natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For det fjerde bestrider de italienske myndigheder Kommissionens påstand om, at »staten ikke har forpligtet sig til at fremlægge en omstruktureringsplan senest seks måneder efter foranstaltningens gennemførelse« [9] [stk. 25, litra c), i retningslinjerne fra 2004], og at udarbejdelsen af planen falder inden for rammerne af privatiseringsprocessen for selskabet, som Italien beskrev detaljeret i et brev til Kommissionen dateret den 30. maj 2008.
Fourthly, with regard to the Commission’s assertion that the State had not given an undertaking to communicate, not later than six months after the measure has been implemented, a restructuring plan [9] (paragraph 25(c) of the 2004 guidelines), the Italian authorities countered that drafting the plan was part of the process of privatising the company, which Italy had discussed in detail in its letter of 30 May 2008 to the Commission.
I den forbindelse erindrer de italienske myndigheder om, at hvis lånet tilbagebetales i sin helhed, hedder det i lovdekret nr. 93, at tilbagebetalingen skal finde sted så hurtigt som muligt mellem den 30. dag efter datoen, hvor økonomi- og finansministeriet har overdraget hele sin andel af selskabet og med andre ord mistet sin faktiske kontrol, og den 31. december 2008.
In this context, the Italian authorities pointed out that, in the alternative case of full repayment of the loan, Decree-Law No 93 laid down that repayment must occur strictly as soon as possible between the 30th day following the date of transfer by the Ministry of Economic Affairs and Finance of its full shareholding, i.e. the date of loss of effective control, and 31 December 2008.
De udleder heraf, at der blev fremlagt en tidsplan på tidspunktet for vedtagelsen af den omstridte foranstaltning, og at denne i vid udstrækning opfyldte kravene i retningslinjerne fra 2004 i denne henseende.
They inferred from this that a timetable was indeed submitted at the same time as adoption of the disputed measure and that it substantially satisfied the requirements of the 2004 guidelines in this connection.
Med hensyn til, hvorvidt den pågældende foranstaltning er forenelig med fællesmarkedet, vurderer BA, at den pågældende foranstaltning udgør redningsstøtte og derfor skal overholde betingelserne i retningslinjerne fra 2004.
As regards compatibility of the measure in question with the common market, BA believed that the measure constituted rescue aid and must thus comply with the conditions set out in the 2004 guidelines.
Men støtten er ifølge BA ikke blevet anmeldt til Kommissionen, før den blev gennemført, og opfylder ikke betingelserne i disse retningslinjer.
This aid had not been notified to the Commission before being implemented and did not satisfy the conditions of those guidelines.
BA udleder heraf, at Alitalia ikke kan påberåbe sig dette argument med henblik på en undtagelse fra princippet om engangsstøtte i retningslinjerne fra 2004.
BA inferred from this that this argument could not be validly invoked by Alitalia as reason to derogate from the ‘one time, last time’ principle in the 2004 guidelines.
Selskabets finansieringsbehov skyldes ifølge BA dets manglende evne til at gennemføre reformer med henblik på en nedsættelse af dets interne omkostninger og dette til trods for den statsstøtte, det allerede har modtaget.
The company’s need for financing was due to its incapacity to reform with a view to reducing its internal costs, despite the State aid which it had already received.
I henhold til de økonomiske oplysninger, som virksomheden har offentliggjort, havde Alitalia desuden et tab før skat på 214,8 mio. EUR i første kvartal af 2008 svarende til en forværring på 41 % i forhold til samme tidsrum i 2007.
Moreover, according to financial information published by the company, Alitalia recorded pre-tax losses of EUR 214,8 million in the first quarter of 2008, a 41 % increase on the same period in 2007.
Alitalias gældsætning nåede i øvrigt 1,36 mia. EUR pr. 30. april 2008 svarende til en stigning på 13 % i forhold til niveauet i december 2007.
