natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Eftersom det beløb, som de ansatte skulle investere, var meget mindre end det, Kommissionen med rette forventede, da den vedtog beslutning C 10/94 (og det, Rådet forventede, da det vedtog Rådets forordning (EF) nr. 1013/97), finder Kommissionen det utilstrækkeligt til at tilskynde dem til at lægge tilstrækkelig vægt på aktiernes værdi og genskabelsen af HSY's konkurrenceevne.
Since the amount of money that the employees had to invest was much smaller than what the Commission legitimately expected when it adopted decision C 10/94 (and what the Council expected when it adopted Regulation (EC) No 1013/97), the Commission considers it insufficient to incite them to attach sufficient importance to the value of the shares and the restoration of the competitiveness of HSY.
Med hensyn til det andet anbringende, som Grækenland har fremført (dvs. at betalingen af købsprisen ikke var en betingelse, der var fastsat i beslutning C 10/94, og selv hvis det var tilfældet, anså Kommissionen den som allerede opfyldt efter at have undersøgt kontrakten fra september 1995), har Kommissionen tidligere mindet om, at salget af værftet var en betingelse, der var fastsat i direktiv 90/684/EØF, og forklaret baggrunden for denne betingelse.
As regards the second ground raised by Greece — the payment of the purchase price was not a condition laid down in decision C 10/94, and even if it was the case, the Commission considered it as already fulfilled after having examined the September 1995 contract — the Commission has earlier recalled that the sale of the yard was a condition laid down in the Directive 90/684/EEC and explained what was the reason for this condition.
Kommissionen har også allerede forklaret, at den traf en negativ beslutning i juli 1995, fordi værftet ikke var blevet solgt.
The Commission has also already explained that it took a negative decision in July 1995 because the yard had not been sold.
Det var derfor klart for Grækenland, at Kommissionen ikke ville være tilfreds med blot en overførsel af ejerskab til de ansatte, og den godkendte i sidste instans kun kontrakten fra september 1995, fordi der var tale om et reelt salg, dvs. de ansatte ville betale en betydelig købspris og således få en reel finansiel interesse i at genskabe konkurrenceevnen.
It was therefore evident to Greece that the Commission would not be satisfied by a mere transfer of ownership to the employees and it finally accepted the September 1995 contract only because it was a real sale, i.e. the employees would pay a significant purchase price and would thus have a real financial interest in restoration of competitiveness.
Kommissionen minder endvidere om, at forordning (EF) nr. 1013/97 kun ændrede direktiv 90/684/EØF med hensyn til omfanget driftsstøtte til omstrukturering, der kan ydes til HSY.
The Commission also recalls that Regulation (EC) No 1013/97 amended Directive 90/684/EEC only in respect of the amount of operating aid for restructuring that can be granted to HSY.
På grundlag heraf konkluderes det i beslutning C 10/1994, at »[b]etingelserne i direktivets artikel 10 […] blev opfyldt«. Den vurdering, som Kommissionen foretog i beslutning C 10/94 (og den, som Rådet foretog i Rådets forordning (EF) nr. 1013/97), tager med andre ord hensyn til eksistensen af kontrakten fra september 1995, som af Grækenland blev præsenteret som et salg, og som frem for alt kontraktligt forpligter de ansatte til at betale 24 mio. EUR til ETVA for købet af 49 % af HSY, og som nøje fastsætter, hvordan denne købspris ville blive opkrævet hos de ansatte og betalt til ETVA.
On that basis, decision C 10/94 concludes that ‘The conditions set in Article 10 of the Directive […] were met’ In other words, the assessment made by the Commission in Decision C 10/1994 (and the one made by the Council in Regulation (EC) No 1013/97) takes into account the existence of the September 1995 contract, which was presented as a sale by Greece and, above all, which contractually obliges the employees to pay EUR 24 million to ETVA for the purchase of 49 % of HSY and which precisely determines how this purchase price would be collected from the employees and paid to ETVA.
