natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den ungarske statsrevision udsendte en rapport i april 2003, hvoraf det fremgik, at omstruktureringen af Postabank var blevet gennemført med godt resultat, og at bankens drift var forsvarlig.
The Hungarian State Audit Office issued a report in April 2003, recognising that the restructuring of Postabank had been successfully completed and that the Bank was operating soundly.
Da Postabank allerede var rentabel i 2003, kunne der derfor ikke ydes yderligere omstruktureringsstøtte.
Therefore, since Postabank was already viable in 2003, no further restructuring aid could be granted.
Kommissionen mener derfor, at Postabank ikke kunne betragtes som en kriseramt virksomhed og derfor ikke var berettiget til rednings- eller yderligere omstruktureringsstøtte på det tidspunkt, hvor tilsagnet blev afgivet i 2003.
Therefore, the Commission considers that at the time when the indemnity undertaking was given in 2003 Postabank did not qualify as a firm in difficulty and therefore was not eligible for rescue or for further restructuring aid.
Dette betyder, at der ikke er noget grundlag for at finde støtten forenelig i henhold til rammebestemmelserne for redning og omstrukturering.
This means that there is no basis to find it compatible under the rescue and restructuring guidelines.
I forbindelse med den sekundære vurdering undersøges foranstaltningen sammen med de tidligere omstruktureringsforanstaltninger som led i én omstrukturering og privatisering (se sekundær begrundelse ovenfor).
The secondary assessment involves considering the measure in conjunction with the earlier restructuring measures as part of one restructuring and privatisation operation (see secondary reasoning above).
Som tidligere nævnt var Postabank allerede rentabel i 2003, hvor beslutningen om at afgive tilsagnet om skadesløsholdelse blev truffet.
As discussed above, Postabank was already viable in 2003 when the decision to provide the indemnity undertaking was taken.
For at foranstaltningen kan betragtes som forenelig omstruktureringsstøtte, skal den have indgået i en allerede eksisterende omstruktureringsplan, der blev iværksat på det tidspunkt, hvor virksomhedens vanskeligheder opstod.
In order for the measure to be considered as compatible restructuring aid, it would need to have been part of a pre-existing restructuring plan implemented at the time when the difficulties of the firm arose.
Ydelsen af omstruktureringsstøtte er betinget af, at der iværksættes en omstruktureringsplan, som inden for en rimelig tidshorisont og på basis af en realistisk vurdering skal kunne gøre virksomheden rentabel på længere sigt.
The granting of restructuring aid is conditional on the implementation of a restructuring plan that must restore the long-term viability of the firm within a reasonable timescale on the basis of realistic assumptions as to future operating conditions.
Selv hvis tilsagnet om skadesløsholdelse vurderes sammen med de øvrige foranstaltninger, kan det derfor ikke betragtes som foreneligt i henhold til rammebestemmelserne for redning og omstrukturering, da Postabank ikke kunne betragtes som en kriseramt virksomhed på det tidspunkt, hvor beslutningen om at afgive tilsagnet blev truffet, og tilsagnet ikke indgik i en allerede eksisterende omstruktureringsplan.
Consequently, even if the indemnity undertaking is assessed together with the other measures, it cannot be found compatible under the rescue and restructuring guidelines since Postabank was not eligible as a firm in difficulty at the time of the decision to provide the undertaking and the undertaking did not form part of a pre-existing restructuring plan.
Artikel 45, stk. 2, i Europaaftalen
Article 45(2) of the Europe Agreement
Artikel 45, stk. 2, i Europaaftalerne har følgende ordlyd: »Hvad angår de i bilag XIIa beskrevne finansielle tjenesteydelser berører denne aftale ikke parternes ret til at træffe de nødvendige foranstaltninger med henblik på den pågældende parts pengepolitik eller af forsigtighedsgrunde for at sikre beskyttelse af investorer, sparere, forsikringstagere eller personer, som har betroet deres midler til tredjemand, eller for at sikre det eller for at sikre det finansielle systems integritet og stabilitet.
Article 45(2) of the Europe Agreement reads as follows: ‘In respect of financial services, described in Annex XIIa, this Agreement does not prejudice the right of the Parties to adopt measures necessary for the conduct of the Party’s monetary policy, or for prudential grounds in order to ensure the protection of investors, depositors, policy holders, or persons to whom a fiduciary duty is owed, or to ensure the integrity and stability of the financial system.
Disse foranstaltninger må ikke medføre forskelsbehandling af den anden parts virksomheder og statsborgere i forhold til egne virksomheder og statsborgere.«.
