området som muligt.
With highly toxic substances, the surface area covered may be less but as much of the area should be covered with as thin and uniform a film as possible.
Teststoffet holdes i kontakt med huden ved hjælp af en porøs gazeforbinding og en ikke-hudirriterende klæbestrimmel.
During exposure the test substance is held in contact with the skin with a porous gauze dressing and non-irritating tape.
Ved eksponeringsperiodens slutning fjernes eventuelt tilbagesiddende teststof, idet der anvendes vand eller en anden egnet metode til at rense huden.
At the end of the exposure period, residual test substance should be removed where practicable using water or some other appropriate method of cleansing the skin.
Alle dyr observeres dagligt, og det registreres, om der optræder tegn på toksicitet, hvornår disse tegn optræder første gang, hvor længe de varer, og hvor kraftige de er.
All the animals should be observed daily and signs of toxicity recorded, including the time of onset, their degree and duration.
Inspektion af dyrene skal omfatte forandringer i hud og pels, øjne og slimhinder, åndedræt og kredsløb, det autonome og centrale nervesystem, den motoriske aktivitet og adfærdsmønstret.
Cageside observations should include changes in skin and fur, eyes and mucous membranes, as well as respiratory, circulatory, autonomic and central nervous systems, somatomotor activity and behavior pattern.
Der holdes ugentligt regnskab med foderindtagelsen, og dyrene vejes en gang om ugen.
Measurements should be made of food consumption weekly and the animals weighed weekly.
Dyrene observeres med jævne mellemrum med henblik på, at det mindst mulige antal dyr går tabt for undersøgelsen på grund af f.eks. kannibalisme, autolyse af væv eller forveksling.
Regular observations of the animals are necessary to ensure that animals are not lost from the study due to causes such as cannibalism, autolysis of tissues or misplacement.
Ved forsøgets afslutning aflives og obduceres alle tilbageværende dyr med undtagelse af satellitgrupperne.
At the end of the study period all survivors in the non-satellite treatment groups are necropsied.
Kliniske symptomer, herunder neurologiske forandringer og forandringer i øjne samt mortalitet, registreres for alle dyr.
Moribund animals should be removed and necropsied when noticed.
Alle dyr inklusive kontrolgruppen skal normalt underkastes følgende undersøgelser:
The following examinations are customarily made on all animals including the controls:
Oftalmologisk undersøgelse med anvendelse af et oftalmoskop eller lignende passende udstyr skal foretages inden påføring af teststoffet og ved undersøgelsens afslutning. Det må foretrækkes, at alle dyr undersøges, men sker dette ikke, undersøges mindst den gruppe, der påføres den højeste dosis og kontrolgruppen.
ophthalmological examination, using an ophthalmoscope or equivalent suitable equipment, should be made prior to exposure to the test substance and at the termination of the study, preferably in all animals but at least in the high-dose and control groups.
Hæmatologiske undersøgelser omfattende hæmatokrit, hæmoglobinkoncentration, erytrocyttælling, total og differential leukocyttælling, måling af koaguleringsevne f.eks. koagulationstid, protrombintid, tromboplastintid eller blodpladetælling skal foretages ved forsøgets afslutning.
haematology, including haematocrit, haemoglobin concentration, erythrocyte count, total and differential leucocyte count, and a measure of clotting potential, such as clotting time, prothrombin time, thromboplastin time, or platelet count, should be investigated at the end of the test period.
Klinisk-biokemisk analyse af blod skal foretages ved afslutningen af forsøget.
clinical biochemistry determination on blood should be carried out at the end of the test period.
Relevante analyseområder for alle forsøg er elektrolytbalance, kulhydratstofskifte, lever- og nyrefunktion.
Test areas, which are considered appropriate to all studies are electrolyte balance, carbohydrate metabolism, liver and kidney function.
Valg af specifikke test afhænger af observationer af teststoffets virkning.
The selection of specific tests will be influenced by observations on the mode of action of the substance.
Følgende bestemmelser kan foreslås: kalcium, fosfor, klorid, natrium, kalium, fasteglukose (fasteperioden vil afhænge af dyrearten), serum alanin aminotransferase (ALAT), serum aspartat aminotransferase (ASAT), ornitin decarboxylase, gamma glutamyl transpeptidase, urinstof, albumin, kreatinin, total bilirubin og total serumprotein.