Eftersom parternes forpligtelser og rettigheder var nøje fastsat i en kontrakt, eftersom Grækenland selv præsenterede kontrakten som et salg af HSY, og eftersom den græske regering selv havde vedtaget en lov, som forpligtede de ansatte til at betale købsprisen til ETVA (se fodnote 100), havde Kommissionen ingen grund til at nære tvivl om, at staten ville gennemføre kontrakten korrekt.
Since the obligations and rights of the parties where precisely determined in a contract, since Greece itself presented the contract as a sale of HSY, and since the Greek government itself had adopted a law obliging the employees to pay the purchase price to ETVA (see footnote 100), the Commission had no reason to doubt that the State would correctly implemented the contract.
Navnlig kunne Kommissionen ikke forvente, at staten selv bevidst vil undlade at opkræve købsprisen hos køberen.
In particular the Commission could not expect that the State itself will consciously refrain from collecting the purchase price from the purchaser.
Kommissionen kunne med rette antage, at HSY var blevet solgt, og behøvede ikke at gentage, at HSY skulle sælges.
The Commission was entitled to consider that HSY had been sold and did not have to repeat that HSY had to be sold.
Med hensyn til det tredje anbringende, som Grækenland har fremført for at bortvejre Kommissionens tvivl (dvs. at kontrakten fra september 1995 var gennemført korrekt), bemærker Kommissionen, at det klart fremgik af kontrakten fra september 1995, hvordan købsprisen ville blive betalt.
As regards the third ground raised by Greece to dismiss Commission’s doubts — the September 1995 contract was correctly implemented — the Commission observes that the September 1995 contract indicated clearly how the purchase price would be paid.
De årlige afdrag ville blive betalt fra 1998, og de ville blive finansieret ved at tilbageholde en del af jule- og påskegratialet samt en del af månedslønnen.
The annual instalments would be paid from 1998 and they would be financed by retaining a part of the Christmas and Easter allowances as well as a part of the monthly wage.
Eftersom de ansatte havde accepteret en nedsættelse af deres fremtidige lønninger og tillæg, behøvede ETVA ikke at opkræve købsprisen hos hver enkelt ansat: HSY var i stand til direkte at tilbageholde en del af deres månedsløn.
Since the employees had accepted a reduction of their future salaries and allowances, ETVA did not need to collect the purchase price from each individual employee: HSY was able to directly withhold a part of their monthly salary.
Under disse omstændigheder kan Kommissionen ikke se, hvordan den manglende betaling af de årlige afdrag kan begrundes med, at »de ansatte fandt det vanskeligt at opfylde deres forpligtelse til at betale prisen for aktierne«.
In these circumstances, the Commission fails to see how the non-payment of the yearly instalments can be justified by the fact that ‘the workers found it difficult to honour their commitment to pay the price of the shares’.
ETVA skulle ganske enkelt sikre, at HSY tilbageholdt de respektive beløb i tillæggene og lønningerne.
ETVA had simply to ensure that HSY withheld the respective amounts from the allowances and wages.
I sin egenskab af majoritetsaktionær kontrollerede ETVA HSY.
ETVA, being the majority shareholder, controlled HSY.
Desuden skulle HSY tilbageholde disse beløb i henhold til de aftaler, der var indgået mellem ETVA, HSY, de ansattes forening og hver enkelt ansat.
In addition, HSY was supposed to withhold these amounts under the terms of the agreements concluded between ETVA, HSY, the association of the employees and each individual employee.
ETVA kunne derfor have anlagt sag direkte mod HSY, hvis det ikke handlede i overensstemmelse med kontrakten.
Therefore, ETVA could have directly sued HSY if it did not act according to the terms of the contract.
Som et subsidiært argument bemærker Kommissionen, at selv hvis Grækenlands påstand om, at det var umuligt for ETVA opkræve købsprisen hos de ansatte, er korrekt, ville dette også kræve, at den støtte, der er godkendt ved beslutning C 10/94, tilbagesøges.
