natgillin/translations-raw huggingface dataset:
EF-Korea DRAMs-panelet kritiserede denne fremgangsmåde for at være en metode beregnet på tilskud, som ikke afspejlede det forhold, at lån i modsætning til tilskud skal betales tilbage, og at »det således er indlysende, at det er mindre fordelagtigt for et selskab at modtage et lån end at modtage et tilskud« [8].
The EC-Korea DRAMs Panel criticised this as being a ‘grant methodology’ which did not reflect the fact that loans, unlike grants, are repayable and that ‘it is thus obviously less beneficial for a company to be given a loan than it is to be given a grant’ [8].
Panelet mente, at EF burde basere sine beregninger på referencer, der afspejler normale investeringsmetoder.
The Panel considered that the EC should base its calculation on benchmarks reflecting normal investment practices.
På baggrund af WTO-panelets udtalelser om tilskudsmetoden, som blev anvendt i den oprindelige undersøgelse, blev det anses for rimeligt i denne undersøgelse at finde en lånebaseret reference som sammenligningsgrundlag ved beregning af fordelen.
Following the WTO Panel's comments with regard to the grant methodology employed in the original investigation, it was considered appropriate in this review to find a loan-based benchmark against which the benefit could be calculated.
Hynix' økonomiske situation på tidspunktet for den nye omstrukturering som beskrevet i betragtning 14 og 15 var katastrofal, og det var åbenbart, at Hynix ikke var i stand til at betale renter og afdrag på gælden. Derfor var det ikke muligt at finde finansieringskilder på markedet.
The financial situation of Hynix at the time of the new restructuring, as described in recitals 14 and 15 above, was dire and it was evident that Hynix was not in a position to service its liabilities; hence, no funding was forthcoming from the market.
Hynix havde ikke modtaget et lån på sammenlignelige markedsvilkår på tidspunktet for den nye omstrukturering, og der forelå ingen dokumenterede oplysninger om omkostninger og vilkår vedrørende et sammenligneligt lån, som Hynix eller et andet firma, som befandt sig i en situation svarende til Hynix', var blevet tildelt på almindelige markedsvilkår på det pågældende tidspunkt.
No commercially comparable lending had been provided to Hynix at the time of the new restructuring, nor was there any verified evidence on record regarding the cost and terms of a comparable commercial loan that Hynix or another firm in a situation comparable to Hynix had been provided at the relevant time.
Det forhold, at også en række private organer havde deltaget i den nye omstrukturering, frembyder ikke et pålidelig sammenligningsgrundlag.
The fact that private entities had also participated in the new restructuring does not provide a reliable benchmark; the entities involved were small and held insignificant amounts of debt in Hynix, compared to the GOK-directed entities.
De pågældende organer var små og havde ubetydelige tilgodehavender hos Hynix sammenlignet med de organer, der var styret af den koreanske stat. Desuden fandt man i overensstemmelse med WTO-panelets konklusioner i Japan DRAMs-sagen, hvori forholdene var de samme som i nærværende sag, at regeringens samtidige indblanding i omstruktureringsbeslutningerne forvrider markedet, så private, ikke-statsstyrede, organer ikke kan bruges som pålidelig reference [9].
Further, in accordance with the findings of the WTO Panel in the Japan DRAMs case, which considered the same facts as the current investigation, the presence of contemporaneous government involvement in the decision-making process regarding the new restructuring acts to distort the market and thus private, non-directed entities cannot be taken as a reliable benchmark [9].
Kommissionen har derfor konstrueret et alternativt sammenligningsgrundlag baseret på en handelsrente tillagt en risikopræmie, som afspejler tabsrisikoen for selskaber, der er behæftet med en tilsvarende risiko.
The Commission has therefore constructed a proxy benchmark, based on a commercial interest rate, with the addition of a risk premium reflecting the default rates of companies exhibiting comparable risk.
