natgillin/translations-raw huggingface dataset:
En indehaver af et af de i artikel 4, stk. 2, omhandlede ældre varemærker, som i en medlemsstat i fem på hinanden følgende år har tålt og været bekendt med brugen af et yngre varemærke, der er registreret i denne medlemsstat, kan ikke under henvisning til det ældre varemærke kræve dette yngre varemærke erklæret ugyldigt eller modsætte sig brugen af det yngre varemærke for varer eller tjenesteydelser, for hvilke det yngre varemærke er blevet anvendt, medmindre ansøgningen om det yngre varemærke er indgivet i ond tro.
Where, in a Member State, the proprietor of an earlier trade mark as referred to in Article 4(2) has acquiesced, for a period of five successive years, in the use of a later trade mark registered in that Member State while being aware of such use, he shall no longer be entitled on the basis of the earlier trade mark either to apply for a declaration that the later trade mark is invalid or to oppose the use of the later trade mark in respect of the goods or services for which the later trade mark has been used, unless registration of the later trade mark was applied for in bad faith.
Enhver medlemsstat kan bestemme, at stk. 1 skal finde anvendelse på indehaveren af et ældre varemærke som omhandlet i artikel 4, stk. 4, litra a), eller en anden ældre rettighed som omhandlet i artikel 4, stk. 4, litra b) eller c).
Any Member State may provide that paragraph 1 shall apply mutatis mutandis to the proprietor of an earlier trade mark referred to in Article 4(4)(a) or an other earlier right referred to in Article 4(4)(b) or (c).
I de i stk. 1 eller 2 omhandlede tilfælde kan indehaveren af et yngre registreret varemærke ikke modsætte sig brugen af en ældre rettighed, selv om denne rettighed ikke længere kan gøres gældende mod det yngre varemærke.
In the cases referred to in paragraphs 1 and 2, the proprietor of a later registered trade mark shall not be entitled to oppose the use of the earlier right, even though that right may no longer be invoked against the later trade mark.
Brugen af varemærket
Use of trade marks
Såfremt indehaveren ikke inden fem år fra datoen for registreringsprocedurens afslutning har gjort reel brug af varemærket i den pågældende medlemsstat for de varer eller tjenesteydelser, for hvilke det er registreret, eller hvis sådan brug har været ophørt uden afbrydelse i fem år, underkastes varemærket de i dette direktiv omhandlede sanktioner, medmindre der foreligger skellig grund til, at brug ikke har fundet sted.
If, within a period of five years following the date of the completion of the registration procedure, the proprietor has not put the trade mark to genuine use in the Member State in connection with the goods or services in respect of which it is registered, or if such use has been suspended during an uninterrupted period of five years, the trade mark shall be subject to the sanctions provided for in this Directive, unless there are proper reasons for non-use.
Følgende betragtes ligeledes som brug i henhold til første afsnit:
The following shall also constitute use within the meaning of the first subparagraph:
brug af varemærket i en form, der kun ved enkeltheder, som ikke forandrer mærkets særpræg, afviger fra den form, hvori dette er blevet registreret
use of the trade mark in a form differing in elements which do not alter the distinctive character of the mark in the form in which it was registered;
anbringelse i den pågældende medlemsstat af varemærket på varer eller deres emballage udelukkende med eksport for øje.
affixing of the trade mark to goods or to the packaging thereof in the Member State concerned solely for export purposes.
Brug af et varemærke, der finder sted med indehaverens samtykke, eller som gøres af en person, der er berettiget til at anvende et fællesmærke eller et garantimærke eller et certificeringsmærke, ligestilles med indehaverens brug af varemærket.
Use of the trade mark with the consent of the proprietor or by any person who has authority to use a collective mark or a guarantee or certification mark shall be deemed to constitute use by the proprietor.
For så vidt angår varemærker, som er registreret før ikrafttrædelsesdatoen for de bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktiv 89/104/EØF:
In relation to trade marks registered before the date of entry into force in the Member State concerned of the provisions necessary to comply with Directive 89/104/EEC:
formodes den i stk. 1, første afsnit, omhandlede femårsperiode for at være påbegyndt på samme tid som en allerede inden denne dato påbegyndt periode med manglende brug, når der inden nævnte dato gælder en bestemmelse om sanktioner ved manglende brug af et varemærke i en sammenhængende periode
where a provision in force prior to that date attached sanctions to non-use of a trade mark during an uninterrupted period, the relevant period of five years mentioned in the first subparagraph of paragraph 1 shall be deemed to have begun to run at the same time as any period of non-use which is already running at that date;
anses den i stk. 1, første afsnit, omhandlede femårsperiode for at være påbegyndt tidligst på denne dato, når der ikke inden nævnte dato gælder nogen bestemmelse om brug.
where there was no use provision in force prior to that date, the periods of five years mentioned in the first subparagraph of paragraph 1 shall be deemed to run from that date at the earliest.
