natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Skønt denne sekventielle testning ikke indgår som en del af testmetode B.4, er det den anbefalede strategi til bestemmelse af hudirritation/ætsning.
Although this sequential testing strategy is not an integral part of testing method B.4, it expresses the recommended approach for the determination of skin irritation/corrosion characteristics.
Strategien repræsenterer både bedste praksis og en etisk standard for in vivo-testning af hudirritation/ætsning.
This approach represents both best practice and an ethical benchmark for in vivo testing for skin irritation/corrosion.
Metoden giver vejledning i udførelse af in vivo-forsøg og sammenfatter de faktorer, som man bør tage i betragtning før et sådant forsøg påbegyndes.
The testing method provides guidance for the conduct of the in vivo test and summarises the factors that should be addressed before initiating such a test.
BESKRIVELSE AF STRATEGIEN FOR VURDERING OG TESTNING
DESCRIPTION OF THE EVALUATION AND TESTING STRATEGY
Før man iværksætter test som led i den sekventielle testningsstrategi (vist i figuren), skal alle foreliggende oplysninger vurderes for at fastlægge nødvendigheden af in vivo-hudtest.
Prior to undertaking tests as part of the sequential testing strategy (Figure), all available information should be evaluated to determine the need for in vivo skin testing.
Skønt vurdering af enkeltparametre (f.eks ekstremt pH) i sig selv kan tænkes at give væsentlige oplysninger, må alle de foreliggende oplysninger betragtes under ét.
Although significant information might be gained from the evaluation of single parameters (e.g. extreme pH), the totality of existing information should be considered.
Som grundlag for en afgørelse baseret på weight-of-the-evidence må alle relevante oplysninger om virkningerne af det pågældende stof og af analoge stoffer evalueres, og et rationale for afgørelsen fremlægges.
All relevant data on the effects of the substance in question, or its analogues, should be evaluated in making a weight-of-the-evidence decision, and a rationale for the decision should be presented.
Primært må foreliggende oplysninger om stoffets virkning på dyr og mennesker tillægges vægt, efterfulgt af resultaterne af in vivo. eller ex vivo-testning.
Primary emphasis should be placed upon existing human and animal data on the substance, followed by the outcome of in vitro or ex vivo testing.
Når det på nogen måde er muligt, bør in vivo-undersøgelser af ætsende stoffer undgås.
In vivo studies of corrosive substances should be avoided whenever possible.
I testningsstrategien bør følgende faktorer tages i betragtning;
The factors considered in the testing strategy include:
Vurdering af foreliggende data fra mennesker og dyr (trin 1).
Evaluation of existing human and animal data (Step 1).
Foreliggende data fra mennesker, f.eks. kliniske undersøgelser eller arbejdsmiljøundersøgelser, og case-undersøgelser fra f.eks. toksicitetsundersøgelser med enkelt eller gentagen hudeksposition bør primært tages i betragtning, da de giver oplysninger direkte om virkningerne på huden.
Existing human data, e.g. clinical or occupational studies and case reports, and/or animal test data, e.g. from single or repeated dermal exposure toxicity studies, should be considered first, because they provide information directly related to effects on the skin.
Stoffer med kendt irriterende eller ætsende virkning og stoffer, for hvilke der foreligger klare vidnesbyrd om fravær af ætsende eller irriterende virkning, behøver ikke testes in vivo.
Substances with known irritancy or corrosivity, and those with clear evidence of non-corrosivity or non-irritancy, need not be tested in in vivo studies.
Analyse af struktur/aktivitetrelationer (trin 2).
Analysis of structure activity relationships (SAR) (Step 2).
Resultater fra eventuelle undersøgelser af strukturelt beslægtede stoffer skal tages i betragtning.
The results of testing of structurally related substances should be considered, if available.
Når der for strukturelt beslægtede stoffer eller blandinger af sådanne stoffer foreligger tilstrækkelige data fra mennesker og/eller dyr til at bestemme deres hudætsende/irriterende potentiale, kan teststoffet antages at ville frembringe samme respons.
