natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I afdeling IV i bilag VIII til akten om Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse, som ændret ved Rådets afgørelse 2006/664/EF af 19. juni 2006 om tilpasning af bilag VIII til akten om Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse er der som undtagelse fra artikel 70 i forordning (EF) nr. 1698/2005 fastsat procentsatser pr. akse for den støtte, som EF gennem ELFUL yder til udvikling af landdistrikterne i Bulgarien og Rumænien.
Section IV of Annex VIII to the Act of Accession of Bulgaria and Romania, as amended by Council Decision 2006/664/EC of 19 June 2006 adapting Annex VIII to the Act of Accession of Bulgaria and Romania, establishes, by way of derogation from Article 70 of Regulation (EC) No 1698/2005, the rates per axis of the Community support granted in Bulgaria and Romania for rural development under the EAFRD.
Bidragene udgør 80 % for akse 1, akse 3 og teknisk bistand og 82 % for akse 2.
Such contribution may amount to 80 % for axis 1 and axis 3 as well as for technical assistance, and to 82 % for axis 2.
De pr. akse fastsatte medfinansieringssatser kan ikke gælde for de beløb, der ifølge afdeling I, underafdeling E, i bilag VIII til akten om Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse kan ydes til landbrugere, som er berettigede til supplerende nationale direkte betalinger eller støtte efter artikel 143c i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere.
The co-financing rates specified per axis cannot apply to the amounts that, as provided for in Section I, sub-section E, of Annex VIII to the Act of Accession of Bulgaria and Romania, may be granted to farmers eligible for complementary national direct payments or aids under Article 143c of Council Regulation (EC) No 1782/2003 of 29 September 2003 establishing common rules for direct support under the common agricultural policy and establishing certain support schemes for farmers.
Fællesskabets maksimale økonomiske bidrag til supplering af direkte betalinger bør også fastlægges nærmere med henblik på anvendelsen af Kommissionens forordning (EF) nr. 1974/2006 af 15. december 2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL), hvis bilag II indeholder bestemmelser om en vejledende finansiel fordeling pr. udviklingsakse og –foranstaltning, herunder også foranstaltningen »supplering af direkte betalinger«.
The maximum financial contribution of the Community to complements to direct payments amounts needs to be specified also for the purpose of applying Commission Regulation (EC) No 1974/2006 of 15 December 2006 laying down detailed rules for the application of Council Regulation (EC) No 1698/2005 on support for rural development by the European Agricultural Fund for Rural Development (EAFRD), Annex II to which provides for an indicative financial breakdown by rural development axis and measure, including the measure ‘complements to direct payments’.
Med henblik på at fastholde resultaterne af tiltrædelsesforhandlingerne og medfinansieringsordningens sammenhæng efter de tekniske tilpasninger af forordningerne om udvikling af landdistrikterne bør Fællesskabets maksimale økonomiske bidrag til supplering af de direkte betalinger fastsættes til samme procentsats som for akse 1 og 3 og for den tekniske bistand —
With a view to maintain the results of the accession negotiations and the consistency of the co-financing rates system after technical adaptations has been done to the regulations concerning rural development, the maximum financial contribution of the Community to complements to direct payments amounts should be fixed at the same percentage as for axis 1 and 3 as well as for the technical assistance,
Afdeling IV i bilag VIII til akten om Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse affattes således:
In Annex VIII to the Act of Accession of Bulgaria and Romania, Section IV shall be replaced by the following:
»Som undtagelse fra artikel 70, stk. 3, litra a), i forordning (EF) nr. 1698/2005 kan Fællesskabets økonomiske bidrag til akse 1 og 3, teknisk bistand og til supplering af direkte betalinger udgøre 80 %.
‘By way of derogation from Article 70(3)(a) of Regulation (EC) No 1698/2005, the financial contribution of the Community may amount to 80 % for axis 1 and 3, the technical assistance measure and the complements to direct payments.
Som undtagelse fra artikel 70, stk. 3, litra b), i forordning (EF) nr. 1698/2005 kan Fællesskabets økonomiske bidrag til akse 2 udgøre 82 %.«
By way of derogation from Article 70(3)(b) of Regulation (EC) No 1698/2005, the financial contribution of the Community may amount to 82 % for axis 2.’
EUT L 277 af 9.10.2006, s. 4.