Retlige eller administrative sanktioner ved manglende brug af et varemærke
Sanctions for non-use of a trade mark in legal or administrative proceedings
Et varemærke kan ikke erklæres ugyldigt på grund af et bestående, ældre, kolliderende varemærke, medmindre de krav om brug, der omhandles i artikel 10, stk. 1 og 2, eller i givet fald i artikel 10, stk. 3, er opfyldt.
A trade mark may not be declared invalid on the ground that there is an earlier conflicting trade mark if the latter does not fulfil the requirements of use set out in Article 10(1) and (2), or in Article 10(3), as the case may be.
En medlemsstat kan træffe bestemmelse om, at et varemærke ikke kan udelukkes fra registrering på grund af et bestående, ældre, kolliderende varemærke, medmindre de krav om brug, der omhandles i artikel 10, stk. 1 og 2, eller i givet fald i artikel 10, stk. 3, er opfyldt.
Any Member State may provide that registration of a trade mark may not be refused on the ground that there is an earlier conflicting trade mark if the latter does not fulfil the requirements of use set out in Article 10(1) and (2) or in Article 10(3), as the case may be.
Uden at foregribe anvendelsen af artikel 12 i tilfælde af kontrasøgsmål om fortabelse kan en medlemsstat træffe bestemmelse om, at et mærke ikke gyldigt kan påberåbes i et krænkelsessøgsmål, hvis det som følge af en protest fastslås, at indehaveren af varemærket kan fortabe sine rettigheder efter artikel 12, stk. 1.
Without prejudice to the application of Article 12, where a counter-claim for revocation is made, any Member State may provide that a trade mark may not be successfully invoked in infringement proceedings if it is established as a result of a plea that the trade mark could be revoked pursuant to Article 12(1).
Hvis det ældre varemærke kun er blevet anvendt for en del af de varer eller tjenesteydelser, for hvilke det er registreret, anses det for så vidt angår anvendelsen af stk. 1, 2 og 3 kun registreret for denne del af varerne eller tjenesteydelserne.
If the earlier trade mark has been used in relation to part only of the goods or services for which it is registered, it shall, for purposes of applying paragraphs 1, 2 and 3, be deemed to be registered in respect only of that part of the goods or services.
Indehaveren af et varemærke kan fortabe sine rettigheder, når der inden for en sammenhængende periode på fem år ikke i den pågældende medlemsstat er gjort reel brug af det for de varer eller tjenesteydelser, for hvilke det er registreret, og der ikke foreligger skellig grund til manglende brug.
A trade mark shall be liable to revocation if, within a continuous period of five years, it has not been put to genuine use in the Member State in connection with the goods or services in respect of which it is registered, and there are no proper reasons for non-use.
Fortabelse af et varemærke kan dog ikke gøres gældende, dersom reel brug af varemærket påbegyndes eller genoptages i tiden mellem udløbet af femårsperioden og tidspunktet for indgivelse af begæring om fortabelse.
However, no person may claim that the proprietor’s rights in a trade mark should be revoked where, during the interval between expiry of the five-year period and filing of the application for revocation, genuine use of the trade mark has been started or resumed.
Påbegyndelse eller genoptagelse af brugen inden for de sidste tre måneder forud for indgivelse af begæring om fortabelse, idet denne tremånedersperiode tidligst begynder ved udløbet af den sammenhængende periode på fem år, tages imidlertid ikke i betragtning, såfremt forberedelserne til påbegyndelse eller genoptagelse af brugen først indledes, når indehaveren har fået kendskab til, at der eventuelt vil blive indgivet begæring om fortabelse.
The commencement or resumption of use within a period of three months preceding the filing of the application for revocation which began at the earliest on expiry of the continuous period of five years of non-use shall be disregarded where preparations for the commencement or resumption occur only after the proprietor becomes aware that the application for revocation may be filed.