Suggested determinations are calcium, phosphorus, chloride, sodium, potassium, fasting glucose (with period of fasting appropriate to the species), sercum glutamic pyruvic transaminase, serum glutamic oxaloacetic transaminase, ornithine decarboxylase, gamma glutamyl transpeptidase, urea nitrogen, albumin, blood creatinine, total bilirubin and total serum protein measurements.
Andre bestemmelser, der kan være påkrævede i en adækvat toksikologisk vurdering, omfatter lipidanalyser, hormonanalyser, syre/basebalance, methæmoglobin, cholinesteraseaktivitet.
Other determinations which may be necessary for an adequate toxicological evaluation include analyses of lipids, hormones, acid/base balance, methaemoglobin and choliensterase activity.
Rutinemæssig urinanalyse er ikke påkrævet, medmindre den indiceres af forventede eller observerede toksiske virkninger.
urinalysis is not required on a routine basis but only when there is an indication based on expected or observed toxicity.
Hvis historiske basaldata er inadækvate, skal man gøre sig overvejelser over anvendelsen af hæmatologiske og klinisk biokemiske parametre, inden forsøget begynder.
If historical baseline data are inadequate, consideration should be given to determination of haem a to logical and clinical biochemistry parameters before dosing commences.
Alle forsøgsdyrene skal underkastes en fuldstændig makroskopisk vurdering, der omfatter undersøgelse af kropsoverflade, alle kropsåbninger og kranie-, thorax- og abdominalhulerne og deres indhold.
All animals should be subjected to a full gross necropsy which includes examination of the external surface of the body, all orifices, and the cranial, thoracic and abdominal cavities and their contents.
Væv, der er nævnt i parentes, behøver kun undersøges, hvis der er tale om toksicitetstegn eller kan sættes i forbindelse med målorganer.
The tissues mentioned between brackets need only be examined if indicated by signs of toxicity or target organ involvement.
Der skal foretages en fuldstændig histopatologisk undersøgelse af organer og væv fra dyrene i kontrolgruppen og i den gruppe, der har fået påført den højeste dosis.
Full histopathology should be carried out on normal and treated skin and on organs and tissues of animals in the control and high-dose groups.
Alle alvorlige læsioner skal undersøges.
all gross lesions should be examined.
Målorganer skal også undersøges i øvrige doserede grupper.
target organs in other dose groups should be examined.
Når der anvendes rotter, undersøges lungerne fra dyrene i den lavest doserede og de middeldoserede grupper histopatologisk med henblik på konstatering af tegn på infektion, idet dette giver en egnet vurdering af dyrenes helbredstilstand.
where rats are used, lungs of animals in the low- and intermediate-dose groups should be subjected to histopathological examination for evidence of infection, since this provides a convenient assessment of the state of health of the animals.
Der er ikke rutinemæssigt behov for yderligere histopatologiske undersøgelser af dyrene i disse grupper, men organer, som viser tegn på læsioner i den gruppe, der har fået påført den højeste dosis, skal altid undersøges.
Further histopathological examination may not be required routinely on the animals in these groups, but must always be carried out in organs, which show evidence of lesions in the high-dose group.
Dyrene i en eventuel satellitgruppe skal underkastes en histopatologisk undersøgelse af de væv og organer, der udviser toksisk påvirkning i de øvrige grupper.
when a satellite group is used, histopathology should be performed on tissues and organs identified as showing effects in the other treated groups.
Evaluering af resultaterne skal baseres på en passende statistisk metode.
Results should be evaluated by an appropriate statistical method.
dyreart, stamme, herkomst, miljøbetingelser, foder
species, strain, source, environmental conditions, diet,
testbetingelser
test conditions,
toksisk eller anden virkning
description of toxic or other effects,
data for foder og vægt
food and bodyweight data,
oftalmologiske fund
ophthalmological findings,
hæmatologiske analyser og samtlige resultater
haematological tests employed and all results,
klinisk-biokemiske analyser og samtlige resultater (herunder resultater af urinanalyse)
clinical biochemistry tests employed and all results (including results of any urinalysis),
Flere grupper af forsøgsdyr eksponeres dagligt i en fastlagt periode for teststoffet, idet hver gruppe eksponeres for en bestemt koncentration i en periode på 90 dage.
