natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Medlemsstaterne bør sikre, at »one stop«-princippet omfatter samtlige ansøgere.
Member States should ensure that a ‘one-stop’ principle is applied to all applicants.
Forudsat at visse betingelser er opfyldt, bør der udstedes visum til flere indrejser for at begrænse medlemsstaternes konsulaters administrative byrder og fremme en problemfri rejse for dem, der rejser meget eller regelmæssigt.
Provided that certain conditions are fulfilled, multiple-entry visas should be issued in order to lessen the administrative burden of Member States’ consulates and to facilitate smooth travel for frequent or regular travellers.
Ansøgere, som konsulatet kender for deres integritet og pålidelighed, bør så vidt muligt nyde godt af en forenklet procedure.
Applicants known to the consulate for their integrity and reliability should as far as possible benefit from a simplified procedure.
På grund af registreringen af biometriske identifikatorer i visuminformationssystemet (VIS), der er indført ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 767/2008 af 9. juli 2008 om visuminformationssystemet (VIS) og udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne om visa til kortvarigt ophold (VIS-forordningen) [5], bør det være et af de grundlæggende krav, at ansøgeren selv møder op for at ansøge om visum — i det mindste ved indgivelsen af den første ansøgning.
Because of the registration of biometric identifiers in the Visa Information System (VIS) as established by Regulation (EC) No 767/2008 of the European Parliament and of the Council of 9 July 2008 concerning Visa Information System (VIS) and the exchange of data between Member States on short-stay visas (VIS Regulation) [5], the appearance of the applicant in person — at least for the first application — should be one of the basic requirements for the application for a visa.
For at forenkle visumansøgningsproceduren i forbindelse med alle senere ansøgninger bør det være muligt at kopiere fingeraftryk fra den første indlæsning i VIS inden for en periode på 59 måneder.
In order to facilitate the visa application procedure of any subsequent application, it should be possible to copy fingerprints from the first entry into the VIS within a period of 59 months.
Alle dokumenter, oplysninger eller biometriske identifikatorer, der modtages af en medlemsstat under visumansøgningsprocessen, skal betragtes som et »konsulatsdokument« som omhandlet i Wienerkonventionen om konsulære forbindelser af 24. april 1963 og skal behandles på passende måde.
Any document, data or biometric identifier received by a Member State in the course of the visa application process shall be considered a consular document under the Vienna Convention on Consular Relations of 24 April 1963 and shall be treated in an appropriate manner.
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger [6] finder anvendelse på medlemsstaterne i forbindelse med behandling af personoplysninger i medfør af denne forordning.
Directive 95/46/EC of the European Parliament and of the Council of 24 October 1995 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data and on the free movement of such data [6] applies to the Member States with regard to the processing of personal data pursuant to this Regulation.
For at lette proceduren bør der overvejes flere former for samarbejde, såsom begrænset repræsentation, samhusning, fælles ansøgningscentre, anvendelse af honorære konsuler og samarbejde med eksterne tjenesteydere under særlig hensyntagen til databeskyttelseskravene i direktiv 95/46/EF.
In order to facilitate the procedure, several forms of cooperation should be envisaged, such as limited representation, co-location, common application centres, recourse to honorary consuls and cooperation with external service providers, taking into account in particular data protection requirements set out in Directive 95/46/EC.
Medlemsstaterne bør på de betingelser, der er fastsat i denne forordning, vælge, hvilken form for organisatorisk struktur de vil bruge i hvert tredjeland.
Member States should, in accordance with the conditions laid down in this Regulation, determine the type of organisational structure which they will use in each third country.
Det er nødvendigt at fastsætte bestemmelser om de situationer, hvor en medlemsstat beslutter at samarbejde med en ekstern tjenesteyder om indsamling af ansøgninger.
It is necessary to make provision for situations in which a Member State decides to cooperate with an external service provider for the collection of applications.
En sådan beslutning kan træffes, hvis samarbejdet med andre medlemsstater i form af repræsentation, begrænset repræsentation, samhusning eller et fælles ansøgningscenter under særlige omstændigheder eller af grunde, som har forbindelse med lokale forhold, viser sig ikke at være hensigtsmæssigt for den pågældende medlemsstat.
Such a decision may be taken if, in particular circumstances or for reasons relating to the local situation, cooperation with other Member States in the form of representation, limited representation, co-location or a Common Application Centre proves not to be appropriate for the Member State concerned.
Sådanne ordninger bør indføres under overholdelse af de generelle principper for udstedelse af visum og under overholdelse af databeskyttelseskravene i direktiv 95/46/EF.