These measures shall not discriminate on grounds of nationality against companies and nationals of the other Party in comparison to its own companies and nationals.’
I beslutningen om at indlede proceduren nærede Kommissionen alvorlig tvivl om, hvorvidt artikel 45, stk. 2, i Europaaftalen i det hele taget finder anvendelse på støtteforanstaltninger, da bestemmelsen indgår i kapitlet om »etablering« i Europaaftalen, mens bestemmelserne vedrørende statsstøtte findes i artikel 62 ff.
In the decision initiating the procedure, the Commission had serious doubts as to whether Article 45(2) of the Europe Agreement applied to State aid measures at all, since it forms part of the ‘Establishment’ chapter of the Europe Agreement, whereas the provisions concerning State aid are listed in Article 62 et seq.
Desuden fandt Kommissionen, at denne bestemmelse kunne finde anvendelse på alle foranstaltninger med et generelt anvendelsesområde, som indføres af et finanstilsyn, og at der ikke var tale om en generel bankkrise i Ungarn.
In addition, the Commission considered that this provision could apply to any measures with a general scope of application adopted by a financial supervisory authority and that there was no general banking crisis in Hungary.
De ungarske myndigheder har hævdet, at den ungarske stat ikke kunne have ladet Postabank krakke i 1998 på et tidspunkt, hvor den oplevede sine værste vanskeligheder, og det ungarske marked ikke var stabilt, og at Postabanks krak i betragtning af dens størrelse kunne have ført til en betydelig finanskrise.
The Hungarian authorities argue that the Hungarian Government could not have allowed Postabank to fail in 1998 at a time when it was experiencing its worst difficulties and the Hungarian market was not stable and that the failure of Postabank, given its size, could have led to a major financial crisis.
Tilsagnet om skadesløsholdelse blev imidlertid afgivet på et tidspunkt, hvor Postabank ikke længere var kriseramt.
However, the indemnity undertaking was given at a time when Postabank was no longer a firm in difficulty.
Under alle omstændigheder finder Kommissionen, at artikel 45, stk. 2, i Europaaftalen ikke i sig selv tilvejebringer et retsgrundlag for at anse enhver foranstaltning i form af statsstøtte for at være forenelig med fællesmarkedet.
In any event, the Commission considers that Article 45(2) of the Europe Agreement does not in itself provide a legal basis to consider any measure in the form of State aid to be compatible with the common market.
Det kan derfor konkluderes, at tilsagnet om skadesløsholdelse for ukendte krav udgør uforenelig statsstøtte.
In conclusion, the indemnity undertaking for unknown claims constitutes incompatible State aid.
Spørgsmålet om tilbagesøgning
The issue of recovery
I forbindelse med overgangsordningen er enhver foranstaltning, som Kommissionen har beføjelse til at træffe, begrænset til foranstaltninger, der er gældende efter tiltrædelsen, hvilket i den foreliggende sag betyder tilsagnet om skadesløsholdelse for ukendte krav.
In the context of the interim mechanism, any action that the Commission is empowered to take is limited to measures applicable after accession, which in the present case means the indemnity undertaking for unknown claims.
Trods argumentet om, at der blev betalt for denne foranstaltning i købsprisen, mener Kommissionen på baggrund af ovenstående, at foranstaltningen udgør uforenelig støtte og derfor bør ophæves med tilbagevirkende kraft fra 30. april 2004.
In spite of the argument that this measure was paid for in the purchase price, on the basis of the foregoing considerations, the Commission believes that the measure constitutes incompatible aid and should therefore be terminated with retroactive effect from 30 April 2004.
I praksis vil en ophævelse med tilbagevirkende kraft fra 30. april 2004 indebære tilbagesøgning af eventuelle krav, der er udbetalt efter denne dato, og som ikke kan anses for at være krav, der ikke er gældende efter tiltrædelsen.
In practical terms, termination with retroactive effect from 30 April 2004 would imply the recovery of any claims paid after that date that do not qualify as claims inapplicable after accession.
Ingen tilbagesøgning er imidlertid nødvendig, da der faktisk ikke er foretaget udbetalinger på grundlag af tilsagnet om skadesløsholdelse.
However, no recovery is necessary as no payments have actually been made under the indemnity undertaking.
Dette skyldes tilsagnets fuldstændige eventualkarakter.
This is due to the entirely contingent character of the indemnity undertaking.