OJ L 277, 9.10.2006, p. 4.
om Ungarns foranstaltning C 35/04 til fordel for Postabank og Takarékpénztár Rt./Erste Bank Hungary Nyrt.
on measure C 35/04 implemented by Hungary for Postabank and Takarékpénztár Rt./Erste Bank Hungary Nyrt.
(meddelt under nummer K(2008) 6023)
(notified under document number C(2008) 6023)
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte eventuelle bemærkninger i overensstemmelse med disse bestemmelser, og
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above,
Ved brev af 23. september 2003, registreret den 22. oktober 2003, modtog Kommissionen en anmeldelse af statslige foranstaltninger til fordel for Postabank és Takarékpénztár Rt., nu Erste Bank Hungary Nyrt., (»Postabank« eller »banken«).
By letter dated 23 September 2003, registered on 22 October 2003, the Commission was notified of State measures in favour of Postabank és Takarékpénztár Rt., now Erste Bank Hungary Nyrt., (‘Postabank’ or the ‘Bank’).
Ved e-mail af 23. januar 2004, registreret den 26. januar 2004, anmeldte de ungarske myndigheder en række yderligere foranstaltninger, der var truffet til fordel for Postabank.
By e-mail dated 23 January 2004, registered on 26 January 2004, the Hungarian authorities notified a series of additional measures adopted for Postabank.
Alle foranstaltninger blev anmeldt i henhold til overgangsordningen i bilag IV, kapitel 3, til tiltrædelsesakten, som er en del af traktaten om tiltrædelse af Den Europæiske Union (»tiltrædelsestraktaten«).
All measures were notified under the interim mechanism procedure, provided for in Annex IV.3 of the Act of Accession, which forms part of the Accession Treaty to the European Union (Accession Treaty).
Den 30. april 2004 fremsendte de ungarske myndigheder som supplement til anmeldelsen en uigenkaldelig ensidig erklæring fra køberen af Postabank, Erste Bank.
On 30 April 2004, the Hungarian authorities submitted, as a supplement to the notification, an irrevocable unilateral declaration by Postabank’s buyer, Erste Bank.
I erklæringen, som var undertegnet den 29. april 2004, fastsættes et øvre loft for de beløb, som Ungarn — som fastsat i aktiekøbsaftalen — skal betale til køberen af Postabank i forbindelse med truende eller ukendte retstvister, og indsnævrer også rækkevidden af definitionen af risiko i forbindelse med ukendte krav.
The declaration, which was signed on 29 April 2004, provides for an overall cap on the payments payable by Hungary, as laid down in the share purchase agreement, to Postabank’s buyer in respect of threatened or unknown litigation claims and also narrows the scope of the definition of risk in connection with unknown claims.
Ved en beslutning af 20. oktober 2004 erklærede Kommissionen, at størstedelen af de anmeldte foranstaltninger ikke var gældende efter tiltrædelsen, og den indledte proceduren med hensyn til én foranstaltning, dvs. tilsagnet om skadesløsholdelse for ukendte krav, da der var alvorlig tvivl om, hvorvidt den var forenelig med fællesmarkedet.
By a decision dated 20 October 2004, the Commission declared that most of the notified measures did not qualify as applicable after accession and it initiated the procedure in respect of one measure, which was the indemnity undertaking for unknown claims, given that there were serious doubts regarding its compatibility with the common market.
Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende [1].
The Commission Decision to initiate the procedure was published in the Official Journal of the European Union [1].
Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte eventuelle bemærkninger.
The Commission invited interested parties to submit their comments.
Den 25. november 2004 fremsendte de ungarske myndigheder deres bemærkninger til beslutningen om at indlede proceduren, og den 15. april 2005 fremsendte Erste Bank ligeledes sine bemærkninger.
On 25 November 2004 the Hungarian authorities submitted their observations on the decision initiating the procedure and on 15 April 2005 Erste Bank also submitted its comments.
Kommissionen har modtaget bemærkninger fra interesserede parter og videresendte dem til Ungarn med anmodning om eventuelle kommentarer.
The Commission received comments from interested parties and forwarded them to Hungary, which was given the opportunity to react.
Postabank, som blev oprettet i 1988, var en privatkundeorienteret bank, som tilbød alle former for banktjenesteydelser.
Postabank, which was established in 1988, used to operate as a retail-oriented bank providing a full range of banking services.