When sufficient human and/or animal data are available on structurally related substances or mixtures of such substances to indicate their skin corrosion/irritancy potential, it can be presumed that the test substance being evaluated will produce the same responses.
I sådanne tilfælde behøver teststoffet ikke testes.
In those cases, the test substance may not need to be tested.
Negative data fra undersøgelser af strukturelt beslægtede stoffer eller blandinger af sådanne stoffer udgør ikke tilstrækkeligt bevis for fravær af ætsende eller irriterende egenskaber af et stof i den sekventielle testningsstrategi.
Negative data from studies of structurally related substances or mixtures of such substances do not constitute sufficient evidence of non-corrosivity/non-irritancy of a substance under the sequential testing strategy.
Potentialet for både hudætsning og hudirritation bør fastlægges ved validerede og anerkendte metoder til struktur/aktivitet analyse.
Validated and accepted SAR approaches should be used to identify both dermal corrosion and irritation potential.
Fysisk-kemiske og kemisk reaktivitet (trin 3).
Physicochemical properties and chemical reactivity (Step 3).
Stoffer, som udviser ekstremt pH som ≤ 2,0 og ≥ 11,5 kan have stærke lokale virkninger.
Substances exhibiting pH extremes such as ≤ 2,0 and ≥ 11,5 may have strong local effects.
Hvis et ekstremt pH er grundlaget for at udpege et stof som hudætsende, kan også dets syre/basereserve (eller bufferkapacitet) tages i betragtning (3)(4).
If extreme pH is the basis for identifying a substance as corrosive to skin, then its acid/alkali reserve (or buffering capacity) may also be taken into consideration (3)(4).
Hvis bufferkapaciteten tyder på, at et stof muligvis ikke er hudætsende, udføres videre testning til bekræftelser heraf, fortrinsvis med brug af en valideret og anerkendt in vitro- eller ex vivo-test (jf. trin 5 og 6).
If the buffering capacity suggests that a substance may not be corrosive to the skin, then further testing should be undertaken to confirm this, preferably by the use of a validated and accepted in vitro or ex vivo test (see steps 5 and 6).
Hudtoksicitet (trin 4).
Dermal toxicity (Step 4).
Er et kemisk stof påvist meget toksisk ved optagelse gennem huden, kan in vivo-undersøgelse af dets hudirriterende/ætsende egenskaber muligvis ikke gennemføres i praksis, fordi den mængde teststof, som normalt påføres, kan overstige det stærkt toksiske niveau og følgelig vil medføre død eller svære lidelser for dyrene.
If a chemical has proven to be very toxic by the dermal route, an in vivo dermal irritation/corrosion study may not be practicable because the amount of test substance normally applied could exceed the very toxic dose and, consequently result in the death or severe suffering of the animals.
Når der i forvejen er udført en hudtoksicitetsundersøgelse i albinokaniner med en dosering op til grænsen på 2000 mg/kg kropsvægt eller højere, uden at man herved har fundet hudirritation eller ætsning, er yderligere testning for hudirritation/ætsning muligvis overflødig.
In addition, when dermal toxicity studies utilising albino rabbits have already been performed up to the limit dose level of 2000 mg/kg body weight or higher, and no dermal irritation or corrosion has been seen, additional testing for skin irritation/corrosion may not be needed.
Vurdering af akut hudtoksicitet på grundlag af tidligere udførte undersøgelser kræver en række overvejelser.
A number of considerations should be borne in mind when evaluating acute dermal toxicity in previously performed studies.
For eksempel kan de rapporterede oplysninger om hudlæsioner være ufuldstændige.
For example, reported information on dermal lesions may be incomplete.
Testning og observationer kan være gjort i andre arter end kaniner, og der kan være store artsforskelle i følsomheden af responset.
Testing and observations may have been made on a species other than the rabbit, and species may differ widely in sensitivity of their responses.
Resultater af in vitro- eller ex vivo-undersøgelser (trin 5 og 6).
Results from in vitro or ex vivo tests (Steps 5 and 6).