As a subsidiary ground, the Commission notes that, even if Greece’s claim that it was impossible for ETVA to collect the purchase price from the workers is true, this would also require the recovery of the aid authorised by decision C 10/94.
Hvis denne påstand er korrekt, betyder det således, at Grækenland gav Kommissionen meddelelse om en salgsaftale, som fra begyndelsen ikke kunne gennemføres (dvs. staten kan ikke opkræve købsprisen hos køberen).
Indeed, if this claim is true, it means that Greece has notified to the Commission a sale agreement which from the outset could not be implemented (i.e. the State can not collect the purchase price from the purchaser).
I det tilfælde bør Kommissionen antage, at beslutning C 10/94 er baseret på vildledende oplysninger fra Grækenland, og bør derfor ophæve den.
In that case, the Commission should consider that decision C 10/94 is based on misleading information from Greece and should therefore rescind it.
Som forklaret ovenfor er dette i strid med beslutning C 10/94, som gik ud fra, at HSY var blevet »solgt«, dvs. at en privat investor satte et nøjagtigt og stort beløb af sine egne midler på spil ved at købe aktier i HSY og derfor ville være tilskyndet til at forvalte værftet med henblik på at gøre værdien af aktieposten størst mulig.
As explained earlier, this is in contradiction with decision C 10/94, which supposed that HSY had been ‘sold’, i.e. that a private investor put a precise and large amount of its own money at risk by purchasing shares of HSY and it would therefore be incited to manage the yard with the objective of maximising the value of its holding.
For det andet er de kontanter, som blev modtaget af ETVA — og derfor af staten — noget helt andet.
Second, the cash received by ETVA — and therefore by the State — is totally different.
Ved at fuldbyrde pantet i aktierne påtog ETVA sig 100 % af risikoen i forbindelse med værdien af HSY (hvorved den ophævede den delvise privatisering).
By enforcing the pledge on the shares, ETVA supported 100 % of the risk related to the value of HSY (thereby it reverted the partial privatisation).
Desuden modtog ETVA kun 6,1 mio. EUR, da den solgte 100 % af aktierne i HSY til HDW/Ferrostaal.
In addition, ETVA received only EUR 6,1 million when it sold 100 % of the shares of HSY to HDW/Ferrostaal.
Dette betyder, at ETVA kun modtog 3 mio. EUR fra salget af aktieposten på 49 %.
This means that ETVA received only EUR 3 million from the sale of the 49 % stake.
Dette er meget mindre, end ETVA skulle have modtaget fra de ansatte i henhold til kontrakten fra september 1995, nemlig 24 mio. EUR betalt i årlige afdrag fra december 1998 til december 2010.
This is much less than what ETVA should have received from the employees under the terms of the September 1995 contract, namely EUR 24 million paid in yearly instalment from December 1998 to December 2010.
Endelig anfægter Kommissionen ikke påstanden om, at der fandt en reel privatisering sted, da HDW/Ferrostaal erhvervede 100 % af HSY.
Finally, as regards the claim that a real privatisation took place when HDW/Ferrostaal acquired 100 % of HSY, the Commission does not contest that point.
Den minder imidlertid om, at artikel 10 i direktiv 90/684/EØF kun godkendte støtte i forbindelse med et salg af værftet.
However, it recalls that Article 10 of the Directive 90/684/EEC authorised aid only in connection with a sale of the yard.
Tilsvarende godkendte forordning (EF) nr. 1013/97 og beslutning C 10/94 støtte, fordi værftet lige var blevet »solgt«.
Similarly, Regulation (EC) No 1013/97 and decision C 10/94 authorised aid because the yard had just been ‘sold’.
Støtten skulle derfor ydes i forbindelse med salget af værftet.
Therefore, the aid had to be granted in the context of the sale of the yard.
Den kunne ikke ydes til et salg, der fandt sted flere år senere.