Medmindre andet gælder i henhold til stk. 1, kan indehaveren af et varemærke fortabe sine rettigheder, når varemærket efter den dato, på hvilken det blev registreret:
Without prejudice to paragraph 1, a trade mark shall be liable to revocation if, after the date on which it was registered:
som følge af indehaverens virksomhed eller passivitet er blevet til en almindelig betegnelse inden for handelen for en vare eller tjenesteydelse, for hvilken mærket er registreret
in consequence of acts or inactivity of the proprietor, it has become the common name in the trade for a product or service in respect of which it is registered;
som følge af den brug, der af indehaveren eller med dennes samtykke gøres af varemærket for de varer eller tjenesteydelser, for hvilke det er registreret, vil kunne vildlede offentligheden, især med hensyn til varernes eller tjenesteydelsernes art, beskaffenhed eller geografiske oprindelse.
in consequence of the use made of it by the proprietor of the trade mark or with his consent in respect of the goods or services for which it is registered, it is liable to mislead the public, particularly as to the nature, quality or geographical origin of those goods or services.
Delvise registreringshindringer samt fortabelses- og ugyldighedsgrunde
Grounds for refusal or revocation or invalidity relating to only some of the goods or services
Såfremt der kun for en del af de varer eller tjenesteydelser, for hvilke et varemærke søges eller er blevet registreret, er hindringer for registrering af varemærket eller grunde til dets fortabelse eller ugyldighed, skal varemærket kun udelukkes fra registrering eller fortabes eller erklæres ugyldigt for så vidt angår de pågældende varer eller tjenesteydelser.
Where grounds for refusal of registration or for revocation or invalidity of a trade mark exist in respect of only some of the goods or services for which that trade mark has been applied for or registered, refusal of registration or revocation or invalidity shall cover those goods or services only.
Efterfølgende konstatering af et varemærkes ugyldighed eller fortabelse
Establishment a posteriori of invalidity or revocation of a trade mark
Når ancienniteten af et ældre varemærke, som indehaveren har givet afkald på, eller som er bortfaldet, påberåbes for et EF-varemærke, kan ugyldigheden eller fortabelsen af dette ældre varemærke konstateres efterfølgende.
Where the seniority of an earlier trade mark which has been surrendered or allowed to lapse is claimed for a Community trade mark, the invalidity or revocation of the earlier trade mark may be established a posteriori.
Særlige bestemmelser for fællesmærker, garantimærker og certificeringsmærker
Special provisions in respect of collective marks, guarantee marks and certification marks
Med forbehold af artikel 4 kan medlemsstater, hvis lovgivning giver mulighed for registrering af fællesmærker eller garantimærker eller certificeringsmærker træffe bestemmelse om, at sådanne mærker udelukkes fra registrering eller fortabes eller erklæres ugyldige af andre grunde end de i artikel 3 og 12 omhandlede, i det omfang hensynet til disse varemærkers funktion kræver det.
Without prejudice to Article 4, Member States whose laws authorise the registration of collective marks or of guarantee or certification marks may provide that such marks shall not be registered, or shall be revoked or declared invalid, on grounds additional to those specified in Articles 3 and 12 where the function of those marks so requires.
Uanset artikel 3, stk. 1, litra c), kan medlemsstaterne træffe bestemmelse om, at tegn eller angivelser, der i omsætningen anvendes til at angive varers eller tjenesteydelsers geografiske oprindelse, kan udgøre fællesmærker eller garantimærker eller certificeringsmærker.
By way of derogation from Article 3(1)(c), Member States may provide that signs or indications which may serve, in trade, to designate the geographical origin of the goods or services may constitute collective, guarantee or certification marks.
Et sådant mærke giver ikke indehaveren ret til at forbyde en tredjemand at bruge sådanne tegn eller angivelser i omsætningen, når de bruges i overensstemmelse med redelig markedsføringsskik. Navnlig kan et sådant mærke ikke påberåbes over for tredjemand, der har ret til at bruge en given geografisk betegnelse.
Such a mark does not entitle the proprietor to prohibit a third party from using in the course of trade such signs or indications, provided he uses them in accordance with honest practices in industrial or commercial matters; in particular, such a mark may not be invoked against a third party who is entitled to use a geographical name.
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Member States shall communicate to the Commission the text of the main provisions of national law adopted in the field governed by this Directive.
Direktiv 89/104/EØF, som ændret ved den beslutning, der er nævnt i bilag I, del A, ophæves, uden at dette berører medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag I, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret af direktivet.
Directive 89/104/EEC, as amended by the Decision listed in Annex I, Part A, is repealed, without prejudice to the obligations of the Member States relating to the time limit for transposition into national law of that Directive, set out in Annex I, Part B.
