natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kommissionen kan desuden ikke konkludere, at kompensationsbeløbet blev fastsat på et niveau, der garanterer, at bestemte operatører ikke tildeles fordele.
Further, the Commission cannot conclude that the amount of compensation was established at the level which guarantees that no advantage was conferred to certain operators.
Derfor mener Kommissionen, at kompensationen har givet bestemte operatører inden for den offentlige transport en fordel.
Therefore, the Commission considers that the compensation has granted an advantage to certain operators of public transport.
Derfor er den anden betingelse for anvendelsen af EF-traktatens artikel 87, stk. 1, opfyldt i dette tilfælde.
Consequently, the second condition for the application of Article 87(1) of the EC Treaty is fulfilled in the case.
Konkurrenceforvridning og indvirkning på samhandelen mellem medlemsstaterne
Distortion of competition and effect on trade between Member States
Med hensyn til denne betingelse skal det kontrolleres, hvorvidt fordelen i form af statslige midler kan forvride konkurrencen i en sådan udstrækning, at det påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.
With regard to this condition, it needs to be verified whether the advantage granted from the State resources can distort competition to the extent that it affects trade between Member States.
I sin beslutning om at iværksætte proceduren bemærkede Kommissionen i denne forbindelse, at det hedder i Altmark-dommen: »Det [er] på ingen måde er udelukket, at et offentligt tilskud til en virksomhed, som alene leverer lokale eller regionale transportydelser, og som ikke leverer transportydelser uden for den oprindelige medlemsstat, ikke desto mindre kan have indvirkning på samhandelen mellem medlemsstater.
In its decision to initiate the procedure, the Commission noted in this respect that the Altmark judgment provides that: ‘It is not impossible that a public subsidy granted to an undertaking which provides only local or regional transport services and does not provide any transport services outside its State of origin may none the less have an effect on trade between Member States.
Når en medlemsstat således yder et offentligt tilskud til en virksomhed, kan den pågældende virksomheds stilling inden for levering af transportydelser derved blive opretholdt eller styrket med den konsekvens, at chancerne for de virksomheder, der er etableret i de øvrige medlemsstater, for at levere transportydelser på denne medlemsstats marked herved blive formindskede (jf. i denne retning dom af 13.7.1988, sag 102/87, Frankrig mod Kommissionen, Sml. 1988, s. 4067, præmis 19, dom af 21.3.1991, sag C-305/89, Italien mod Kommissionen, Sml. 1991 I, s. 1603, præmis 26, og dommen i sagen Spanien mod Kommissionen, præmis 40).
Where a Member State grants a public subsidy to an undertaking, the supply of transport services by that undertaking may for that reason be maintained or increased with the result that undertakings established in other Member States have less chance of providing their transport services in the market in that Member State (see, to that effect, Case 102/87 France v Commission [1988] ECR 4067, paragraph 19; Case C-305/89 Italy v Commission [1991] ECR I-1603, paragraph 26; and Spain v Commission, paragraph 40).
Dette er i nærværende sag ikke blot en hypotetisk konstatering, idet flere medlemsstater, som det bl.a. fremgår af Kommissionens indlæg, siden 1995 er begyndt at åbne visse transportmarkeder for konkurrence fra virksomheder etableret i de øvrige medlemsstater, således at flere virksomheder allerede tilbyder transportydelser i byer, forstæder eller regioner i andre medlemsstater end deres hjemstat.
In the present case, that finding is not merely hypothetical, since, as appears in particular from the observations of the Commission, several Member States have since 1995 started to open certain transport markets to competition from undertakings established in other Member States, so that a number of undertakings are already offering their urban, suburban or regional transport services in Member States other than their State of origin.
Endelig bemærkes, at i henhold til Domstolens faste praksis findes der ikke en grænseværdi eller en procentsats, hvorunder samhandelen mellem medlemsstater ikke vil blive påvirket.
Finally, according to the Court’s case-law, there is no threshold or percentage below which it may be considered that trade between Member States is not affected.
Den omstændighed, at en støtte er forholdsvis ubetydelig, eller at den støttemodtagende virksomhed er af beskeden størrelse, udelukker således ikke på forhånd, at samhandelen mellem medlemsstaterne kan være påvirket (jf. Tubermeuse-dommen, præmis 43, og dommen i sagen Spanien mod Kommissionen, præmis 42).
The relatively small amount of aid or the relatively small size of the undertaking which receives it does not as such exclude the possibility that trade between Member States might be affected (see Tubemeuse, paragraph 43, and Spain v Commission, paragraph 42).