Kommissionen bør i princippet anmode om, at der opkræves et gebyr for tilsagnet om skadesløsholdelse for at udligne fordelen ved foranstaltningen.
The Commission should in principle ask for a charge to be levied for the indemnity undertaking in order to offset the advantage of the measure.
Kommissionen godtager imidlertid argumentet om, at opkrævningen af et sådan gebyr kunne være i strid med retssikkerhedsprincippet under hensyntagen til de specifikke omstændigheder, hvor der blev afgivet et fuldstændigt betinget tilsagn/en betinget garanti, såsom skadesløsholdelsen for ukendte krav.
However, the Commission accepts the argument that levying such a charge could contravene the principle of legal certainty, having regard to the specific circumstances in which an entirely contingent undertaking/guarantee, such as the indemnity for unknown claims, was given.
Selv om begrebet »gældende efter tiltrædelsen« er objektivt, var de specifikke kriterier for tilsagnet om skadesløsholdelse ikke fuldstændig klare eller forudseelige for den ungarske stat eller Erste Bank på det tidspunkt, hvor tilsagnet blev afgivet, dvs. da privatiseringen af Postabank fandt sted.
Although the concept of ‘applicability after accession’ is an objective one, the specific criteria applicable to the indemnity undertaking were not fully clear or foreseeable for the Hungarian Government or Erste Bank at the time when the undertaking was provided, i.e. when the privatisation of Postabank took place.
I mangel af klare og gennemsigtige kriterier vedrørende begrebet »gældende efter tiltrædelsen« med hensyn til skadesløsholdelse har de interesserede parter i givet fald ikke været i stand til at forudse, at de tilsagn om skadesløsholdelse for ukendte krav, der blev afgivet forud for tiltrædelsen, ville blive anset for at være gældende efter tiltrædelsen under omstændigheder som i forbindelse med salget af Postabank.
Therefore, in the absence of clear and transparent criteria relating to the concept of applicability after accession with regard to indemnities, the interested parties may not have been in a position to foresee that indemnity undertakings for unknown claims granted before accession would be regarded as applicable after accession in circumstances such as those of the Postabank sale.
Trods den objektive karakter af ordlyden af tiltrædelsestraktaten blev Kommissionens retningslinjer for begrebet »gældende efter tiltrædelsen« med hensyn til garantier og tilsagn om skadesløsholdelse desuden først med tiden gradvis præciseret.
Moreover, despite the objective character of the legal text in the Treaty of Accession, the Commission’s guidelines on the concept of applicability after accession with regard to guarantees and indemnity undertakings were only gradually clarified over time.
I stedet informerede Kommissionens tjenestegrene tiltrædelseslandene om kriterierne for, at foranstaltninger er gældende efter tiltrædelsen, i form af vejledningsskrivelser.
Instead, Commission departments informed the acceding countries about the post-accession applicability criteria in the form of guidance letters.
Ved brev af 4. august 2003 til Republikken Ungarns mission i EU gentog Kommissionen sin forståelse af begrebet »gældende efter tiltrædelsen« med hensyn til individuelle støtteforanstaltninger.
By letter dated 4 August 2003 to the Mission of the Republic of Hungary to the EU, the Commission reiterated its understanding of the concept of ‘applicable after accession’ in respect of individual aid measures.
I brevet behandledes vurderingen af tilsagn om skadesløsholdelse imidlertid ikke udtrykkeligt, og der krævedes heller ikke udtrykkeligt en specificering, nemlig at risiciene skulle defineres præcist og opstilles i en udtømmende liste, der forbliver endelig fra og med tiltrædelsesdatoen, som et kriterium for, at tilsagnet om skadesløsholdelse ikke skulle anses for at være gældende efter tiltrædelsen.
However, that letter did not explicitly address the assessment of indemnity undertakings, nor did it explicitly require itemisation, namely that the risks should be precisely defined and included in an exhaustive list closed by the date of accession, as a criterion for the indemnity undertaking not to be considered applicable after accession.
Kommissionens brev syntes at være fuldstændigt udtømmende med hensyn til begrebet »gældende efter tiltrædelsen« og henviste ikke på nogen måde til specificeringskravet.
The Commission letter appeared to be fully exhaustive as regards the concept of applicability after accession and did not refer in any way to the itemisation requirement.
Specificering er det kriterium, som foranstaltningen ikke opfylder i sin nuværende form.
Itemisation is the criterion which the measure fails to satisfy in its current form.
Erste Bank købte Postabank den 20. oktober 2003, og salgs- og købsaftalen omfattede tilsagnet om skadesløsholdelse.