Such arrangements should be established in compliance with the general principles for issuing visas and with the data protection requirements set out in Directive 95/46/EC.
Endvidere bør der tages hensyn til nødvendigheden af at undgå visumshopping ved indførelsen og gennemførelsen af sådanne ordninger.
In addition, the need to avoid visa shopping should be taken into consideration when establishing and implementing such arrangements.
Hvis en medlemsstat har besluttet at samarbejde med en ekstern tjenesteyder, bør den fortsat give alle ansøgere mulighed for at indgive ansøgninger direkte på medlemsstatens diplomatiske eller konsulære repræsentationer.
Where a Member State has decided to cooperate with an external service provider, it should maintain the possibility for all applicants to lodge applications directly at its diplomatic missions or consular posts.
En medlemsstat bør samarbejde med en ekstern tjenesteyder på grundlag af en retsakt, der bør indeholde bestemmelser om tjenesteyderens præcise ansvar, om direkte og fuldstændig adgang til dennes lokaler, om oplysninger til ansøgerne, fortrolighed og om omstændigheder, betingelser og procedurer for suspension eller ophør af samarbejdet.
A Member State should cooperate with an external service provider on the basis of a legal instrument which should contain provisions on its exact responsibilities, on direct and total access to its premises, information for applicants, confidentiality and on the circumstances, conditions and procedures for suspending or terminating the cooperation.
Ved at give medlemsstaterne mulighed for at samarbejde med eksterne tjenesteydere om indsamling af ansøgninger og samtidig gennemføre et »one stop«-princip for indgivelse af ansøgninger indføres der ved denne forordning en undtagelse fra den generelle regel om, at en ansøger skal møde personligt på en diplomatisk eller konsulær repræsentation.
This Regulation, by allowing Member States to cooperate with external service providers for the collection of applications while establishing the ‘one-stop’ principle for the lodging of applications, creates a derogation from the general rule that an applicant must appear in person at a diplomatic mission or consular post.
Dette berører ikke muligheden for at indkalde ansøgeren til en personlig samtale.
This is without prejudice to the possibility of calling the applicant for a personal interview.
Det lokale Schengensamarbejde er afgørende for en harmoniseret anvendelse af den fælles visumpolitik og en passende vurdering af risikoen for indvandring og/eller sikkerhedsrisikoen.
Local Schengen cooperation is crucial for the harmonised application of the common visa policy and for proper assessment of migratory and/or security risks.
I betragtning af forskellene i de lokale forhold bør den operationelle anvendelse af særlige lovgivningsmæssige bestemmelser vurderes af medlemsstaternes diplomatiske og konsulære repræsentationer på de enkelte steder for at sikre en harmoniseret anvendelse af de retlige bestemmelser og undgå »visumshopping« og forskellig behandling af visumansøgerne.
Given the differences in local circumstances, the operational application of particular legislative provisions should be assessed among Member States’ diplomatic missions and consular posts in individual locations in order to ensure a harmonised application of the legislative provisions to prevent visa shopping and different treatment of visa applicants.
Statistiske data er et vigtigt middel til at overvåge migrationsbevægelser og kan tjene som et effektivt styringsredskab.
Statistical data are an important means of monitoring migratory movements and can serve as an efficient management tool.
Sådanne data bør derfor regelmæssigt samles i et fælles format.
Therefore, such data should be compiled regularly in a common format.
Kommissionen bør navnlig tillægges beføjelse til at vedtage ændringer af bilagene til denne forordning.
In particular, the Commission should be empowered to adopt amendments to the Annexes to this Regulation.
For at sikre en harmoniseret anvendelse af denne forordning på operationelt niveau bør der udarbejdes instrukser om den praksis og de procedurer, medlemsstaterne skal følge, når de behandler visumansøgninger.
In order to ensure the harmonised application of this Regulation at operational level, instructions should be drawn up on the practice and procedures to be followed by Member States when processing visa applications.
Der skal oprettes et fælles websted for Schengenvisa for at gøre den fælles visumpolitik mere synlig og få den til at fremtræde mere ensartet.
A common Schengen visa Internet site is to be established to improve the visibility and a uniform image of the common visa policy.
Et sådant websted vil være et middel til at give offentligheden alle de oplysninger, der er relevante i forbindelse med en visumansøgning.
Such a site will serve as a means to provide the general public with all relevant information in relation to the application for a visa.
Der bør vedtages passende foranstaltninger til overvågning og evaluering af denne forordning.