Dette sammenligningsgrundlag tager hensyn til lånevilkårene, den referencerente, som et kreditværdigt selskab ville skulle betale, sandsynligheden for, at et selskab, der ikke er kreditværdigt, misligholder sine gældsforpligtelser inden for et givent tidsrum, og sandsynligheden for, at et kreditværdigt selskab misligholder sine gældsforpligtelser inden for samme givne tidsrum.
Such a benchmark takes into account the term of the loan, a benchmark interest rate that would be paid by a creditworthy company, the probability of default by an uncreditworthy company within a specified period of time and the probability of default by a creditworthy company within the same period of time.
Kommissionen har brugt følgende formel til beregning af en passende referencerente for en låntager, som ikke er kreditværdig:
The Commission has used the following formula to calculate an appropriate uncreditworthy benchmark interest rate:
referencerenten for en låntager, som ikke er kreditværdig
the benchmark interest rate for an uncreditworthy borrower
den lange rente, som et kreditværdigt selskab ville skulle betale
the long-term interest rate that would be paid by a creditworthy company
sandsynligheden for, at et selskab, som ikke er kreditværdigt, misligholder sine gældsforpligtelser inden for n antal år
the probability of default by an uncreditworthy company within n years
sandsynligheden for, at et selskab, som er kreditværdigt, misligholder sine gældsforpligtelser inden for n antal år.
the probability of default by a creditworthy company within n years.
Ved denne beregning har Kommissionen lagt den gennemsnitlige rente, som Bank of Korea havde fastsat for investmentgrade-virksomhedsobligationer i 2003, dvs. 10,43 %, til grund som rente for KRW-lån til kreditværdige selskaber.
For the purposes of this calculation, the Commission has used as the creditworthy rate for KRW loans the average Bank of Korea interest rate on investment grade corporate bonds in 2003, which was 10,43 %.
Tabsrisikotallene for selskaber, der var kreditværdige, og selskaber, som ikke var kreditværdige, i de pågældende foranstaltningers løbetid stammer fra Moody's Investor Service.
The default rates for both creditworthy and uncreditworthy companies for the term of the measures in question were taken from Moody's Investor Services.
Tabsrisikoen lå i 2003 på 54,86 % inden for tre år (gældsforlængelsens løbetid) for selskaber, som ikke var kreditværdige, mod 0,33 % for selskaber, som var kreditværdige.
The rate of default of an uncreditworthy company in 2003 within three years (the term of the rollover) was 54,86 %, whereas the rate of default of a creditworthy company within three years in 2003 was 0,33 %.
Det gav en rente på i alt 43,8 %.
This led to a total interest rate of 43,8 %.
I modsætning hertil var den rente, Hynix skulle betale på den forlængede gæld, 3,5 %, dvs. en renteforskel på 40,3 %, hvilket giver anledning til en udligningstold på 23,7 %.
In contrast, the interest rate payable by Hynix on the rolled-over debt was 3,5 %, i.e. an interest rate differential of 40,3 %, which leads to a countervailing duty rate of 23,7 %.
Som beskrevet i betragtning 21 fastsatte CFIC den 30. december 2002 prisen for ombytningen af gæld med aktier til 435 KRW på grundlag af den gennemsnitlige markedspris for en måned.
As described in recital 21, the CFIC calculated a swap price for the debt-to-equity swap of KRW 435 on 30 December 2002, based on the one-month average market price.
Selskabet hævder, at dette var en almindelig anerkendt metode til beregning af aktieprisen, og at den afspejlede de virkelige vilkår på markedet.
The company claims that this was a commercially valid method to determine the share price and that it reflected market reality.
I virkeligheden var der tale om et prisloft: Hvis aktieprisen var steget mellem den 30. december 2002 og den dag, aktierne faktisk blev udstedt, ville prisen være blevet ændret tilsvarende.
In fact, this price reflected a ceiling; if the share price went up between 30 December 2002 and the day the shares were actually issued, the price would have changed accordingly.