Erste Bank purchased Postabank on 20 October 2003 and the sale purchase agreement included the indemnity undertaking.
Den næste vejledning med hensyn til spørgsmålet, om en foranstaltning fortsat er gældende, fandtes i Kommissionens formelle beslutninger af 28. januar 2004 om Česká Spořitelna (CZ 14/03) og af 16. december 2003 om Komerční Banka (CZ 15/03).
The next guidance on the applicability test was available through the Commission’s formal decisions of 28 January 2004 on Česká Spořitelna (CZ 14/03) and of 16 December 2003 on Komerční Banka (CZ 15/03).
Det fremgik af disse beslutninger, at individuelle støtteforanstaltninger efter Kommissionens opfattelse er gældende efter tiltrædelsen, hvis statens præcise økonomiske eksponering ikke er kendt på det tidspunkt, hvor støtten ydes.
These decisions stated that the Commission considers individual aid measures to be applicable after accession if the precise economic exposure of the State is not known on the date the aid is granted.
I ingen af tilfældene var der nævnt noget om et specificeringskrav, dvs. kravet om, at risiciene skulle være præcist definerede og opstillet i en udtømmende liste, der forbliver endelig fra og med tiltrædelsesdatoen, for at et givet tilsagn om skadesløsholdelse ikke er gældende efter tiltrædelsen.
In neither of these cases was any mention made of any itemisation requirement, i.e. the requirement that the risks be precisely defined and included in an exhaustive list closed by the date of accession in order for a given indemnity undertaking not to qualify as applicable after accession.
På det tidspunkt, hvor salgs- og købsaftalen i forbindelse med Postabank blev udarbejdet i oktober 2003, havde de pågældende parter derfor ikke kendskab til alle de relevante kriterier for at afgøre, om betingede garantier og tilsagn om skadesløsholdelse (i modsætning til andre foranstaltninger, f.eks. foranstaltninger, der giver anledning til en vis betalingsforpligtelse i perioden efter tiltrædelsen) var gældende efter tiltrædelsen.
Therefore, at the time when the Postabank sale and purchase agreement was drawn up in October 2003, not all the relevant criteria for determining the post-accession applicability of contingent guarantees and indemnity undertakings (as opposed to other measures, such as those giving rise to a certain payment obligation in the period after accession), were known to the parties concerned.
På denne baggrund forekommer det urimeligt at kræve tilbagesøgning i forbindelse med støtte, som blev ydet på et tidspunkt, hvor Kommissionens retningslinjer for, om tilsagn om skadesløsholdelse var gældende efter tiltrædelsen, ikke var blevet præciseret fuldt ud og alligevel kan have givet det vildledende indtryk af at være fuldstændige.
With this in mind, it would seem unreasonable to require recovery in respect of aid that was granted at a time when the Commission’s guidelines on the post-accession applicability criteria for indemnity undertakings had not been fully clarified and yet may even have given the misleading impression of being complete.
Desuden blev den positive virkning af tilsagnet om skadesløsholdelse i vidt omfang opvejet af, at markederne havde kendskab til den igangværende kommissionsundersøgelse.
In addition, the positive effect of the indemnity undertaking was to a large extent offset by the fact that markets were aware of the ongoing Commission investigation.
Tilsagnet om skadesløsholdelse kunne ikke have en betydelig positiv virkning på bankens finansielle situation.
The indemnity undertaking could not have a major positive effect on the financial situation of the Bank.
Det vedrører specifikke risici for retstvister i forbindelse med Postabanks fortid og udgør ikke en generel garanti, som giver en direkte fordel i form af kapitaltilvejebringelse.
It relates to specific litigation risks in connection with Postabank’s past and does not constitute a general guarantee that would provide a direct fundraising advantage.
På baggrund af ovenstående og sagens omstændigheder kræver Kommissionen ikke betaling af et gebyr for tilsagnet om skadesløsholdelse for ukendte krav.
On the basis of the foregoing and the overall circumstances of the case, the Commission is not seeking payment of a charge for the indemnity undertaking for unknown claims.
På baggrund af ovenstående konkluderer Kommissionen, at den del af skadesløsholdelsen, der er indeholdt i den foranstaltning, der var defineret klart på tiltrædelsestidspunktet, ikke er gældende efter tiltrædelsen (dvs. de potentielle krav fra de to revisionsselskaber, Arthur Andersen Audit og Prudentia, over for Postabank, som anført under »risikodefinition O« i Erste Banks ensidige erklæring af 29. april 2004).