It could not be granted for a sale taking place several years later.
Den omstændighed, at HSY blev reelt privatiseret gennem salget til HDW/Ferrostaal, ændrer derfor ikke den konklusion, at beslutning C 10/94 er blevet misbrugt.
Therefore, the fact that HSY was really privatised by the sale to HDW/Ferrostaal does not change the conclusion that decision C 10/94 has been misused.
Det skal ligeledes understreges, at på tidspunktet for salget til HDW/Ferrostaal var både direktiv 90/684/EØF og forordning (EF) nr. 1013/97 udløbet flere år forinden.
It is also recalled that at the time of the sale to HDW/Ferrostaal, both Directive 90/684/EEC and Regulation (EC) No 1013/97 had expired for several years.
HSY havde derfor ikke været i stand til at modtage den støtte, der var godkendt ved beslutning C 10/94 inden for rammerne af privatiseringen i 2001-2002.
Therefore, HSY would not have been able to receive the aid approved by decision C 10/94 in the framework of the 2001-2002 privatisation.
Kommissionen konkluderer, at ingen af de anbringender, som Grækenland har fremført, kan afvise den tidligere konklusion om, at den statskontrollerede ETVA ved ikke at forsøge at opnå betaling af købsprisen hos de ansatte har misbrugt beslutning C 10/94.
The Commission concludes that none of the grounds raised by Greece can dismiss the earlier conclusion that, by not seeking to obtain the payment of the purchase price from the employees, the State-controlled ETVA has misused decision C 10/94.
Dette udgør derfor endnu et misbrug — foruden den manglende gennemførelse af investeringsplanen — af beslutning C 10/94 og endnu en grund til tilbagesøgning af den støtte, der er godkendt ved denne beslutning.
This constitutes therefore a second misuse — besides the non implementation of the investment plant — of Decision C 10/94 and a second reason for the recovery of the aid authorised by this Decision.
Begrundelse for Kommissionens procedurevalg
Justification for the procedural choice of the Commission
I beslutningen om at udvide proceduren udtrykte Kommissionen tvivl med hensyn til, at de ansatte ikke betalte købsprisen for deres aktiepost på 49 % i HSY.
In the extension decision, the Commission has raised doubts that the employees have not paid the purchase price for their 49 % stake in HSY.
Denne tvivl blev imidlertid rejst inden for rammerne af vurderingen af foranstaltning E10 (benævnt foranstaltning 10 i beslutningen om at udvide proceduren).
However, these doubts were raised in the framework of the assessment of measure E10 (named measure 10 in the extension decision).
Denne tvivl blev ikke rejst i forbindelse med vurderingen af foranstaltning E7 (benævnt foranstaltning 7 i beslutningen om at udvide proceduren).
These doubts were not raised in the assessment of measure E7 (named measure 7 in the extension decision).
Det fremgår derfor ikke af beslutningen om at udvide proceduren, at den manglende betaling af købsprisen kunne udgøre et misbrug af beslutning C 10/94.
Consequently, the extension decision does not indicate that that the non-payment of the purchase price could constitute a misuse of decision C 10/94.
Man kunne således stille det spørgsmål, om Kommissionen i henhold til artikel 6 i forordning (EF) nr. 659/1999 burde have vedtaget en ny beslutning, som for anden gang udvidede den formelle undersøgelsesprocedure, med henblik på at rejse tvivl om dette punkt.
The question could thus be raised whether according to Article 6 of Regulation (EC) No 659/1999 the Commission should have adopted a new decision extending for the second time the formal investigation procedure in order to raise doubts on this point.
Grækenland har gjort gældende, at dette er tilfældet.
Greece claims this to be the case.
Kommissionen mener ikke, at den var forpligtet til at udvide undersøgelsesproceduren endnu en gang i dette tilfælde.
The Commission does not consider that it was obliged to extend a second time the investigation procedure in this particular case.