EUT C 161 af 13.7.2007, s. 44.
OJ C 161, 13.7.2007, p. 44.
Europa-Parlamentets udtalelse af 19.6.2007 (EUT C 146 E af 12.6.2008, s. 76) og Rådets afgørelse af 25.9.2008.
Opinion of the European Parliament of 19 June 2007 (OJ C 146 E, 12.6.2008, p. 76) and Council Decision of 25 September 2008.
Rådets direktiv 89/104/EØF
Council Directive 89/104/EEC
(EFT L 40 af 11.2.1989, s. 1)
(OJ L 40, 11.2.1989, p. 1)
Rådets beslutning 92/10/EØF
Council Decision 92/10/EEC
(EFT L 6 af 11.1.1992, s. 35)
(OJ L 6, 11.1.1992, p. 35)
Liste over frister for gennemførelse i national ret
Time limit for transposition into national law
89/104/EØF
89/104/EEC
Direktiv 89/104/EØF
Directive 89/104/EEC
Artikel 3, stk. 1, litra a)-d)
Article 3(1)(a) to (d)
Artikel 3, stk. 1, litra e), indledning
Article 3(1)(e), introductory wording
Artikel 3, stk. 1, litra e), første led
Article 3(1)(e), first indent
Artikel 3, stk. 1, litra e), nr. i)
Article 3(1)(e)(i)
Artikel 3, stk. 1, litra e), andet led
Article 3(1)(e), second indent
Artikel 3, stk. 1, litra e), nr. ii)
Article 3(1)(e)(ii)
Artikel 3, stk. 1, litra e), tredje led
Article 3(1)(e), third indent
Artikel 3, stk. 1, litra e), nr. iii)
Article 3(1)(e)(iii)
Artikel 3, stk. 1, litra f), g) og h)
Article 3(1)(f), (g) and (h)
Artikel 3, stk. 2, 3 og 4
Article 3(2), (3) and (4)
Artikel 10, stk. 1, andet afsnit
Article 10(1), second subparagraph
Artikel 12, stk. 1, første sætning
Article 12(1), first sentence
Artikel 12, stk. 1, anden sætning
Article 12(1), second sentence
Artikel 12, stk. 1, tredje sætning
Article 12(1), third sentence
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/96/EF
Directive 2008/96/EC of the European Parliament and of the Council
om forvaltning af vejinfrastrukturens sikkerhed
on road infrastructure safety management
Det transeuropæiske transportnet, som er defineret i Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1692/96/EF af 23. juli 1996 om Fællesskabets retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet [3], har stor betydning for den europæiske integration og samhørighed samt for opnåelsen af et højt velfærdsniveau.
The trans-European road network defined in Decision No 1692/96/EC of the European Parliament and of the Council of 23 July 1996 on Community guidelines for the development of the trans-European transport network [3], is of paramount importance in supporting European integration and cohesion as well as ensuring a high level of well-being.
Der bør i den forbindelse navnlig skabes garanti for et højt sikkerhedsniveau.
In particular, a high level of safety should be guaranteed.
Kommissionen nævnte i sin hvidbog af 12. september 2001»Den Europæiske transportpolitik frem til 2010 — De svære valg« behovet for at gennemføre sikkerhedsmæssige konsekvensanalyser og trafiksikkerhedsrevisioner for at udpege og forvalte vejstrækninger i Fællesskabet med en høj ulykkeskoncentration.
In its White Paper of 12 September 2001‘European transport policy for 2010: time to decide’ the Commission expressed the need to carry out safety impact assessments and road safety audits, in order to identify and manage high accident concentration sections within the Community.
Målet om at halvere antallet af trafikdræbte på vejene i Den Europæiske Union mellem 2001 og 2010 blev også fastsat i denne.
It also set the target of halving the number of deaths on the roads within the European Union between 2001 and 2010.
I sin meddelelse af 2. juni 2003»Europæisk handlingsprogram for trafiksikkerheden — Halvering af antallet af trafikofre i Den Europæiske Union inden 2010: en fælles opgave« udpegede Kommissionen vejinfrastrukturen som den tredje søjle i trafiksikkerhedspolitikken, der bør yde et betydeligt bidrag til at opfylde EU’s mål om at nedbringe antallet af ulykker.
In its Communication of 2 June 2003‘European Road Safety Action Programme, Halving the number of road accident victims in the European Union by 2010: A shared responsibility’ the Commission identified road infrastructure as the third pillar of road safety policy, which should make an important contribution to the Community’s accident reduction target.