Appropriate measures should be adopted for the monitoring and evaluation of this Regulation.
VIS-forordningen og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 562/2006 af 15. marts 2006 om indførelse af en fællesskabskodeks for personers grænsepassage (Schengengrænsekodeks) [8] bør ændres for at tage hensyn til bestemmelserne i nærværende forordning.
The VIS Regulation and Regulation (EC) No 562/2006 of the European Parliament and of the Council of 15 March 2006 establishing a Community Code on the rules governing the movement of persons across borders (Schengen Borders Code) [8] should be amended in order to take account of the provisions of this Regulation.
Bilaterale aftaler mellem Fællesskabet og tredjelande med henblik på at lette behandlingen af ansøgninger om visum kan fravige bestemmelserne i denne forordning.
Bilateral agreements concluded between the Community and third countries aiming at facilitating the processing of applications for visas may derogate from the provisions of this Regulation.
Når en medlemsstat er vært for De Olympiske Lege og De Paralympiske Lege, bør der anvendes en særlig ordning, der letter udstedelsen af visa til medlemmerne af den olympiske familie.
When a Member State hosts the Olympic Games and the Paralympic Games, a particular scheme facilitating the issuing of visas to members of the Olympic family should apply.
Målet for denne forordning, nemlig indførelsen af procedurer og betingelser for udstedelse af visa til transit gennem eller forventede ophold på medlemsstaternes område i højst tre måneder inden for en seks måneders periode, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor bedre nås på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5.
Since the objective of this Regulation, namely the establishment of the procedures and conditions for issuing visas for transit through or intended stays in the territory of the Member States not exceeding three months in any six-month period, cannot be sufficiently achieved by the Member States and can therefore be better achieved at Community level, the Community may adopt measures, in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty.
Denne forordning respekterer de grundlæggende rettigheder og overholder de principper, der er anerkendt navnlig i Europarådets konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder og Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.
This Regulation respects fundamental rights and observes the principles recognised in particular by the Council of Europe’s Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms and by the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
Betingelserne for indrejse på medlemsstaternes område eller udstedelse af visa berører ikke de gældende regler for anerkendelse af rejsedokumenters gyldighed.
The conditions governing entry into the territory of the Member States or the issue of visas do not affect the rules currently governing recognition of the validity of travel documents.
I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark.
In accordance with Articles 1 and 2 of the Protocol on the Position of Denmark annexed to the Treaty on European Union and to the Treaty establishing the European Community, Denmark does not take part in the adoption of this Regulation and is not bound by it, or subject to its application.
Inden seks måneder efter vedtagelsen af denne forordning til udbygning af Schengenreglerne efter bestemmelserne i tredje del, afsnit IV, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre denne forordning i sin nationale lovgivning, jf. artikel 5 i nævnte protokol.
Given that this Regulation builds on the Schengen acquis under the provisions of Title IV of Part Three of the Treaty establishing the European Community, Denmark shall, in accordance with Article 5 of that Protocol, decide within a period of six months after the date of adoption of this Regulation whether it will implement it in its national law.
For så vidt angår Island og Norge udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne [9], henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra B, i Rådets afgørelse 1999/437/EF [10] om visse gennemførelsesbestemmelser til nævnte aftale.
As regards Iceland and Norway, this Regulation constitutes a development of provisions of the Schengen acquis within the meaning of the Agreement concluded between the Council of the European Union and the Republic of Iceland and the Kingdom of Norway concerning the association of those two States with the implementation, application and development of the Schengen acquis [9] which fall within the area referred to in Article 1, point B of Council Decision 1999/437/EC [10] on certain arrangements for the application of that Agreement.
Der bør udarbejdes en ordning, som giver repræsentanter for Island og Norge mulighed for at deltage som associeret i arbejdet i de udvalg, der bistår Kommissionen i udøvelsen af dens gennemførelsesbeføjelser i medfør af denne forordning.
An arrangement should be made to allow representatives of Iceland and Norway to be associated with the work of committees assisting the Commission in the exercise of its implementing powers under this Regulation.
En sådan ordning er omhandlet i den aftale i form af brevveksling mellem Rådet for Den Europæiske Union og Island og Norge vedrørende udvalg, der bistår Europa-Kommissionen i udøvelsen af dennes gennemførelsesbeføjelser [11], der er knyttet som bilag til ovennævnte aftale.
Such an arrangement has been contemplated in the Exchange of Letters between the Council of the European Union and Iceland and Norway concerning committees which assist the European Commission in the exercise of its executive powers [11], annexed to the abovementioned Agreement.