For det første blev som nævnt tvivlen vedrørende den præcise faktiske omstændighed (dvs. de ansattes betaling eller ej af købsprisen) rejst i beslutningen om at udvide proceduren, hvorved parterne fik mulighed for at fremsætte bemærkninger hertil.
First, as indicated, the doubts concerning the precise fact (i.e. the payment or not of the purchase price by the employees) have been raised in the extension decision, thereby offering the possibility for the parties to comment on it.
For det andet med hensyn til den retlige vurdering, at denne faktiske omstændighed kunne udgøre et misbrug af foranstaltning E7, nåede Kommissionen først til denne konklusion i forbindelse med den indgående analyse af alle omstændigheder og love, der fandt sted inden for rammerne af den formelle undersøgelsesprocedure.
Second, as regards the legal reasoning that this fact could constitute a misuse of measure E7, the Commission only reached this conclusion in the framework of the in-depth analysis of all the facts and laws that took place in the framework of the formal investigation procedure.
I en så omfattende og kompleks sag, som vedrører foranstaltninger, der går så langt som ti år tilbage i tiden, vil undersøgelsesproceduren næsten automatisk gøre det muligt for Kommissionen at uddybe sin analyse, eftersom den giver et bedre kendskab til de faktiske omstændigheder og retlige aspekter.
In such a large and complex case, which concerns measures as old as 10 years old, the investigation procedure will nearly automatically allow the Commission to refine its analysis since it provides a better knowledge of the facts and legal issues.
For det tredje har Grækenland i lang tid givet forvirrende oplysninger om de ansattes betaling af købsprisen.
Third, Greece has for a long time given confusing information regarding the payment of the purchase price by the employees.
Den anmodede derfor Grækenland og HSY om at fremlægge velfunderede beviser for deres påstande.
It therefore requested Greece and HSY to submit solid evidence for their claims.
Kommissionen understreger også, at den for at gøre det muligt for Grækenland og HSY at deltage effektivt i proceduren og for at være sikker på, at kontradiktionsretten var blevet overholdt, gav Grækenland og HSY (dvs. de eneste parter, der havde fremsat bemærkninger til foranstaltning E10, foruden Elefsis, som imidlertid allerede havde tilkendegivet i sine bemærkninger, at eftersom købsprisen ikke var blevet betalt, burde Kommissionen tilbagesøge den støtte, der var godkendt ved beslutning C 10/94) lejlighed til at fremsætte bemærkninger til sin vurdering, at den manglende betaling kunne betragtes som et misbrug af beslutning C 10/94.
The Commission also stresses that, in order to allow Greece and HSY to participate effectively in the procedure and in order to be sure that the rights of defence had been respected, it offered the opportunity to Greece and HSY (i.e. the only parties that had submitted comments on measure E10, besides Elefsis which had however already indicated in its comments that it considered that, since the purchase price had not been pay, the Commission should order the recovery of the aid endorsed by decision C 10/94) to comment on its assessment that the non payment could be considered as a misuse of decision C 10/94.
Både Grækenland og HSY fremsendte omfattende bemærkninger.
Both Greece and HSY submitted extensive comments.
Misbrug af støtte til nedlukning på 29,5 mio. EUR godkendt i 2002 (foranstaltning E8)
Misuse of the EUR 29,5 million closure aid authorised in 2002 (measure E8)
Den 5. juni 2002 godkendtes ved beslutning N 513/01 et støttebeløb på 29,5 mio. EUR for at anspore en del af HSY's ansatte til at forlade værftet ad frivillighedens vej.
On 5 June 2002, decision N 513/01 authorised aid amounting to EUR 29,5 million to encourage part of HSY’s employees to voluntarily leave the yard.
Kommissionen fandt, at støtten på 29,5 mio. EUR udgjorde forenelig støtte til lukning i henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 1540/98, og godkendte som en reel kapacitetsnedskæring en begrænsning af værftets årlige skibsreparationskapacitet til 420000 direkte mandetimer, herunder underleverandører.