Stoffer, som har udvist ætsende eller stærkt irriterende egenskaber i en valideret og anerkendt in vitro- eller ex vivo-undersøgelse (6)(7), hvis design er rettet mod vurdering af disse særlige virkninger, behøver ikke testes i dyr.
Substances that have demonstrated corrosive or severe irritant properties in a validated and accepted in vitro or ex vivo test (6)(7) designed for the assessment of these specific effects, need not be tested in animals.
Sådanne stoffer må antages at ville frembringe tilsvarende svære virkninger in vivo.
It can be presumed that such substances will produce similar severe effects in vivo.
In vivo-test i kaniner (trin 7 og 8).
In vivo test in rabbits (Steps 7 and 8).
Hvis weight-of the-evidence-analyse giver grundlag for at udføre in vivo-forsøg, bør disse begynde med en indledende test i ét dyr.
Should a weight-of the-evidence decision be made to conduct in vivo testing, it should begin with an initial test using one animal.
Viser denne test, at stoffet ætser huden, bør der ikke udføres yderligere test.
If the results of this test indicate the substance to be corrosive to the skin, further testing should not be performed.
Er der ikke fundet ætsende virkning i det indledende forsøg, skal det irriterende eller negative respons verificeres i indtil to yderligere dyr med en ekspositionsperiode på fire timer.
If a corrosive effect is not observed in the initial test, the irritant or negative response should be confirmed using up to two additional animals for an exposure period of four hours.
Hvis der iagttages en irriterende virkning i det indledende forsøg, kan der udføres et sekventielt verifikationsforsøg, eller yderligere to dyr kan eksponeres samtidigt.
If an irritant effect is observed in the initial test, the confirmatory test may be conducted in a sequential manner, or by exposing the two additional animals simultaneously.
OECD (1998). Harmonised Integrated Hazard Classification System for Human Health and Environmental Effects of Chemical Substances, som vedtaget på det 28. fælles møde mellem OECD's kemikalieudvalg og arbejdsgruppe vedrørende kemikalier, november 1998 (http://www.1oecd.org/ehs/Class/HCL6.htm).
OECD, (1998) Harmonised Integrated Hazard Classification System for Human Health and Environmental Effects of Chemical Substances, as endorsed by the 28th Joint Meeting of the Chemicals Committee and the Working Party on Chemicals, November 1998 (http://www1.oecd.org/ehs/Class/HCL6.htm).
Worth, A.P, Fentem J.H., Balls M, Botham P.A., Curren R.D, Earl L.K, Esdaile D.J., Liebsch M. (1998).
Worth, A.P., Fentem J.H., Balls M., Botham P.A., Curren R.D., Earl L.K., Esdaile D.J., Liebsch M., (1998).
Young, J.R. How, M.J., Walker, A.P., Worth. W.M.H.
Young, J.R., How, M.J., Walker, A.P., Worth, W.M.H., (1988).
Toxic in Vitro, 2 (1) s. 19-26.
Toxicology In Vitro, 2(1), p. 19-26.
Patil, S.M., Patrick. E, Maibach, H.I.
Patil, S.M., Patrick, E., Maibach, H.I.
Animal, Human, and in Vitro Test Methods for Predicting Skin Irritation, in: Francis N. Marzulli and Howard I. Maibach (red.): Dermatotoxicology.
Animal, Human, and In Vitro Test Methods for Predicting Skin Irritation, in: Francis N. Marzulli and Howard I. Maibach (editors): Dermatotoxicology.
Femte udgave ISBN 1-56032-356-6, kapitel 31, 411-436.
Fifth Edition ISBN 1-56032-356-6, Chapter 31, p. 411-436.
Forsøgmetode B.40.
Testing Method B.40.
Fentem, J.H., Archer, G.E.B., Balls, M., Botham, P.A., Curren, R.D., Earl, L.K., Esdaile, D.J., Holzhutter. H.G. and Liebsch, M. (1998) The ECVAM international validation study on in vitro tests for skin corrosivity.