I løbet af de seneste år er der sket betydelige forbedringer af køretøjerne (sikkerhedsforanstaltninger, udvikling og anvendelse af ny teknologi), som har medvirket til at nedbringe antallet af trafikofre.
In recent years, major advances have been made in vehicle design (safety measures and the development and application of new technologies) which have helped to reduce the number of people killed or injured in road accidents.
Hvis målet for 2010 skal nås, er det imidlertid nødvendigt at yde en indsats på andre områder.
If the target set for 2010 is to be achieved, action must be taken in other areas too.
Der er gode muligheder for at forbedre forvaltningen af vejinfrastrukturens sikkerhed, og de skal udnyttes.
Managing the safety of road infrastructure offers plenty of scope for improvement, which must be used to advantage.
Indførelsen af egnede procedurer er afgørende som værktøj til at forbedre sikkerheden i det transeuropæiske vejnets infrastruktur.
The setting up of appropriate procedures is an essential tool for improving the safety of road infrastructure within the trans-European road network.
Trafiksikkerhedsmæssige konsekvensanalyser i forbindelse med projektplanlægningen bør på et strategisk niveau påvise konsekvenserne for trafiksikkerheden af forskellige varianter af et infrastrukturprojekt, og de bør spille en vigtig rolle i forbindelse med udvælgelse af strækninger.
Road safety impact assessments should demonstrate, on a strategic level, the implications on road safety of different planning alternatives of an infrastructure project and they should play an important role when routes are being selected.
Resultaterne af trafiksikkerhedsmæssige konsekvensanalyser kan registreres i en række dokumenter.
The results of road safety impact assessments may be set out in a number of documents.
Det er derfor hensigtsmæssigt at etablere procedurer for disse to områder med henblik på at øge sikkerheden i vejinfrastrukturen på det transeuropæiske vejnet, men vejtunneller bør dog ikke være omfattet, når de hører under Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/54/EF af 29. april 2004 om minimumssikkerhedskrav for tunneler i det transeuropæiske vejnet [4].
It therefore makes sense to develop procedures to be followed in those two fields with the aim of increasing safety of road infrastructures on the trans-European road network, whilst at the same time excluding road tunnels which are covered by Directive 2004/54/EC of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on minimum safety requirements for tunnels in the trans-European road network [4].
Disse lande bør have mulighed for fortsat at anvende deres nuværende metoder, for så vidt som de er i overensstemmelse med dette direktivs mål.
These countries should be permitted to continue using their existing methods, in so far as they are consistent with the aims of this Directive.
Forskning er et vigtigt instrument til forbedring af sikkerheden på vejene i Den Europæiske Union.
Research is vital to improving safety on the roads within the European Union.
Udvikling og demonstration af komponenter, foranstaltninger og metoder (herunder telematik) og formidling af forskningsresultater spiller en vigtig rolle for forbedring af vejinfrastrukturens sikkerhed.
Developing and demonstrating components, measures and methods (including telematics) and disseminating research results play an important part in increasing the safety of road infrastructure.
De eksisterende vejes sikkerhed bør forbedres ved at målrette investeringer mod vejstrækninger med den højeste ulykkeskoncentration og/eller med det største potentiale for at reducere antallet af ulykker.
Safety performance of existing roads should be raised by targeting investments to the road sections with the highest accident concentration and/or the highest accident reduction potential.
For at sætte trafikanterne i stand til at tilpasse deres adfærd og i højere grad overholde færdselsreglerne, navnlig hvad angår hastighedsbegrænsninger, bør de advares på vejstrækninger med en høj ulykkeskoncentration.
To be able to adapt their behaviour and increase compliance with traffic rules, in particular speed limits, drivers should be made aware of road sections with a high accident concentration.
Rangordning af vejnettets sikkerhed kan umiddelbart skabe mærkbare resultater efter indførelsen.
Network safety ranking has a high potential immediately after its implementation.
Når vejstrækninger med en høj ulykkeskoncentration er blevet undersøgt, og der er truffet afhjælpende forholdsregler, bør forebyggende sikkerhedsinspektioner få en mere betydende rolle.
Once road sections with a high accident concentration have been treated and remedial measures have been taken, safety inspections as a preventive measure should assume a more important role.
Jævnlige inspektioner er et vigtigt redskab til at forebygge mulige farer for alle trafikanter, herunder bløde trafikanter, bl.a. ved vejarbejder.
Regular inspections are an essential tool for preventing possible dangers for all road users, including vulnerable users, and also in case of roadworks.