Furthermore, as at 30 April 2008, Alitalia’s net debt stood at EUR 1,36 billion, an increase of 13 % on the December 2007 level.
Sideløbende var virksomhedens likviditet, inklusive kortfristede finanskreditter, faldet til 174 mio. EUR pr. 30. april 2008, et fald på 53 % i forhold til udgangen af december 2007 [25].
At the same time, the liquidity position, including short-term financial loans, was EUR 174 million as at 30 April 2008, a fall of 53 % as compared to the end of December 2007 [25].
Alle disse elementer leder frem til den vurdering, at Alitalias økonomiske situation var særdeles alvorlig, både på datoen for ydelsen af lånet på 300 mio. EUR og på datoen for vedtagelsen af lovdekret nr. 93, hvilket de italienske myndigheder i øvrigt også indrømmer i deres brev til Kommissionen den 30. maj 2008.
In view of all these factors, it is possible to consider that Alitalia’s financial situation was very precarious, both as at the date of granting of the EUR 300 million loan by means of Decree-Law No 80 and as at that of adoption of Decree-Law No 93, as indeed the Italian authorities admitted in their letter of 30 May 2008 to the Commission.
Kommissionen finder det formålstjenligt at erindre om, at denne vurdering på ingen måde blev anfægtet af de italienske myndigheder i deres bemærkninger til iværksættelsen af den formelle undersøgelsesprocedure [27].
The Commission considers it appropriate to point out in this connection that this assessment was in no way questioned by the Italian authorities in their comments on initiation of the formal investigation procedure [27].
Hvad angår Kommissionens meddelelse om revision af metoden for fastsættelse af referencesatsen og kalkulationsrenten [32], kan man blot konstatere, at de italienske myndigheder, for så vidt som meddelelsen finder anvendelse, idet lånet blev ydet forud for dens ikrafttrædelse, og for så vidt som det vurderes, hvorvidt en foranstaltning skal betegnes som statsstøtte, på tidspunktet, hvor foranstaltningen gennemførtes, ikke reagerede på den tvivl, som Kommissionen gav udtryk for i sin beslutning af 11. juni 2008.
As for the Communication from the Commission on the revision of the method for setting the reference and discount rates [32], it is enough to note that, to the extent that it is applicable, since the loan was granted before its entry into force and the classification of a measure as aid is assessed in relation to the time of its granting, the Italian authorities have not replied to the doubts expressed by the Commission in its Decision of 11 June 2008.
Det følger heraf, at den tvivl, som Kommissionen gav udtryk for i denne forbindelse, fortsat består.
Accordingly, the doubts expressed by the Commission in this connection remain.
Denne vurdering af de gældende rentesatser i den pågældende foranstaltning blev ikke anfægtet af de italienske myndigheder i deres brev af 12. juli 2008.
The Italian authorities’ comments in their letter of 12 July 2008 cannot cast doubt over this assessment of the interest rates applicable to the measure in question.
I deres bemærkninger begrænser de italienske myndigheder sig til at bekræfte uden at underbygge deres udtalelser, at rentesatsen var fastsat på et niveau, der gjorde det muligt at sikre en direkte og tilstrækkelig forrentning af kapitalen.
Indeed, in their comments the Italian authorities simply stated, without substantiating their position, that the interest rate was set at a level allowing a direct and appropriate return on the capital to be guaranteed.
Midlerne blev således stillet til rådighed for Alitalia på denne dato, hvilket de italienske myndigheder i øvrigt bekræftede på deres møde med Kommissionen den 23. april 2008.
The funds were thus made available to Alitalia on that date, as indeed the Italian authorities themselves confirmed at their meeting with the Commission on 23 April 2008.
Lovdekret nr. 93, der gav mulighed for at tilføje lånebeløbet til selskabets egenkapital, blev vedtaget den 27. maj 2008.
For its part, Decree-Law No 93, which provided for the option of counting the value of the loan as part of the company’s capital, was adopted on 27 May 2008.