Ved udgangen af 2002 var Postabank den syvende største forretningsbank i Ungarn med en markedsandel på ca. 3,7 % målt på grundlag af samlede aktiver.
By the end of 2002, Postabank was the seventh largest commercial bank in Hungary with a market share of about 3,7 % in terms of total assets.
Da Postabank manglende tilstrækkelig kapital, gennemførte de ungarske myndigheder over en periode en række økonomiske og regulatoriske foranstaltninger med henblik på at genoprette bankens kapitalgrundlag.
As Postabank was lacking sufficient capital, over a period of time the Hungarian authorities implemented a number of financial and regulatory measures with a view to restoring its capital adequacy ratio.
I 1998 stod Postabank over for en truende konkurs, og den ungarske stat var nødt til at træde til og redde banken ved hjælp af en enorm kapitaltilførsel på 152 mia. HUF [2], hvorved staten tegnede sig for 99,9 % af bankens aktier.
In 1998 Postabank faced the risk of collapse and the Hungarian Government had to step in and save the Bank through a huge recapitalisation of HUF 152 billion [2], thus becoming a 99,9 % shareholder in the Bank.
Formålet med denne redning af Postabank var at muliggøre en omstrukturering med henblik på en privatisering inden for en kort tidsperiode.
This bailout of Postabank was intended to prepare it for restructuring with a view to its privatisation within a short time.
I 2000 mislykkedes det første forsøg på at privatisere Postabank.
In 2000 the first attempt to privatise Postabank failed.
Banken blev i sidste instans privatiseret efter en åben udbudsprocedure i oktober 2003, hvor den statsejede aktiemajoritet blev solgt til Erste Bank der österreichischen Sparkassen, som afgav det højeste bud — på 101,3 mia. HUF.
It was eventually privatised following an open tender procedure in October 2003, when the State-owned majority stake in it was sold to the Erste Bank der österreichischen Sparkassen, whose bid — at HUF 101,3 billion — was the highest submitted.
På grundlag af de ungarske myndigheders anmeldelse og bemærkninger er Kommissionen af den opfattelse, at Postabank blev solgt til højstbydende efter en åben, ikke-diskriminerende og betingelsesløs udbudsprocedure med to runder.
On the basis of the notification and submissions by the Hungarian authorities, it is the Commission’s understanding that Postabank was sold to the highest bidder following an open, non-discriminatory and unconditional two-round tender procedure.
Den 1. september 2004 blev Postabank fusioneret med Erste Bank Hungary.
On 1 September 2004 Postabank was merged with Erste Bank Hungary.
FORANSTALTNINGEN (TILSAGNET OM SKADESLØSHOLDELSE FOR UKENDTE KRAV)
THE MEASURE (THE INDEMNITY UNDERTAKING FOR UNKNOWN CLAIMS)
Under udbudsproceduren tilbød den ungarske stat alle bydende samme kontraktvilkår, herunder et tilsagn om skadesløsholdelse i tilfælde af retstvister, som vil dække betalingsforpligtelser i forbindelse med truende og ukendte retstvister med hensyn til Postabank, som opstår i indtil fem år efter indgåelsen af salgs- og købsaftalen [3].
In the tender procedure the Hungarian Government offered all bidders the same contractual terms, including an undertaking to provide indemnity in the event of litigation that would cover payment liabilities arising from threatened and unknown litigation claims in respect of Postabank arising up to five years after the conclusion of the sale and purchase agreement [3].
De ungarske myndigheder har forklaret, at det blev klart under privatiseringsprocessen, at det var nødvendigt at give de bydende et tilsagn om skadesløsholdelse for ukendte krav, da ingen bydende ville indgive bud, medmindre et sådant tilsagn blev afgivet; tilsagnet om skadesløsholdelse var derfor uomgængelig nødvendigt for, at privatiseringen kunne finde sted.
The Hungarian authorities explained that it became clear during the privatisation process that bidders had to be given an undertaking providing for indemnities for unknown claims, since no bidder would submit a bid unless such an undertaking were given; the indemnity undertaking was therefore indispensable for the privatisation to take place.
Den 29. april 2004 afgav Erste Bank en ensidig uigenkaldelig erklæring, hvori den indskrænkede omfanget af tilsagnet om skadesløsholdelse for ukendte krav ved at definere risikokategorierne og nedsætte det øvre loft fra det tidligere ubegrænsede omfang til 200 mia. HUF.