Fentem, J.H., Archer, G.E.B., Balls, M., Botham, P.A., Curren, R.D., Earl, L.K., Esdaile, D.J., Holzhutter, H.G. and Liebsch, M. (1998) The ECVAM international validation study on in vitro tests for skin corrosivity.
Toxicology in Vitro 12, s. 483-524.
Toxicology In Vitro 12, p. 483-524. Figure TESTING AND EVALUATION STRATEGY FOR DERMAL IRRITATION/CORROSION Activity Finding Conclusion 1 Corrosive Apical endpoint; considered corrosive. No testing is needed. Irritating Apical endpoint; considered to be an irritant. No testing is needed. Not corrosive/not irritating Apical endpoint; considered not corrosive or irritating. No testing required. Existing human and/or animal data showing effects on skin or mucous membranes ↓ No information available, or available information is not conclusive ↓ 2 Perform SAR evaluation for skin corrosion/irritation Predict severe damage to skin Considered corrosive. No testing is needed. Predict irritation to skin Considered an irritant. No testing is needed. ↓ No predictions can be made, or predictions are not conclusive or negative ↓ 3 Measure pH (consider buffering capacity, if relevant) pH ≤ 2 or ≥ 11.5 (with high buffering capacity, if relevant) Assume corrosivity. No testing is needed. ↓ 2 < pH < 11.5, or pH ≤ 2.0 or ≥ 11.5 with low/no buffering capacity, if relevant ↓ 4 Evaluate systemic toxicity data via dermal route (1) Very toxic No further testing is needed.
Figur
Not corrosive or irritating when tested to limit dose of 2000 mg/kg body weight or higher, using rabbits Assume not corrosive or irritating. No further testing is needed. ↓ Such information is not available or is non-conclusive ↓ 5 Perform validated and accepted in vitro or ex vivo test for skin corrosion Corrosive response Assume corrosivity in vivo. No further testing is needed. ↓ Substance is not corrosive ↓ 6
EN STRATEGI FOR TESTNING OG VURDERING AF HUDIRRITATION/ÆTSNING
Perform validated and accepted in vitro or ex vivo test for skin irritation Irritant response Assume irritancy in vivo. No further testing is needed. ↓ Validated in vitro or ex vivo testing methods for skin irritation are not yet available or substance is not an irritant ↓ 7 Perform initial in vivo rabbit test using one animal Severe damage to skin Considered corrosive. No further testing is needed. ↓ No severe damage ↓ 8 Perform confirmatory test using one or two additional animals Corrosive or irritating Considered corrosive or irritating. No further testing is needed Not corrosive or irritating Considered not corrosive or irritating. No further testing needed (1) can be considered before Steps 2 and 3.
Metoden er ækvivalent med OECD TG 405 (2002).
This method is equivalent to the OECD TG 405 (2002)
Ved udarbejdelse af denne ajourførte metode er der lagt særlig vægt på de forbedringer, som kan opnås ved at vurdere alle foreliggende oplysninger om teststoffet med henblik på at undgå unødvendige forsøg med laboratoriedyr og dermed komme betænkeligheder omkring dyrenes velfærd i møde.
In the preparation of this updated method special attention was given to possible improvements through the evaluation of all existing information on the test substance in order to avoid unnecessary testing in laboratory animals and thereby address animal welfare concerns.
Undersøgelserne kan enten have været udført inden en weight-of-the-evidence-analyse eller efterfølgende som resultat heraf.
For certain substances, such an analysis may indicate the need for in vivo studies of the ocular corrosion/irritation potential of the substance.
For visse stoffer kan en sådan analyse vise, at der er behov for in vivo-undersøgelser af stoffets potentiale for ætsning/irritation af øjnene, I alle sådanne tilfælde skal man, før en in vivo-øjentest påtænkes, helst først udføre en undersøgelse af stoffets virkninger på hud in vivo og vurdere denne i henhold til forsøgsmetode B.4 (7).
In all such cases, before considering the use of the in vivo eye test, preferably a study of the in vivo dermal effects of the substance should be conducted first and evaluated in accordance with testing method B.4 (7).