Den faktiske pris, den dag det blev besluttet at iværksætte den nye omstrukturering, var 280 KRW.
The actual price on the day the decision to proceed with the new restructuring was taken was KRW 280.
Da gælden endelig blev ombyttet med aktier, efter kapitalnedskrivning, til en pris af 9135 KRW (KRW 435 × 21), var den reelle aktiepris 3500 KRW.
When the debt was eventually converted into equity, following the capital reduction, at a price of KRW 9135 (KRW 435 × 21), the share price was, in fact, KRW 3500.
Hvis man ser bort fra virkningerne af kapitalnedskrivningen, var markedsprisen på de udstedte aktier langt under den nominelle værdi, nemlig 167 KRW.
If the effect of the capital writedown is ignored, the shares issued were trading well below par, at KRW 167.
Det anfægtes ikke, at CFIC havde ret til selv at bestemme, hvilken metode der skulle bruges til at fastsætte ombytningsprisen.
It is not disputed that the CFIC had a discretion as to the method by which it could set the swap price.
Uanset denne selvbestemmelsesret var ombytningsprisen ikke en fast pris, men en garanti for at selskabet ville få en mindstepris for sine aktier, og prisen kan derfor ikke anses for at afspejle de virkelige markedsvilkår, navnlig i betragtning af den reelle pris på det tidspunkt, ombytningsprisen blev fastlagt, og den ikke overraskende negative prisudvikling i perioden mellem møderne i CFIC og ombytningen i april 2003.
Notwithstanding such a discretion, however, as the swap price was not a fixed price, but a guarantee that the company would receive a minimum amount for its shares, it cannot be considered to be a price which corresponds to commercial reality, especially given the actual price at the time the swap price was set and the unsurprising downward trend between the time of the CFIC meetings until the swap date in April 2003.
Ved beregningen af Hynix' fordel af ombytningen af gæld med aktier skal der tages hensyn til Hynix' omkostninger ved aktieudstedelsen.
In order to calculate the benefit received by Hynix from the debt-to-equity swap, the cost of issuing equity to Hynix must be considered.
Kommissionen påpegede, at man, når man undersøger, hvilke omkostninger modtageren måtte have haft som følge af ombytningen, er nødt til at se på, hvilke forpligtelser et selskab får som følge af udstedelsen af nye aktier.
The Commission noted that, in order the examine the cost, if any, of the swap from the point of view of the recipient, the obligations imposed on a company when issuing new equity would have to be considered.
Kommissionen påpegede i den forbindelse, at indskud af ordinær egenkapital generelt ikke er forbundet med særlige forpligtelser for et selskab, da der ikke forlanges et bestemt afkast af selskabet, og da det heller ikke er nødvendigt at foretage nogen betalinger.
The Commission noted in this respect, that injections of ordinary share capital do not generally impose particular obligations on a company, as there is nether a fixed rate of return which the company must achieve nor, in fact, do any payments need to be made.
Selskabet har dog i hvert fald en teoretisk forpligtelse til at udbetale overskuddet eller dele heraf til aktionærerne. Egenkapitalforrentningen kan give et vist fingerpeg om, hvor stor en forrentning aktionærerne forventer at få i selskabet, og kan lægges til grund ved beregning af den fordel, Hynix opnåede.
However, the company has at least a theoretical obligation to distribute its profits, or part thereof, to its shareholders; the return on equity ratio (ROE) could provide some indication of the level of return the company is expected to provide to its shareholders and could be used in the calculation of the amount of the benefit to Hynix.
Hynix havde imidlertid en negativ egenkapitalforrentning i 2003, som det fremgår af beregningerne ud fra selskabets regnskab for samme år.
However, the ROE of Hynix in 2003 was a negative percentage, as calculated by reference to its financial statements for the year.