On 29 April 2004, Erste Bank made a unilateral irrevocable declaration in which it narrowed the scope of the indemnity undertaking for unknown claims by defining the categories of risk, as well as reducing the overall cap from its previously unlimited size to HUF 200 billion.
I Erste Banks ensidige erklæring fastsættes ligeledes et øvre loft på 350 mia. HUF med hensyn til skadesløsholdelsen for truende retstvister, som Kommissionen anså for at være en foranstaltning, der ikke var gældende anvendelse efter tiltrædelsen [4].
The unilateral declaration by Erste Bank also provides for an overall cap of HUF 350 billion in respect of the indemnity for threatened litigation claims, which the Commission declared to be a measure not applicable after accession [4].
Ifølge aktiekøbsaftalen, som ændret ved Erste Banks ensidige erklæring, gælder følgende vilkår og betingelser i forbindelse med skadesløsholdelsen for ukendte retstvister med hensyn til risikofordelingen mellem sælgeren og køberen: Sælgeren foretager betaling med hensyn til:
According to the share purchase agreement as modified by Erste Bank’s unilateral declaration, the terms and conditions of the indemnities for unknown litigation claims regarding risk allocation between the seller and the buyer are as follows: The seller would make payment in respect of:
90 % af de første 10 mia. HUF af de pågældende samlede bankforpligtelser
90 % of the first HUF 10 billion of the total bank liabilities concerned,
100 % af det beløb, der overstiger 10 mia. HUF, dog højst 200 mia. HUF.
100 % of the excess over HUF 10 billion, not exceeding a total amount of HUF 200 billion.
Sælgerens forpligtelser med hensyn til tilsagnet om skadesløsholdelse for ukendte krav bortfalder fem år efter aktiekøbsaftalens indgåelse med hensyn til tredjemandskrav, hvor følgende gør sig gældende: i) der er ikke indledt retssag eller voldgiftssag, eller ii) der ikke er tale om nogen bankforpligtelse, der er indgået med sælgerens skriftlige godkendelse.
The obligations of the seller in respect of the indemnity undertaking for unknown claims lapse five years after the conclusion of the share purchase agreement in relation to third-party claims in respect of which: (i) no court or arbitration proceedings have been initiated; or (ii) no bank liability established with the seller’s written approval has arisen.
Bilag IV, kapitel 3, til tiltrædelsesakten fastlægger de nærmere bestemmelser for den såkaldte overgangsordning.
Annex IV.3 of the Act of Accession sets out what is known as the interim mechanism procedure.
Heri opstilles de retlige rammer for vurderingen af støtteordninger og individuelle støtteforanstaltninger, der er iværksat i en ny medlemsstat inden tiltrædelsesdatoen og fortsat er gældende efter tiltrædelsen.
This provides a legal framework for the assessment of aid schemes and individual aid measures put into effect in a new Member State before the date of accession and still applicable after accession.
Ifølge bilag IV, kapitel 3, punkt 1, skal følgende støtteordninger og individuel støtte, der er iværksat i en ny medlemsstat inden tiltrædelsesdatoen og fortsat er gældende efter denne dato, ved tiltrædelsen betragtes som eksisterende støtte: a) støtte, der er trådt i kraft inden den 10. december 1994, ii) støtte, der er undersøgt af Kommissionen og opført i tillægget til tiltrædelsestraktaten, og iii) støtte, der er godkendt af Kommissionen i henhold til overgangsordningen.
Annex IV.3(1) states that the following aid schemes and individual aid put into effect in a new Member State before the date of accession and still applicable after that date are to be regarded on accession as existing aid: (a) aid put into effect before 10 December 1994; (ii) aid examined by the Commission and included in the list annexed to the Accession Treaty; and (iii) aid approved by the Commission under the interim mechanism procedure.
Eventuelle foranstaltninger, der fortsat er gældende efter tiltrædelsesdatoen, som udgør statsstøtte og ikke falder ind under en af disse tre kategorier, anses for at være ny støtte ved tiltrædelsen. Kommissionen har dermed fuld beføjelse til at forbyde anvendelsen af disse foranstaltninger og påbyde tilbagesøgning af alle uberettiget udbetalte beløb efter tiltrædelsen.
Any measures still applicable after the date of accession that constitute State aid and do not fall within one of these three categories are deemed to be new aid on accession; the Commission therefore has full powers to prohibit the application of these measures and to order recovery of any sums unlawfully paid after accession.