Den anden betingelse for anvendelse af traktatens artikel 92, stk. 1, i henhold til hvilken støtten skal kunne påvirke samhandelen mellem medlemsstater, afhænger derfor ikke af, om de leverede transportydelser er lokale eller regionale, eller af størrelsen af det omhandlede aktivitetsområde« [12].
The second condition for the application of Article 92(1) of the Treaty, namely that the aid must be capable of affecting trade between Member States, does not therefore depend on the local or regional character of the transport services supplied or on the scale of the field of activity concerned’ [12].
Kommissionen når således frem til den konklusion, at betingelsen om, at støtten skal virke konkurrenceforvridende og påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne, er opfyldt i den foreliggende sag.
Thus, the Commission comes to the conclusion that the condition that the aid must distort competition and affect trade between Member States is fulfilled in the case at hand.
Under hensyntagen til ovenstående overvejelser konkluderer Kommissionen ligeledes, at de indførte foranstaltninger udgør statsstøtte i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1.
Taking into account the abovementioned considerations, the Commission concludes also that the measures put into effect constitute State aid in the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
I EF-traktatens artikel 73 opstilles der betingelser for foreneligheden af støtte udbetalt i forbindelse med samordning af transportvæsenet og den offentlige tjenesteforpligtelse på transportområdet.
Article 73 of the EC Treaty envisages conditions of compatibility of aid granted in the field of coordination of transport and public service obligation in transport.
Denne artikel udgør en lex specialis i forhold til EF-traktatens artikel 86, stk. 2, og artikel 87, stk. 2 og 3.
That Article constitutes a lex specialis with relation to Article 86(2), and Article 87(2) and (3) of the EC Treaty.
Ifølge Altmark-dommen [13], kan EF-traktatens artikel 73 ikke anvendes direkte, men kun i henhold til Rådets forordninger, navnlig Rådets forordning (EØF) nr. 1191/69 af 26. juni 1969 om medlemsstaternes fremgangsmåde med hensyn til de med begrebet offentlig tjeneste forbundne forpligtelser inden for sektoren for transporter med jernbane, ad landeveje og sejlbare vandveje [14].
According to the Altmark judgment [13], Article 73 of the EC Treaty cannot be applied directly but only by virtue of Council Regulations, in particular Council Regulation (EEC) No 1191/69 of 26 June 1969 on action by Member States concerning the obligation inherent in the concept of a public service in transport by rail, road and inland waterway [14].
Ifølge artikel 1, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 1191/69 finder den kun anvendelse på statsstøtte til transportvirksomheder, som præsterer tjenesteydelser inden for transport med jernbane, ad landevej og sejlbare vandveje.
Pursuant to Article 1(1) of Regulation (EEC) No 1191/69 it can only be applied with relation to State aid granted to transport operators in rail, road and inland waterways.
Medlemsstaterne kan imidlertid fra forordningens anvendelsesområde udelukke virksomheder, hvis aktiviteter udelukkende omfatter transportydelser i byer, forstæder eller regioner.
However, the Member States may exclude from the scope of that Regulation any undertakings whose activities are confined exclusively to the operation of urban, suburban or regional services.
I sin beslutning om at iværksætte proceduren bemærkede Kommissionen allerede, at de tjekkiske myndigheder ikke havde indført en sådan undtagelse.
In its decision to initiate the procedure, the Commission already noted that the Czech authorities did not make such an exemption.
Derfor finder de relevante bestemmelser i forordning (EØF) nr. 1191/69 anvendelse.
Therefore, the relevant provisions of Regulation (EEC) No 1191/69 are applicable.
I henhold til artikel 1, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 1191/69 kan de kompetente myndigheder i medlemsstaterne indgå offentlige tjenestekontrakter med en transportvirksomhed for at levere hensigtsmæssige transporttjenester.
Pursuant to Article 1(4) of Regulation (EEC) No 1191/69, in order to ensure adequate transport services the competent authorities of the Member States may conclude public service contracts with a transport undertaking.
I artikel 14 i forordning (EØF) nr. 1191/69 hedder det, at der indgås en offentlig tjenestekontrakt mellem de kompetente myndigheder i en medlemsstat og en transportvirksomhed med henblik på at levere hensigtsmæssige transporttjenester til befolkningen.
Article 14 of Regulation (EEC) No 1191/69 stipulates that a public service contract is a contract concluded between the competent authorities of a Member State and a transport undertaking in order to provide the public with adequate transport services.