Anvendelse af weight-of-the-evidence-analyse og sekventiel testningsstrategi skulle mindske behovet for in vivo-testning for ætsende/irriterende virkning på øjet af stoffer, som allerede er tilstrækkelig undersøgt i andre undersøgelser.
The application of a weight-of-the-evidence analysis and the sequential testing strategy should decrease the need for in vivo testing for eye corrosivity/irritation of substances for which sufficient evidence already exists from other studies.
Kan stoffets potentiale for ætsning eller irritation af øjet ikke bestemmes ved den sekventielle testningsstrategi, selv efter udførelse af en in vivo-undersøgelse af hudætsning og irritation, kan der udføres en in vivo-test for ætsning/irritation af øjet.
If a determination of eye corrosion or irritation potential cannot be made using the sequential testing strategy, even after the performance of an in vivo study of dermal corrosion and irritation, an in vivo eye corrosion/irritation test may be performed.
En anbefalet testningsstrategi, som indebærer udførelse af validerede og anerkendte in vitro- eller ex vivo-test for ætsning/irritation, er medtaget som bilag til denne metodebeskrivelse.
A preferred sequential testing strategy, which includes the performance of validated in vitro or ex vivo tests for corrosion/irritation, is included in the Appendix to this testing method.
Strategien blev udviklet på en OECD-workshop (8) og enstemmigt anbefalet af deltagerne heri, og den er vedtaget som anbefalet testningsstrategi i det globalt harmoniserede system for klassificering af kemiske stoffer (GHS) (9).
The strategy was developed at, and unanimously recommended by the participants of, an OECD workshop (8), and has been adopted as the recommended testing strategy in the Globally Harmonised System for the Classification of Chemical Substances (GHS) (9).
En enkelt dosis af teststoffet påføres dyrets ene øje; det ubehandlede øje tjener som kontrol.
The substance to be tested is applied in a single dose to one of the eyes of the experimental animal; the untreated eye serves as the control.
Dyr, som viser tegn på stærk lidelse og/eller smerte i nogen del af forsøget, aflives humant, og teststoffet vurderes tilsvarende, Kriterier for human aflivning af døende og stærkt lidende dyr kan findes i reference (10).
Criteria for making the decision to humanely kill moribund and severely suffering animals can be found in reference (10).
Valg af fiskeart
Selection of species
Det foretrukne forsøgsdyr er albinokaninen, og der anvendes raske unge kønsmodne dyr.
The albino rabbit is the preferable laboratory animal, and healthy young adult animals are used.
Anvendes andre arter, skal der fremlægges begrundelse herfor.
A rationale for using other strains or species should be provided.
På hvert af de foreløbigt udvalgte dyr undersøges begge øjne højst 24 timer før testen begynder.
Both eyes of each experimental animal provisionally selected for testing should be examined within 24 hours before testing starts.
Dyr, som udviser øjenirritation eller øjendefekter, eller som i forvejen har beskadiget cornea, må ikke anvendes.
Animals showing eye irritation, ocular defects, or pre-existing corneal injury should not be used.
Teststoffet anbringes i conjunctivalsækken af det ene øje på hvert dyr, idet det nederste øjenlåg forsigtigt trækkes lidt ud fra øjeæblet.
The test substance should be placed in the conjunctival sac of one eye of each animal after gently pulling the lower lid away from the eyeball.
Derefter holdes øjenlågene sammen i ca. et sekund for at forhindre, at noget af stoffet løber ud.
The lids are then gently held together for about one second in order to prevent loss of the material.
Det ubehandlede øje fungerer som kontrol.
The other eye, which remains untreated, serves as a control.
Skylning
Irrigation
I mindst 24 timer efter instillation af teststoffet må der ikke foretages skylning af forsøgsdyrenes øjne, bortset fra faststof (jf. punkt 1.4.2.3.2) eller i tilfælde af øjeblikkeligt indsættende ætsende eller irriterende virkning.