Ud fra en objektiv vurdering af Hynix' finansielle situation på det tidspunkt, hvor ombytningen af gæld med aktier fandt sted, er det derfor urimeligt at forvente, at Hynix kunne have udbetalt noget som helst afkast til aktionærerne for det pågældende år.
Therefore, on the basis of an objective evaluation of Hynix's financial standing at the time of the debt-to-equity swap, it is unreasonable to expect that Hynix would be in a position to distributed any sort of return to its shareholders for the relevant year.
Anvendes egenkapitalforrentningen som sammenligningsgrundlag, må det stadig konkluderes, at hele det gældsbeløb, der blev ombyttet med aktier, er et udligningsberettiget subsidie.
Hence, using the ROE as a benchmark, it would still be concluded that the entire amount of the debt-to-equity swap is a countervailable subsidy.
Kommissionen har desuden undersøgt, hvorvidt det påførte Hynix omkostninger, at selskabet skulle give ejerandele fra sig som følge af ombytningen, eller at aktiekursen muligvis blev forringet som følge af de nye aktier, der blev udstedt.
The Commission has also examined whether there are costs to Hynix associated with having to surrender ownership shares as a result of the swap or the cost to Hynix from a potential dilution of the share price resulting from the issuance of new shares.
Efter at have gennemgået den foreliggende dokumentation på ny mener Kommissionen ikke, at den nettofordel, Hynix opnåede ved at ombytte gæld med aktier, blev forringet af, at der blev udstedt nye aktier.
Based on its review of the record evidence, the Commission does not believe that the net benefit to Hynix of the full debt-to-equity swap is diminished as a result of the issuance of new shares.
I den forbindelse er det efter Kommissionens opfattelse væsentligt at anerkende den effekt, som ombytningen af gæld med aktier havde på Hynix' finansielle situation.
In this regard, the Commission believes it is essential to recognise the impact that the debt-to-equity swap had on Hynix's financial situation.
Den grundlæggende fordel for Hynix bestod i, at et enormt gældsbeløb på 1861,5 mia. KRW blev indfriet ved ombytningen.
The fundamental benefit to Hynix resulted from the massive amount of debt that was extinguished as a result of the swap, namely KRW 1861,5 billion.
Dermed blev Hynix fri for at tilbagebetale noget som helst af hovedstolen og for at betale renter.
This absolved Hynix from having to repay any of this principal amount and from having to pay interest.
I stedet blev denne enorme gæld omdannet til aktier, som blev udstedt til kreditorbankerne.
Instead, this massive amount of debt was replaced with shares issued to the creditor banks.
Udstedelsen af nye aktier betød ganske vist, at de eksisterende aktiers værdi blev udvandet, men dette havde ingen som helst effekt på Hynix' balance.
While the existing share value was diluted as a result of the issuance, this had absolutely no balance sheet impact for Hynix.
Det resulterede ikke i nogen som helst kontantbetalinger (bortset fra udgifterne i forbindelse med udstedelsen af de nye aktier) og forpligtede ikke Hynix til nogen som helst fremtidige kontantbetalinger, hvilket ville have været tilfældet ved gældsinstrumenter.
It did not result in any cash outlays (apart from the expense associated with the issuance of the new shares) and did not obligate Hynix to make any kind of cash payments in the future, as would have been the case with debt instruments.
Selskabet hævdede, at aktiernes markedsværdi skal fratrækkes værdien af en eventuel fordel, og citerede Kommissionens retningslinjer for beregningen af subsidiebeløbet i forbindelse med undersøgelser vedrørende udligningstold, af hvis afsnit E, litra f), nr. iii), det fremgår, at »hvis staten køber aktier i et selskab og betaler overkurs for disse aktier i forhold til den normale markedskurs (under hensyn til alle andre faktorer, som kan have betydning for en privat investor), er subsidiebeløbet forskellen mellem disse to kurser« (fremhævelse tilføjet).