The Commission found that the EUR 29,5 million aid constituted compatible closure aid in the meaning of Article 4 of Regulation (EC) No 1540/98 and accepted as valid capacity reduction the limitation of the annual ship repair capacity of the yard to 420000 direct man-hours, including subcontractors.
I beslutningen om at udvide proceduren udtrykte Kommissionen tvivl med hensyn til, om denne begrænsning er blevet overholdt.
In the extension decision, the Commission expressed doubts whether this limitation has been respected.
Forpligtelsen til at fremsende rapporter to gange årligt blev ikke overholdt.
The obligation to submit bi-annual reports was not respected.
Desuden fremlagde de græske myndigheder forvirrende tal, da de blev anmodet om at fremsende relevante oplysninger.
In addition, the Greek authorities have submitted confusing figures when asked to submit the relevant information.
Ifølge Elefsis er HSY's omsætning og antallet af skibe, der årligt repareres på værftet, af en størrelsesorden, der er uforenelig med en overholdelse af begrænsningen på 420000 timer.
According to Elefsis, the turnover of HSY and the number of ships annually repaired in the yard are so high that they are irreconcilable with the compliance with the 420000 hours limitation.
Ifølge Grækenland og HSY anvender værftet i vidt omfang underleverandører; disse skal opdeles i to kategorier.
According to Greece and HSY, the yard resorts intensively to subcontractors, which have to be divided in two categories.
For det første »underleverandører engageret af HSY«.
First, the ‘subcontractors retained by HSY’.
De vælges og betales af HSY.
They are chosen and paid by HSY.
For det andet »tredjeparters kontrahenter«.
Second, the ‘contractors of third parties’.
Sidstnævnte vælges af rederen.
The latter are chosen by the ship-owner.
Rederen udvælger dem og forhandler prisen direkte med dem.
The ship-owner selects them and discusses the price directly with them.
Tredjeparters kontrahenter betaler et gebyr til HSY for at bruge værftets faciliteter.
The contractors of third parties pay a fee to HSY to use the yard’s facilities.
Ifølge Grækenland er det kun den første kategori, der skal overholde den begrænsning, der er fastsat i beslutning N 513/01.
According to Greece, only the first category has to comply with the limitation laid down in decision N 513/01.
HSY har imidlertid ikke kendskab til, hvor mange timer disse »underleverandører engageret af HSY« arbejder, eftersom de betales på basis af fast pris.
However, HSY does not know how many hours these ‘subcontractors retained by HSY’ work since they are paid on a fixed price basis.
Grækenland har derfor foreslået en metode til at anslå antallet af timer, som de har arbejdet i: Først nedsættes summen af de kontraktpriser, de har fået udbetalt, med 15 % (som udgør fortjenstmargenen) og med yderligere 20 % (som udgør de indirekte produktive mandetimer).
Greece therefore proposes a method to approximate the number of hours during which they worked: first, the sum of the contract prices paid to them is reduced by 15 % — which accounts for the profit margin — and by a further 20 % — which account for the indirectly productive man-hours.
Det beløb, der fremmer, divideres derpå med de »årlige omkostninger ved en mandetime på grundlag af HSY's officielle regnskaber«.
The amount obtained is then divided by the ‘annual cost rate of a man-hour derived from HSY’s official books’.
Metoden er opsummeret i følgende tabel.
The method is summarised in the following table.
Direkte produktive mandetimer udført af HSY's ansatte
Directly productive man-hours preformed by HSY’s workers
Pris betalt til underleverandører engageret af HSY (i EUR)
Price paid to subcontractors retained by HSY (in Euro)
[…] (indtil 30.6.2006)
[…] (until 30.6.2006)
= B efter fradrag af fortjenstmargen (15 %) og indirekte arbejde (20 %)
= B after deduction of profit margin (15 %) and indirect work (20 %)
Pris pr. time (i EUR) for direkte ansatte hos HSY
Price per hour (in Euro) of HSY direct workers