I henhold til artikel 14, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1191/69 skal en offentlig tjenestekontrakt bl.a. indeholde følgende punkter:
According to Article 14(2) of Regulation (EEC) No 1191/69, a public service contract shall cover, inter alia, the following points:
arten af den tjeneste, der skal leveres, navnlig de fastsatte normer for kontinuitet, regelmæssighed, kapacitet og kvalitet
the nature of the service to be provided, notably the standards of continuity, regularity, capacity and quality;
prisen på de tjenester, der er omfattet af kontrakten, som enten skal lægges til tarifindtægten eller indeholder indtægten, samt nærmere oplysninger om de økonomiske forbindelser mellem de to parter
the price of the services covered by the contract, which shall either be added to tariff revenue or shall include the revenue, and details of financial relations between the two parties;
reglerne vedrørende ændringer af kontrakten, navnlig for at tage hensyn til uforudsete ændringer
the rules concerning amendment and modification of the contract, in particular to take account of unforeseeable changes;
kontraktens gyldighedsperiode
the period of validity of the contract;
sanktioner i tilfælde af manglende overholdelse af kontrakten.
the penalties in the event of failure to comply with the contract.
Først og fremmest bemærker Kommissionen som allerede nævnt i beslutningen om at iværksætte proceduren, at i henhold til paragraf 19 i vejtransportloven »opstår den offentlige tjenesteforpligtelse inden for offentlig rutefart i henhold til en skriftlig aftale« mellem de relevante myndigheder og operatørerne.
First of all, as already mentioned in the decision to initiate the procedure, the Commission notes that according to Paragraph 19 of the Road Transport Law, ‘the public service obligation in the public line transport arises on the basis of the written contract’ between the relevant authorities and operators.
Kommissionen bemærker desuden, at betingelserne for levering af transporttjenester ikke blev pålagt af myndighederne, men var genstand for forhandling og blev aftalt mellem operatørerne og de regionale myndigheder.
Additionally, the Commission notes that the conditions of providing transport services were not imposed by the authorities but were negotiated and agreed upon between the operators and the regional authorities.
Derfor når Kommissionen frem til den konklusion, at på trods af ordlyden i vejtransportloven (»forpligtelser til offentlig tjeneste«) kan bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 1191/69, Afdeling V — »Kontrakter om offentlig tjeneste« finde anvendelse.
Therefore, the Commission comes to the conclusion that despite the wording of the Road Transport Law (public service obligation) the provisions of Section V — ‘Public service contracts’ of Regulation (EEC) No 1191/69 can be applied.
For det andet bemærker Kommissionen, at tjenesternes art både blev defineret expressis verbis i kontrakterne og med henvisning til, at operatørerne havde licens til at levere offentlige transporttjenester.
Secondly, the Commission notes that the nature of the service was defined in the contracts both expressis verbis and by reference to the fact that the operators held licences for providing public transport services.
For det tredje indeholdt kontrakterne en pris pr. km og det samlede beløb, der skal betales for levering af tjenesten.
Thirdly, contracts included price per km and the overall amount of remuneration to be paid for providing the service.
For det fjerde indeholdt kontrakterne betingelserne og proceduren for ændring af disse, gyldighedsperioder og sanktioner ved manglende overholdelse af kontrakten.
Fourthly, the contracts envisaged the conditions and the procedure for their amendment, period of validity and penalties in the case of failure to comply with the contract.
Derfor når Kommissionen frem til den konklusion, at de grundlæggende elementer i kontrakten, som nævnes i artikel 14, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1191/69, var omfattet af kontrakterne, der var indgået med Bítešská, BK Bus, Břežanská společnost, PSOTA, TREDOS.
Therefore, the Commission comes to the conclusion that the basic elements of contract enumerated in the provision of Article 14(2) of Regulation (EEC) No 1191/69 were covered by the contracts concluded with Bítešská, BK Bus, Břežanská společnost, PSOTA, Tredos.
Desuden bemærker Kommissionen først og fremmest, at lovgiverens målsætning med vedtagelsen af forordning (EØF) nr. 1191/69 var at definere, under hvilke betingelser »støtte […], som udgør godtgørelse for visse forpligtelser, der har sammenhæng med begrebet offentlig tjenesteydelse, er forenelig med denne traktat« som nævnt i traktatens artikel 73 er forenelig med fællesmarkedet.