The eyes of the test animals should not be washed for at least 24 hours following instillation of the test substance, except for solids (see Section 1.4.2.3.2), and in case of immediate corrosive or irritating effects.
Ved 24 timer kan øjet skylles, hvis det anses for hensigtsmæssigt.
At 24 hours a washout may be used if considered appropriate.
Skylningsomstændighederne skal nøje dokumenteres, således skylningstidspunkt, skyllevæskens sammensætning og temperatur samt skylningens varighed, anvendt væskevolumen og -hastighed.
Conditions of washing should be carefully documented, e.g. time of washing; composition and temperature of wash solution; duration, volume, and velocity of application.
Undersøgelse af væsker
Testing of liquids
I stedet sprøjtes væske ud af sprayflasken og opsamles i et kar, før der instilleres 0,1 ml i øjet.
The liquid spray should be expelled and collected in a container prior to instilling 0,1 ml into the eye.
Undersøgelse af faste stoffer
Testing of solids
Ved undersøgelse af faste stoffer, pastaer og fintfordelte faste stoffer anvendes et volumen på 0,1 ml eller en vægtmængde på højst 100 mg.
When testing solids, pastes, and particulate substances, the amount used should have a volume of 0,1 ml or a weight of not more than 100 mg.
Prøvestoffet rives til finkornet støv.
The test material should be ground to a fine dust.
Partiklernes volumen måles efter let sammenpresning, f.eks. frembragt ved små slag på målekarret.
The volume of solid material should be measured after gently compacting it, e.g. by tapping the measuring container.
Er det faste teststof ikke forsvundet fra dyrets øje ad naturlig vej på det første observationstidspunkt 1 time efter behandlingen, kan øjet skylles med saltvand eller destilleret vand.
If the solid test substance has not been removed from the eye of the test animal by physiological mechanisms at the first observation time point of one hour after treatment, the eye may be rinsed with saline or distilled water.
Undersøgelse af aerosoler
Testing of aerosols
Det anbefales, at alle pumpesprayprodukter og aerosoler opsamles før instillation i øjet.
It is recommended that all pump sprays and aerosols be collected prior to instillation into the eye.
Som eneste undtagelse gælder stoffer, som er under tryk i aerosolbeholder og ikke kan opsamles på grund af fordampning.
The one exception is for substances in pressurised aerosol containers, which cannot be collected due to vaporisation.
I sådanne tilfælde holdes øjet åbent, og teststoffet administreres i øjet med et enkelt pust på ca. ét sekund fra en afstand af 10 cm direkte foran øjet.
In such cases, the eye should be held open, and the test substance administered to the eye in a simple burst of about one second, from a distance of 10 cm directly in front of the eye.
Afstanden kan variere afhængigt af trykket i aerosolbeholderen og dens indhold.
This distance may vary depending on the pressure of the spray and its contents.
Der må drages omsorg for at undgå skade på øjet som følge af trykket i spraydåsen.
Care should be taken not to damage the eye from the pressure of the spray.
I visse tilfælde kan der være brug for at vurdere potentialet for »mekanisk« skade på øjet forårsaget af forstøvningens styrke.
In appropriate cases, there may be a need to evaluate the potential for ‘mechanical’ damage to the eye from the force of the spray.
Den afgivne dosis fra aerosolbeholderen kan vurderes ved at simulere prøven på følgende måde: Stoffet sprøjtes på vejepapir gennem en åbning af størrelse som et kaninøje placeret umiddelbart foran papiret.
An estimate of the dose from an aerosol can be made by simulating the test as follows: the substance is sprayed on to weighing paper through an opening the size of a rabbit eye placed directly before the paper.
Papirets vægtforøgelse anvendes som omtrentligt mål for den mængde, der tilføres øjet ved forstøvning.
The weight increase of the paper is used to approximate the amount sprayed into the eye.
For flygtige stoffer kan dosis vurderes ved vejning af den modtagende beholder før og efter udtagning af teststof.
For volatile substances, the dose may be estimated by weighing a receiving container before and after removal of the test material.