The company claimed that the market value of the shares has to be deducted from any finding of benefit and cited the Commission's Guidelines for the Calculation of Subsidy in Countervailing Duty Investigations, which provide, in paragraph E(f)(iii), that ‘if the government buys shares in a company and pays above the market price for these shares (taking into account of any other factors which may have influenced a private investor), the amount of subsidy is the difference between the two prices (emphasis added)’.
En privat investor ville imidlertid aldrig have købt Hynix-aktier i den pågældende periode.
However, a private investor would not have purchased Hynix shares in the relevant period at all.
Faktisk fremgår det af de foreliggende dokumenter, at Hynix' aktier blev handlet til så lav en pris, at de burde have været suspenderet, havde det ikke været for en undtagelse til det koreanske børsregulativ, som tilsyneladende var skræddersyet til Hynix alene.
In fact, evidence on the record shows that Hynix's shares were trading at such a low level that they should have been suspended, but for an exception to the Korean Listing Regulations which appeared to have been carved out for Hynix alone.
Desuden påvirker det forhold, at der var en markedspris på aktierne, ikke selskabet, da dette ikke er nødt til at betale markedsprisen.
Further, the fact that there was a market value attached to the shares does not impact on the company, which does not have to pay it.
Dette ville kun være relevant, hvis Hynix i henhold til gældsombytningsordningen var forpligtet til at købe aktier tilbage.
This would only be a relevant consideration if there was an element in the debt-to-equity swap which obliged Hynix to enter into a share buy-back.
I lyset af ovennævnte betragtninger og den omstændighed, at Hynix ikke havde nogen omkostninger ved udstedelsen af aktier, mener vi, at hele det ombyttede beløb bør lægges til grund for fastlæggelsen af, hvilken fordel der blev opnået som følge af ombytningen af gæld med aktier.
Consequently, in light of the above considerations and since Hynix did not report any costs associated with the issuance of equity, it is considered that the appropriate approach to measuring the benefit from the debt-to-equity swap is to take the full amount of the swap.
Endelig beregning af fordelen
Final calculation of benefit
Som forklaret i betragtning 61 blev Hynix' fordel af foranstaltningen anset for at svare til det fulde gældsbeløb, der blev ombyttet med aktier.
As explained in recital 61, the full amount of the debt-to-equity swap has been taken as the benefit accruing to Hynix from that measure.
Dette subsidie medfører en stor og ikke-tilbagevendende fordel, da det, som beskrevet ovenfor, ansås for rimeligt at benytte metoden med fordeling over en femårig periode.
This subsidy confers a large, non-recurring benefit as, as described above, the allocation method over a period of five years was considered appropriate.
Det således fordelte subsidiebeløb blev udtrykt i procent af Hynix' samlede salg i 2005.
The amount of subsidy so allocated was expressed as a percentage of the total sales of Hynix in 2005.
Med en rente beregnet på grundlag af den gennemsnitlige handelsrente i Korea i interimsundersøgelsesperioden udgør det udligningsberettigede subsidie 6,8 %.
With interest, using the average commercial interest rates applicable in Korea for the review investigation period, the countervailable subsidy is 6,8 %.
Da ombytningen af gæld med aktier er et ikke-tilbagevendende engangssubsidie, fordelt over en bestemt tidsperiode, og da denne periode er sat til at begynde på det tidspunkt, hvor fordelen fik effekt, anses den for at være udløbet pr. 31. december 2007.
However, as the debt-to-equity swap is a one-off, non-recurring subsidy, allocated over a set period of time and as such allocation period is deemed to begin at the time the benefit was actually received, it is considered it expired on 31 December 2007.
Som nævnt i betragtning 50 blev gældsforlængelsen og renternes tilskrivning til hovedstolen behandlet som lån og betragtes som tilbagevendende subsidie.
As mentioned in recital 50, the debt-rollover and the principalised interest were treated as loans and are considered to be a recurring subsidy.