Kommissionen har forelagt Rådet et udkast til henstilling med henblik på forhandling af denne ordning.
The Commission has submitted to the Council a draft recommendation with a view to negotiating this arrangement.
For så vidt angår Schweiz udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne [12], henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra B, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/146/EF [13] om indgåelsen af nævnte aftale.
As regards Switzerland, this Regulation constitutes a development of the provisions of the Schengen acquis within the meaning of the Agreement between the European Union, the European Community and the Swiss Confederation on the Swiss Confederation’s association with the implementation, application and development of the Schengen acquis [12], which fall within the area referred to in Article 1, point B, of Decision 1999/437/EC read in conjunction with Article 3 of Council Decision 2008/146/EC [13] on the conclusion of that Agreement.
For så vidt angår Liechtenstein udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om dette lands associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra B, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/261/EF [14] om undertegnelse af nævnte protokol.
As regards Liechtenstein, this Regulation constitutes a development of provisions of the Schengen acquis within the meaning of the Protocol signed between the European Union, the European Community, the Swiss Confederation and the Principality of Liechtenstein on the accession of the Principality of Liechtenstein to the Agreement concluded between the European Union, the European Community and the Swiss Confederation on the Swiss Confederation’s association with the implementation, application and development of the Schengen acquis, which fall within the area referred to in Article 1, point B, of Decision 1999/437/EC read in conjunction with Article 3 of Council Decision 2008/261/EC [14] on the signing of that Protocol.
Denne forordning udgør en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, som Det Forenede Kongerige ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne [15].
This Regulation constitutes a development of the provisions of the Schengen acquis in which the United Kingdom does not take part, in accordance with Council Decision 2000/365/EC of 29 May 2000 concerning the request of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland to take part in some of the provisions of the Schengen acquis [15].
Denne forordning udgør en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne [16].
This Regulation constitutes a development of the provisions of the Schengen acquis in which Ireland does not take part, in accordance with Council Decision 2002/192/EC of 28 February 2002 concerning Ireland’s request to take part in some of the provisions of the Schengen acquis [16].
Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland.
Ireland is therefore not taking part in the adoption of the Regulation and is not bound by it or subject to its application.
Denne forordning, med undtagelse af artikel 3, udgør bestemmelser, der bygger på eller på anden måde har tilknytning til Schengenreglerne, jf. artikel 3, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2003 og artikel 4, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2005 —
This Regulation, with the exception of Article 3, constitutes provisions building on the Schengen acquis or otherwise relating to it within the meaning of Article 3(2) of the 2003 Act of Accession and within the meaning of Article 4(2) of the 2005 Act of Accession,
AFSNIT I
GENERAL PROVISIONS
Ved denne forordning fastsættes procedurer og betingelser for udstedelse af visa til transit gennem eller forventede ophold på medlemsstaternes område i højst tre måneder inden for en seks måneders periode.
This Regulation establishes the procedures and conditions for issuing visas for transit through or intended stays in the territory of the Member States not exceeding three months in any six-month period.
Bestemmelserne i denne forordning finder anvendelse på alle tredjelandsstatsborgere, der skal have et visum, når de passerer medlemsstaternes ydre grænser, jf. Rådets forordning (EF) nr. 539/2001 af 15. marts 2001 om fastlæggelse af listen over de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af de ydre grænser, og listen over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for dette krav [17], uden at dette berører:a) tredjelandsstatsborgeres ret til fri bevægelighed, når de er familiemedlemmer til en unionsborger
The provisions of this Regulation shall apply to any third-country national who must be in possession of a visa when crossing the external borders of the Member States pursuant to Council Regulation (EC) No 539/2001 of 15 March 2001 listing the third countries whose nationals must be in possession of visas when crossing the external borders and those whose nationals are exempt from that requirement [17], without prejudice to:(a) the rights of free movement enjoyed by third-country nationals who are family members of citizens of the Union;
tredjelandsstatsborgeres og deres familiemedlemmers tilsvarende rettigheder, når de i henhold til aftaler indgået mellem Fællesskabet og dets medlemsstater på den ene side og de pågældende tredjelande på den anden side er tillagt en ret til fri bevægelighed, der svarer til unionsborgernes og deres familiemedlemmers ret til fri bevægelighed.
the equivalent rights enjoyed by third-country nationals and their family members, who, under agreements between the Community and its Member States, on the one hand, and these third countries, on the other, enjoy rights of free movement equivalent to those of Union citizens and members of their families.