Endelig mener Kommissionen, at den pågældende støtteforanstaltning ikke kan erklæres for forenelig med fællesmarkedet i henhold til retningslinjerne fra 2004.
Lastly, the Commission believes that the aid measure in question cannot be declared compatible with the common market pursuant to the 2004 guidelines.
Selvom Alitalia kan betegnes som en kriseramt virksomhed i henhold til disse retningslinjer, er de øvrige kumulative betingelser for, at det pågældende lån udgør redningsstøtte, ikke opfyldt i den foreliggende sag.
Although Alitalia could be classed as a firm in difficulty within the meaning of those guidelines, the other cumulative conditions allowing the loan in question to be considered rescue aid are not met in the case in point.
Der gøres imidlertid opmærksom på, at de gældende retningslinjer for Bull var fra 1999 og ikke som i den foreliggende sag fra 2004 [51].
However, it should be pointed out that the guidelines applicable to Bull were the 1999 guidelines rather than, in the current case, the 2004 guidelines [51].
Men i modsætning til retningslinjerne fra 1999 hedder det i retningslinjerne fra 2004, at der ved anvendelsen af princippet om engangsstøtte på redningsstøtte og omstruktureringsstøtte ikke kun skal tages hensyn til omstruktureringsstøtte, men ligeledes til redningsstøtte, der tidligere er ydet til den pågældende virksomhed.
Unlike the 1999 guidelines, those for 2004 provide for account to be taken, for the purposes of application to rescue or recovery aid of the ‘one time, last time’ principle, not only of restructuring aid, but also of rescue aid previously granted to the company concerned.
Ryanair bebrejder Kommissionen, at den ikke allerede har krævet en øjeblikkelig suspendering af den pågældende foranstaltning, og kræver, at Alitalia stilles over for et krav om øjeblikkelig tilbagebetaling af de 300 mio. EUR, som selskabet har modtaget fra den italienske stat. Ryanair understreger ligeledes, at i modsætning til, hvad de italienske myndigheder påstår, har man ikke anført begrundelser som opretholdelse af den offentlige orden og den geografiske samhørighed i forbindelse med gennemførelsen af den pågældende foranstaltning over for Alitalia.
Ryanair criticised the Commission for not having already demanded the immediate suspension of the measure and asked that Alitalia be required to immediately repay the EUR 300 million that had already been granted to it by Italy. Ryanair also stressed that, contrary to the claims of the Italian authorities, no motive of public order and territorial continuity could be invoked to justify the granting of the measure in question to Alitalia.
Sterling Airlines A/S
Sterling Airlines A/S
British Airways Plc
British Airways plc
Neos SpA
Neos SpA
om den støtteforanstaltning, Frankrig har iværksat til fordel for IFP-koncernen (C 51/05 (ex NN 84/05))
on the aid measure implemented by France for the IFP Group (C 51/05 (ex NN 84/05))
(meddelt under nummer K(2008) 1330)
(notified under document number C(2008) 1330)
under henvisning til om aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
Having regard to the Agreement on the European Economic Area, and in particular Article 62(1)(a) thereof,
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler [1], under henvisning til disse bemærkninger, og
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above [1] and having regard to their comments,
Ved brev af 25. november 2004, der blev registreret den 29. november 2004 med nr. CP221/2004, modtog Kommissionen en klage over en mulig ulovlig statsstøtte til Institut Français du Pétrole (herefter benævnt »IFP«) og et af IFP’s datterselskaber, selskabet Axens.
By letter dated 25 November 2004, registered as received on 29 November 2004 under number CP221/2004, the Commission received a complaint concerning allegedly unlawful State aid for the Institut Français du Pétrole (IFP) and one of its subsidiaries, Axens.
Klageren har af frygt for negative markedskonsekvenser anmodet om, at hans identitet ikke oplyses.
The complainant asked that its identity not be disclosed for fear of negative repercussions in the market.