Additionally, the Commission first of all notes that the goal of the legislator, when adopting Regulation (EEC) No 1191/69, was to define under which conditions ‘aid […] which corresponds to the reimbursement of certain obligations inherent in the notion of public services’ mentioned in Article 73 of the Treaty is compatible with the common market.
Både anvendelsen af traktatens artikel 73 og anvendelsen af forordning (EØF) nr. 1191/69 forudsætter, at der foreligger støtte i henhold til traktatens artikel 87, stk. 1.
Both the application of Article 73 of the Treaty and the application of Regulation (EEC) No 1191/69 presuppose the existence of an aid in the sense of Article 87(1) of the Treaty.
Hvis kontrakternes indhold kan dækkes af begrebet i artikel 73 »forpligtelser, der har sammenhæng med begrebet offentlig tjenesteydelse«, bør instrumentets form, det vil sige en kontrakt eller en ensidigt pålagt forpligtelse, ikke i sig selv udgøre en hindring for, at den potentielle statsstøtte, der er indeholdt i kontraktprisen, erklæres for forenelig med fællesmarkedet.
If the content of the contracts can be covered by the notion of Article 73 ‘obligations inherent in the notion of public services’, the form of the instrument, that is contract or unilaterally imposed obligation, should not be, in itself, an obstacle for declaring potential State aid inherent in the contract price compatible with the common market.
Den afgørende faktor for, om en tjeneste, hvad enten den pålægges af en medlemsstat eller aftales i en kontrakt, kan betegnes som en offentlig tjenesteforpligtelse i henhold til artikel 73, skal være tjenestens indhold, ikke den form, hvorunder den er tilrettelagt [15].
Indeed, the decisive element for qualifying a service, be it imposed by a Member State or agreed in a contract, as a public service obligation within the meaning of Article 73 must be the substance of the service, not the form in which it is organised [15].
I lyset af disse betragtninger konkluderer Kommissionen, at ud fra et juridisk synspunkt er der ingen grund til, at statsstøtte, der er indeholdt i prisen for en offentlig tjenestekontrakt, ikke kan være forenelig med fællesmarkedet i henhold til artikel 73.
In the light of these considerations, the Commission concludes that from a legal point of view, there is no reason why State aid inherent in the price paid for a public service contract could not be compatible with the common market in accordance with Article 73.
Kommissionen bemærker, at lovgiverne valgte denne løsning i forordning (EF) nr. 1370/2007.
The Commission notes that this solution was chosen by the co-legislators in Regulation (EC) No 1370/2007.
Eftersom artikel 14 i forordning (EØF) nr. 1191/69 ikke indeholder præcise krav med hensyn til muligheden for at erklære statsstøtte, der er indeholdt i prisen på en offentlig tjenestekontrakt, for forenelig med fællesmarkedet, finder Kommissionen, at de generelle principper i traktaten, retspraksis ved Fællesskabets domstole og Kommissionens beslutningspraksis på andre områder end offentlig transport skal anvendes til at afgøre, hvorvidt en sådan statsstøtte kan erklæres for forenelig med fællesmarkedet [16].
As Article 14 of Regulation (EEC) No 1191/69 does not contain any precise conditions for declaring State aid inherent in the price paid for a public service contract compatible with the common market, the Commission considers that the general principles derived from the Treaty, the jurisprudence of the Community courts and the Commission’s decision practice in other areas than public transport shall be applied for deciding whether such State aid can be declared compatible with the common market [16].
Kommissionen kom med en generel påmindelse om disse principper i Fællesskabets rammer for statsstøtte i form af forpligtelser til offentlig tjeneste [17].
These principles have been recalled by the Commission in a general manner in the Community framework for State aid in the form of public service obligations [17].
Med hensyn til foreneligheden af statsstøtte, der er indeholdt i prisen på en offentlig tjenestekontrakt, hedder det i punkt 14 i disse fællesskabsrammer: »Kompensationen må ikke overstige, hvad der er nødvendigt til dækning af de omkostninger, der er forbundet med at opfylde forpligtelserne til offentlig tjeneste, under hensyn til de hermed forbundne indtægter og til en rimelig fortjeneste ved opfyldelsen af disse forpligtelser.
With respect to the compatibility of State aid inherent in the price paid for a public service contract, this Community framework foresees the following at point 14: ‘The amount of compensation may not exceed what is necessary to cover the costs incurred in discharging the public service obligations, taking into account the relevant receipts and reasonable profit for discharging those obligations.
I kompensationen indregnes alle fordele ydet af staten eller med statsmidler af en hvilken som helst art«.