On the basis of the foregoing, the Commission concludes that the part of the indemnities contained in the measure that had been clearly defined by the time of accession is not applicable after accession (i.e. the potential claims of the two audit companies, Arthur Andersen Audit and Prudentia, against Postabank, as set out under ‘Risk definition O’ in the Erste Bank unilateral declaration of 29 April 2004).
Kommissionen finder, at resten af tilsagnet om skadesløsholdelse for ukendte krav, som Ungarn har afgivet over for Postabank és Takarékpénztár Rt./Erste Bank Hungary Nyrt., anses for at være gældende efter tiltrædelsen og udgør statsstøtte, der er uforenelig med fællesmarkedet —
The Commission finds that the rest of the indemnity undertaking for unknown claims given by Hungary to Postabank és Takarékpénztár Rt./Erste Bank Hungary Nyrt. does qualify as applicable after accession and constitutes State aid incompatible with the common market,
De potentielle krav fra Arthur Andersen Audit Könyvszakértő Korlátolt Felelősségű Társaság og Prudentia Könyvvizsgáló és Gazdasági Tanácsadó Korlátolt Felelősségű Társaság (eller deres rettighedserhververe eller retlige efterfølgere), som anført under »risikodefinition O« i Erste Banks ensidige erklæring af 29. april 2004, anses ikke for at være gældende efter tiltrædelsen.
The potential claims by Arthur Andersen Audit Könyvszakértő Korlátolt Felelősségű Társaság and Prudentia Könyvvizsgáló és Gazdasági Tanácsadó Korlátolt Felelősségű Társaság (or their assignees or legal successors), as included in ‘Risk definition O’ in the Erste Bank unilateral declaration of 29 April 2004, do not qualify as applicable after accession.
Resten af tilsagnet om skadesløsholdelse for ukendte krav, som Republikken Ungarn har afgivet over for Postabank és Takarékpénztár Rt./Erste Bank Hungary Nyrt., anses for at være gældende efter tiltrædelsen og udgør statsstøtte, der er uforenelig med fællesmarkedet.
The rest of the indemnity undertaking for unknown claims implemented by the Republic of Hungary for Postabank és Takarékpénztár Rt./Erste Bank Hungary Nyrt., does qualify as applicable after accession and constitutes State aid incompatible with the common market.
Republikken Ungarn ophæver den del af tilsagnet om skadesløsholdelse for ukendte krav, der anses for at være gældende efter tiltrædelsen, med tilbagevirkende kraft fra 30. april 2004.
The Republic of Hungary shall terminate the part of the indemnity undertaking for unknown claims that qualifies as applicable after accession with retroactive effect from 30 April 2004.
Udfærdiget i Bruxelles, 21. oktober 2008.
Done at Brussels, 21 October 2008.
EUT C 68 af 19.3.2005.
OJ C 68, 19.3.2005.
Vekselkurs den 25.8.2008: 1 EUR = 235,2 HUF.
Exchange rate on 25 August 2008: EUR 1 = HUF 235,2.
Dvs. indtil den 16.12.2008.
That is, up until 16 December 2008.
På grundlag heraf vil staten som sælger i relation til truende retstvister foretage betalinger med hensyn til:50 % af de første 4 mia. HUF af de pågældende samlede bankforpligtelser100 % af det beløb, der overstiger 4 mia. HUF, dog højst 350 mia. HUF.Sælgerens forpligtelser med hensyn til skadesløsholdelse for truende retstvister bortfalder fem år efter aktiekøbsaftalens indgåelse med hensyn til tredjemandskrav, hvor der ikke er indledt retssag eller voldgiftssag.
On this basis, in relation to threatened litigation claims, the State as seller would make payment in respect of:50 % of the first HUF 4 billion of the relevant bank liabilities in total;100 % of the excess over HUF 4 billion, not exceeding a total amount of HUF 350 billion.The obligations of the seller in respect of indemnities for threatened litigation claims lapse five years after completion of the share purchase agreement in relation to third party claims in respect of which no court or arbitration proceedings have been initiated.
Tilsagnet om skadesløsholdelse for truende retstvister er begrænset til tre klart definerede forhold.
The indemnity undertaking for threatened litigation claims is confined to three clearly defined items.
Kommissionen fandt, at foranstaltningen ikke var gældende efter tiltrædelsen (se beslutningen om at indlede proceduren (EUT C 68 af 19.3.2005).
The Commission declared the measure not applicable after accession (see the decision initiating the procedure, OJ C 68, 19.3.2005).