Ved brev af 21. december 2005 underrettede Kommissionen Frankrig om sin beslutning om at indlede den i traktatens artikel 88, stk. 2, fastsatte procedure over for denne støtteforanstaltning.
By letter dated 21 December 2005, the Commission informed France of its decision to initiate the procedure provided for in Article 88(2) of the Treaty in respect of the measure.
Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til den omhandlede støtteforanstaltning.
The Commission invited interested third parties to submit their comments on the measure.
Ved brev af 15. marts 2006, der blev registreret samme dag, anmodede selskabet UOP om yderligere én måneds frist til at fremsætte sine bemærkninger, hvilket Kommissionen accepterede ved brev af 22. marts 2006.
By letter dated 15 March 2006, registered as received on the same day, UOP asked for a further period of one month in which to send its comments. The Commission acceded to this request by letter dated 22 March 2006.
Ved brev af 17. marts 2006, der blev registreret samme dag, anmodede selskabet Haldor Topsøe A/S om yderligere én måneds frist til at fremsætte sine bemærkninger, hvilket Kommissionen accepterede ved brev af 22. marts 2006.
By letter dated 17 March 2006, registered as received on the same day, Haldor Topsoe A/S asked for a further period of one month in which to send its comments. The Commission acceded to this request by letter dated 22 March 2006.
Ved brev af 20. marts 2006, der blev registreret den 22. marts 2006, fremsendte selskabet Axens sine bemærkninger om den omhandlede foranstaltning til Kommissionen.
By letter dated 20 March 2006, registered as received on 22 March 2006, Axens submitted its comments on the measure to the Commission.
Ved brev af 12. april 2006, der blev registreret samme dag, anmodede selskabet Haldor Topsøe A/S om yderligere frist til den 24. april 2006, hvilket Kommissionen accepterede ved brev af 19. april 2006.
By letter dated 12 April 2006, registered as received on the same day, Haldor Topsoe A/S asked for an extension until 24 April 2006 in which to submit its comments. The Commission acceded to this request by letter dated 19 April 2006.
Ved brev af 18. april 2006, der blev registreret den 19. april 2006, fremsendte selskabet UOP sine bemærkninger om den omhandlede foranstaltning til Kommissionen.
By letter dated 18 April 2006, registered as received on 19 April 2006, UOP submitted its comments on the measure to the Commission.
Ved brev af 19. april 2006 anmodede Kommissionen klageren om at fremsende en ikke-fortrolig udgave af sin klage.
By letter dated 19 April 2006, the Commission asked the complainant to furnish a non-confidential version of its complaint.
En sådan udgave blev fremsendt til Kommissionen ved brev af 26. april 2006, der blev registreret den 27. april 2006.
This was sent to the Commission by letter dated 26 April 2006, registered as received on 27 April 2006.
Ved brev af 3. maj 2006, der blev registreret samme dag, anmodede selskabet Haldor Topsøe A/S om yderligere frist til at fremsætte sine bemærkninger, hvilket Kommissionen afviste ved brev af 4. maj 2006.
By letter dated 3 May 2006, registered as received on the same day, Haldor Topsoe A/S asked for a further extension, which the Commission refused by letter dated 4 May 2006.
Ved brev af 22. juni 2006 fremsendte Kommissionen kopi af bemærkningerne fra UOP og Axens samt kopi af klagen til Frankrig.
By letter dated 22 June 2006, the Commission forwarded to France a copy of the comments submitted by UOP and Axens and of the complaint.
Kommissionen fremsendte desuden en anmodning om supplerende oplysninger.
It also sent a request for additional information.
Ved brev af 18. juli 2006, der blev registreret den 19. juli 2006, meddelte Frankrig i øvrigt Kommissionen, at IFP var omdannet til et offentligt foretagende af industriel og kommerciel karakter (EPIC).
By letter dated 18 July 2006, registered as received on 19 July 2006, France informed the Commission of the transformation of IFP into a State-owned industrial and commercial establishment (établissement public à caractère industriel et commercial – EPIC).