Several groups of experimental animals are exponed daily for a defined period to the test substance in graduated concentrations, one concentration being used per group, for a period of 90 days.
Unge, sunde, dyr fordeles randomiseret i det nødvendige antal grupper.
Before the test, healthy young aimals are randomised and assigned to the treatment and control groups.
Ved forsøgets begyndelse må vægten af de anvendte dyr ikke variere mere end ± 20 % af gennemsnitsvægten.
At the commencement of the study the range of weight variation of animals used should not exceed ± 20 % of the appropriate mean value.
Hvis en undersøgelse af subkronisk toksicitet ved inhalation udføres som et forstudium til en langtidsundersøgelse, bør samme dyreart og stamme anvendes i begge undersøgelser.
Where a subchronic inhalation study is conducted as a preliminary to a long-term study, the same species and strain should be used in both studies.
Der anvendes mindst 20 dyr (10 hun- og 10 handyr) til hver dosisniveau.
At least 20 animals (10 female and 10 male) should be used for each exposure concentration.
Hvis der påregnes aflivning af dyr under forsøget, bør det oprindelige antal dyr forøges med det antal dyr, man påregner at aflive i løbet af forsøget.
If interim sacrifices are planned the number should be increased by the number of animals scheduled to be sacrified before the completion of the study.
Man kan samtidig eksponere en satellitgruppe på 20 dyr (10 af hvert køn) for det højeste koncentrationsniveau gennem 90 dage og observere, hvorvidt virkninger i en periode på 28 dage efter forsøget er reversible, persisterende eller optræder forsinket.
In addition, a satellite group of 20 animals (10 animals per sex) may be treated with the high concentration level for 90 days and observed for reversibility, persistence, or delayed occurrence of toxic effects for 28 days post treatment.
I den lavt doserede og middeldoserede gruppe og i kontrolgruppen bør dødeligheden holdes på et lavt niveau for at give mulighed for en meningsfuld vurdering af resultaterne.
In the low and intermediate groups, and in the controls, the incidence of fatalities should be low to permit a meaningful evaluation of the results.
Den daglige eksponeringsperiode er seks timer, efter at koncentrationerne i kamrene er ækvilibreret.
The duration of daily exposure should be six hours after equilibration of the chamber concentrations.
Andre perioder kan anvendes, hvis undersøgelsen skal imødekomme særlige krav.
Other durations may be used to meet specific requirements.
Dyrene skal testes med inhalationsapparatur, der er således udformet, at der kan opretholdes en dynamisk luftgennemstrømning på mindst 12 luftskift pr. time, samtidig med at der sikres et adækvat iltindhold og en jævnt fordelt ekspositionsluft.
The animals should be tested in inhalation equipment designed to sustain a dynamic air flow of at least 12 air changes per hour to ensure an adequate oxygen content and an evenly distributed exposure atmosphere.
Den generelle regel er, at hvis der skal sikres en stabil atmosfære, må dyrenes totale »volumen« ikke overstige 5 % af ekspositionskammerets volumen.
As a general rule, to ensure stability of a chamber atmosphere the total volume of the test animals should not exceed 5 % of the volume of the test chamber.
Dyrene eksponeres for teststoffet dagligt i fem til syv dage om ugen i en periode på 90 dage.
The animals are exposed to the test substance daily, five to seven days per week, for a period of 90 days.
Under ideelle forhold skal den relative luftfugtighed holdes på mellem 30 % og 70 %, men i visse tilfælde (f.eks. ved testning af aerosoler) kan dette være praktisk uigennemførligt.
Ideally, the relative humidity should be maintained between 30 % and 70 %, but in certain instances (e.g. tests of aerosols) this may not be practicable.
Lufthastigheden tilpasses, således at der er ensartede forhold i hele ekspositionskammeret.
The air flow should be adjusted to ensure that conditions throughout the exposure chamber are homogeneous.
Der skal foretages måling og kontrol af:
Measurements or monitoring should be made of:
Lufthastighed (kontinuerlig).
the rare of air flow (continuously);