The amount of compensation includes all the advantages granted by the State or through State resources in any form whatsoever’.
Kommissionen bemærker, at idet man i udvælgelsesproceduren, som beskrevet i betragtning 12 til 20, på forhånd har fastsat, at den pris, myndighederne var villige til at betale, var på højst 26 CZK pr. km, og ved efterfølgende at anvende dette kriterium og tillægge de uforudsete omkostninger for at beregne transportvirksomhedernes indtægter, sikrede myndighederne i det sydlige Moravia, at kompensationen ikke kunne overstige de omkostninger, som operatørerne blev påført.
The Commission notes that by pre-establishing in the selection procedure, as described in recitals 12 to 20, that the price the authorities were willing to pay was not more than CZK 26 per km, and subsequently by applying this parameter and adding the unforeseeable costs to calculate the revenues of the carriers, the Southern Moravia authorities ensured that the compensation could not exceed the costs incurred by the operators.
Kommissionen bemærker, at selvom klageren anfægtede kriteriet for beregning af kompensationen, fremlagde han ingen elementer, der kunne godtgøre, at kompensationen overstiger operatørernes omkostninger.
The Commission notes that although the Complainant contested the parameter to calculate the compensation, it did not bring any element showing that the compensation could exceed the costs incurred by the operators.
Klageren anførte derimod, at det pågældende beløb kun var en del af den foreløbige ekspertvurdering, hvori det hed, at transportvirksomheden skal kompenseres for det beviselige tab, og at den endda burde fastsættes til et højere niveau.
On the contrary, the Complainant argued that the considered amount was rather just a part of the preliminary expert estimate according to which the provable loss should be compensated to the carrier and should even be set at a higher level.
Med hensyn til de tjenester, der leveres i den sydlige Moraviaregion, bemærker Kommissionen, at bortset fra kompensationer fra de regionale myndigheder modtog operatørerne ikke andre fordele fra staten eller via statslige midler i perioden 2004-2005.
Additionally, with regard to services provided in the Southern Moravia Region, the Commission notes that, apart from the compensations from the regional authorities, the operators did not receive any other advantages from the State or through State resources in the period of 2004-2005.
Derfor finder Kommissionen, at de overordnede principper for vurdering af støttens forenelighed med traktaten som beskrevet ovenfor er overholdt i den foreliggende sag.
Therefore, the Commission considers that the general principles governing the assessment of compatibility of the aid, as described above, are complied with in the case in hand.
Kommissionen konkluderer derfor, at støtten er forenelig med traktatens artikel 73.
As a consequence, the Commission concludes that the aid is compatible with Article 73 of the Treaty.
I lyset af den juridiske vurdering finder Kommissionen, at Tjekkiet har handlet i strid med EF-traktatens artikel 88, stk. 3, og dermed ulovligt tildelt støtte under den pågældende støtteordning.
In the light of the legal assessment, the Commission finds that the Czech Republic has acted in breach of Article 88(3) of the EC Treaty, and therefore unlawfully granted aid under the aid scheme in question.
Kommissionen finder, at støtten til Bítešská, BK Bus, Břežanská společnost, PSOTA, TREDOS via offentlige tjenestekontrakter vedrørende vejtransport i det sydlige Moravia er forenelig med traktatens artikel 73 —
The Commission considers that the aid granted to Bítešská, BK Bus, Břežanská společnost, PSOTA, Tredos via the public service contracts for road transport in Southern Moravia is compatible with Article 73 of the Treaty,
Statsstøtten, som Tjekkiet har tildelt gennem offentlige tjenestekontrakter om vejtransport i det sydlige Moravia med Bítešská dopravní společnost spol. s r.o., BK BUS s.r.o., Břežanská dopravní společnost s.r.o., Znojemská dopravní společnost — PSOTA, s.r.o. og TREDOS, spol. s r.o., er forenelig med fællesmarkedet.
The State aid which the Czech Republic has implemented through the public service contracts for road transport in Southern Moravia with Bítešská dopravní společnost spol. s r.o., BK BUS s.r.o., Břežanská dopravní společnost s.r.o., Znojemská dopravní společnost — PSOTA, s.r.o. and Tredos, spol. s r.o. is compatible with the common market.
EUT C 43 af 16.2.2008, s. 19.
OJ C 43, 16.2.2008, p. 19.
I forbindelse med denne beslutning henvises der til bestemmelserne i den udgave af loven, der anvendes på denne sag.
For the purposes of this Decision, the reference is made to the provisions of the Law in the version applied to the present case.