Ved brev af 13. oktober 2006 anmodede Kommissionen Frankrig om supplerende oplysninger.
By letter dated 13 October 2006, the Commission asked France to provide additional information.
Frankrig fremsendte disse oplysninger til Kommissionen ved brev af 24. oktober 2006, der blev registreret den 26. oktober 2006.
This was sent to the Commission by France by letter dated 24 October 2006, registered as received on 26 October 2006.
Den 15. juni 2007 afholdtes et arbejdsmøde mellem Frankrig og Kommissionen.
A working meeting took place between France and the Commission on 15 June 2007.
Ved brev af 19. juni 2007 anmodede Kommissionen Frankrig om supplerende oplysninger.
By letter dated 19 June 2007, the Commission asked France for additional information.
IFP-koncernen
The IFP Group
Frem til 2006 var IFP et privatretligt erhvervsrettet foretagende [3] uden egenkapital eller aktionærer, men undergivet den franske regerings økonomiske og finansielle kontrol [4].
Up until 2006, IFP was a trade body set up under private law (établissement professionnel de droit privé [3], without any capital or shareholders, placed under the economic and financial control of the French Government [4].
Ved dekret nr. 2006-797 af 6. juli 2006, der blev vedtaget på grundlag af lov nr. 2005-781 af 13. juli 2005, blev IFP omdannet til et offentligt foretagende af industriel og kommerciel karakter (EPIC).
Ever since Decree No 2006-797 of 6 July 2006 implementing Law No 2005-781 of 13 July 2005, IFP has been an EPIC.
Spørgsmålet om, hvorvidt der som følge af denne ændring af foretagendets retlige status er ydet statsstøtte i den i traktatens artikel 87, stk. 1, fastsatte betydning, undersøges af Kommissionen i forbindelse med en anden procedure (NN 11/08).
The question of the existence of State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty resulting from this change of status is the subject of a Commission investigation in another proceeding (NN 11/08).
IFP har i henhold til sine vedtægter tre opgaver: forskning og udvikling inden for olie- og gasprospektering, raffineringsteknik og petrokemi, uddannelse af ingeniører og teknikere samt udarbejdelse af informations- og dokumentationsmateriale om disse sektorer.
Under its statutes, IFP performs three tasks: research and development in the fields of oil and gas prospecting and refining and petrochemicals technologies; the training of engineers and technicians; and the provision of sector information and documentation.
Hovedretningslinjerne for IFP’s virke fastlægges i en formålsaftale med staten for fem år ad gangen.
A contract of objectives with the State lays down the broad lines of its work for five years at a time.
Til gengæld modtager IFP et årligt beløb fra statsbudgettet.
In return, IFP receives an annual budgetary allowance.
Denne offentlige støtte udgjorde 144 mio. EUR i 2005 og 167,5 mio. EUR i 2006 [5].
This public financing amounted to EUR 144 million in 2005 and EUR 167,5 million in 2006 [5].
Selskabet Axens blev oprettet ved en fusion den 29. maj 2001 (med tilbagevirkende kraft fra 1. januar 2001) af selskabet Procatalyse SA (100 % ejet datterselskab af ISIS, der selv på daværende tidspunkt var 52,8 % kontrolleret af IFP) og IFP’s industriafdeling, der blev udskilt af IFP ved den lejlighed.
Axens is the result of the merger, on 29 May 2001 (with retroactive effect from 1 January 2001), between Procatalyse SA (a wholly owned subsidiary of ISIS, which was in turn 52,8 %-owned at the time by IFP) and IFP’s industrial division, which was split off at the same time.
Axens er aktiv på markedet for katalysatorer og teknologier til raffineringsindustrien og den petrokemiske industri.
Axens is active in the market for catalysts and technologies for the refining and petrochemicals industries.
Axens’ samlede omsætning var på 304,9 mio. EUR i 2005 og 308,45 mio. EUR i 2006. Licenser til processer tegner sig for ca. en tredjedel af omsætningen [6].