Selskabet hævdede, at det havde tilbagebetalt det subsidie, det modtog i forbindelse med omstruktureringen i december 2002, til et konsortium af koreanske og ikke-koreanske banker i juli 2005, da det omlagde sine lån (jf. betragtning 75 og 76).
The company argued that it has repaid the subsidy received in the December 2002 restructuring when it refinanced its debt in July 2005 to a consortium of Korean and non-Korean banks (see recitals 75 and 76).
Hynix hævder, at låneomlægningen, hvorved det optog nye lån for at betale den gæld, det havde indgået som led i den nye omstrukturering, og for ikke længere at være omfattet af loven til fremme af selskabsomstrukturering (CRPA), havde ført til, at subsidiet var bortfaldet.
Hynix claims that the refinancing, by which it assumed new debt in order to pay the debt under the new restructuring and graduate from the CRPA, extinguished the subsidy.
Da låneomlægningen fandt sted i 2005, var Hynix igen overskudsgivende og havde en kreditvurdering på BBB+ ifølge Korea Investors Service Inc. Hynix' omlægning af sine lån til markedsvilkår satte en effektiv stopper for subsidiet, og fordelen ophørte dermed også.
When the refinancing took place in 2005, Hynix had returned to profit and had a credit rating of BBB+ according to the Korea Investors Service Inc. The refinancing of its debt on commercial terms by Hynix effectively stopped the subsidy from recurring, thus the benefit ceased to exist.
Som følge heraf findes gældsforlængelsen og renternes tilskrivning til hovedstolen pr. 13. juli 2005 ikke længere at give en Hynix en fordel.
As a result, it is considered that from 13 July 2005 the debt-rollover and the principalised interest ceased to confer a benefit to Hynix.
Andre angivelige subsidieordninger
Other alleged subsidy schemes
Salget af BOE-Hydis
The BOE-Hydis sale
I januar 2003 solgte Hynix sin LCD-skærm-fabrik (Hydis) til Beijing Orient Electronics Technology Group Co. Limited (BOE), en kinesisk virksomhed, for cirka 380 mio. USD.
In January 2003, Hynix sold its liquid crystal display business (Hydis) to Beijing Orient Electronics Technology Group Co. Limited (BOE), a Chinese company, for approximately USD 380 million.
Købsprisen blev i vidt omfang finansieret ved lån ydet af Hynix' kreditorbanker KEB, KDB, Woori Bank og Hyundai Marine and Fire Insurance (HMFI), som i fællesskab lånte 188 mio. USD til det nye selskab, BOE-Hydis, der var blevet oprettet for at købe aktiverne.
The purchase price was funded to a large degree by loans provided by Hynix creditor banks, namely, KEB, KDB, Woori Bank and Hyundai Marine and Fire Insurance (HMFI), which collectively lent USD 188 million to the new company formed to buy the assets, BOE-Hydis.
EF-erhvervsgrenen påstod, at den koreanske stat havde overdraget og pålagt de koreanske banker den opgave at tilvejebringe finansiering på fordelagtige vilkår for at sætte BOE i stand til at købe aktiverne og dermed tilføre Hynix en særdeles tiltrængt kontantindsprøjtning.
The Community industry alleged that the GOK entrusted and directed the Korean banks to provide funding on preferential terms in order to enable BOE to purchase the assets, thus providing a much-needed cash injection to Hynix.
Selv om der var visse tegn på, at KEB og Hynix lagde pres på nogle af de andre långivere, og at BOE ikke var i stand til at tiltrække finansielle midler fra uafhængige kreditorer, er der intet belæg for, at den tilvejebragte finansiering var et udligningsberettiget subsidie.
Although there was some evidence that pressure was exerted on to some of the other lenders by KEB and Hynix and that BOE was not able to attract financing from independent creditors, there was no evidence that the funding provided was, in fact, a countervailable subsidy.