Its consolidated turnover amounted to EUR 304,9 million in 2005 and EUR 308,45 million in 2006, about one third of which was accounted for by process licensing [6].
IFP ejer desuden enten direkte eller indirekte (via det finansielle holdingselskab IFP Investissements) samtlige aktieposter i flere selskaber, bl.a. Beicip-Franlab og Prosernat.
IFP holds directly and indirectly (through the financial holding company IFP Investissements) all the shares in several enterprises, including Beicip-Franlab and Prosernat.
Beicip-Franlab er et kommercielt selskab, som IFP oprettede i 1967, og som har specialiseret sig i udgivelse og formidling af programmel inden for gas- og olieprospektering og -udvinding samt feasibilityundersøgelser og rådgivning.
Beicip-Franlab is a commercial enterprise set up by IFP in 1967. It specialises in the publication and distribution of deposits exploration software and in consultancy and advisory services.
I 2006 havde selskabet en omsætning på 42 mio. EUR og 166 ansatte [9].
In 2006, its turnover was EUR 42 million and it employs 166 people [9].
Prosernat er et kommercielt selskab, der blev overtaget i 2001 i forbindelse med IFP Investissements’ afståelse af ISIS til IFP.
Prosernat is a commercial enterprise acquired in 2001 as part of the transfer by ISIS of ownership of IFP Investissements to IFP.
Dette selskab leverer feasibilityundersøgelser, andre tjenesteydelser og færdigt udstyr til gasbehandling og genindvinding af svovl.
It provides consultancy and other services and supplies gas treatment and sulphur recovery plants.
Selskabet havde i 2006 en omsætning på 49,9 mio. EUR og 71 ansatte [10].
In 2006, its turnover was EUR 49,9 million and it employs 71 people [10].
Kommissionens tidligere beslutninger
Earlier Commission decisions
IFP har siden sin oprettelse i 1944 og frem til slutningen af 2002 modtaget provenuet af en skattelignende afgift på visse olieprodukter.
From 1944, when it was established, to the end of 2002, IFP collected the proceeds of a parafiscal charge on certain petroleum products.
Tilbagebetaling af denne afgift var emnet for Kommissionens beslutning 96/615/EF af 29. maj 1996 om videreførelse af afgiften på visse olieprodukter opkrævet til fordel for Institut français du pétrole for perioden 1993-1997 [11], hvori det konkluderes, at betaling af provenuet af en skattelignende afgift til fordel for IFP i perioden 1993-1997 ikke var omfattet af traktatens artikel 87, stk. 1, med henvisning til punkt 2.4 i rammebestemmelserne for statsstøtte til forskning og udvikling [12] fra 1996 (herefter benævnt »F & U-rammebestemmelserne 1996«).
The repayment of this charge was the subject of Commission Decision 96/615/EC of 29 May 1996 on the renewal, for the period 1993 to 1997, of the charge levied on certain oil products for the benefit of the Institut Français du Pétrole [11], which concluded that, pursuant to point 2.4 of the 1996 Community framework for State aid for research and development (the 1996 R & D framework) [12], the payment of the proceeds from a parafiscal charge for the benefit of IFP for the period 1993 to 1997 was not caught by Article 87(1) of the Treaty.
Den 3. oktober 1997 underrettede Frankrig Kommissionen om et nyt dekret, hvorefter den skattelignende afgift på visse olieprodukter til fordel for IFP blev opretholdt uden væsentlige ændringer i perioden 1998-2002.
On 3 October 1997, France notified to the Commission a new, substantially unchanged decree on the parafiscal charge levied on certain petroleum products for the benefit of IFP for the period 1998-2002.
Kommissionen gjorde i sin beslutning af 4. februar 1998 [13] ikke indsigelser mod afgiftens videreførelse i perioden 1998-2002.
In its decision of 4 February 1998 [13], the Commission raised no objection to its implementation for the period 1998-2002.