Denne anvendelse af statsstøttereglerne på fremtidige virkninger af foranstaltninger, der fortsat er gældende efter tiltrædelsen, fører ikke til nogen anvendelse af Fællesskabets statsstøtteregler med tilbagevirkende kraft og er under alle omstændigheder nedfældet i tiltrædelsesakten.
This application of State aid rules to the future effects of measures still applicable after accession does not entail any retroactive application of the EC State aid rules and is in any event mandated by the Act of Accession.
Det er Kommissionens opfattelse, at for at en foranstaltning kan anses for at være gældende efter tiltrædelsen, skal det påvises, at den kan frembringe en yderligere fordel, der ikke var kendt, eller ikke var fyldestgørende kendt, på tidspunktet for støttens tildeling.
The Commission considers that for a measure to qualify as applicable after accession it must be shown that it is liable to produce an additional benefit that was not known or not precisely known at the time when the aid was granted.
Kommissionens undersøgelsesbeføjelser i henhold til overgangsordningen finder imidlertid ikke anvendelse, når der er tale om støtteforanstaltninger, der endeligt og betingelsesløst er tildelt for et givet beløb forud for tiltrædelsen.
However, the Commission’s power of review under the interim mechanism is inapplicable as regards aid measures definitively and unconditionally granted for a given amount before accession.
I denne henseende er den relevante faktor den bindende retsakt, hvorved de kompetente nationale myndigheder ydede støtten.
In this respect, the relevant factor is the legally binding act by which the competent national authorities granted the aid.
Individuelle foranstaltninger anses for at være gældende efter tiltrædelsen, hvis statens præcise økonomiske eksponering ikke er kendt på den dato, hvor støtten ydes, og fortsat er ukendt på tiltrædelsesdatoen.
Individual measures are considered applicable after accession if the precise economic exposure of the State is not known on the date the aid is granted and still unknown on the date of accession.
Som anført i beslutningen om at indlede proceduren skal følgende betingelser være opfyldt med hensyn til garantier og tilsagnet om skadesløsholdelse, for at en foranstaltning kan anses for ikke længere at være gældende efter tiltrædelsen:
As stated in the decision initiating the procedure, with respect to guarantees and the indemnity undertaking the following conditions have to be met in order for a measure to be considered no longer applicable after accession:
Risiciene er præcist definerede og opstillet i en udtømmende liste, der forbliver endelig fra og med tiltrædelsesdatoen.
the risks are precisely defined and included in an exhaustive list closed by the date of accession;
Der er et øvre loft for de beløb, der skal betales.
there is an overall cap on the amounts payable;
Retstvisten vedrører begivenheder, der allerede var indtruffet på tidspunktet for afgivelsen af tilsagnet om skadesløsholdelse, og ikke fremtidige begivenheder.
the litigation relates to events that had already occurred by the date of the indemnity undertaking and not to any future events.
V. BESLUTNING OM AT INDLEDE DEN FORMELLE UNDERSØGELSESPROCEDURE
V. DECISION TO INITIATE THE FORMAL INVESTIGATION PROCEDURE
På grundlag af de ungarske myndigheders anmeldelse vurderede Kommissionen foranstaltningerne i henhold til Fællesskabets statsstøtteregler og konkluderede, at størstedelen heraf ikke var omfattet af overgangsordningen.
On the basis of the notification by the Hungarian authorities, the Commission assessed the measures under the EC State aid rules and concluded that the majority of them fell outside the scope of the interim mechanism.
Det skyldtes, at disse foranstaltninger ikke førte til yderligere finansiel eksponering for Ungarn efter tiltrædelsesdatoen og derfor ikke blev anset for at være gældende efter tiltrædelsen [5].
This was because these measures did not entail any further financial exposure of Hungary after the date of accession and did therefore not count as applicable after accession [5].
Den 20. oktober 2004 indledte Kommissionen imidlertid en formel undersøgelsesprocedure vedrørende én af de anmeldte foranstaltninger, dvs. tilsagnet om skadesløsholdelse for ukendte krav.
However, on 20 October 2004 the Commission initiated a formal investigation procedure in respect of one of the notified measures: the indemnity undertaking for unknown claims.
I den pågældende beslutning anførte Kommissionen, at dette tilsagn om skadesløsholdelse er gældende efter tiltrædelsen.
In that decision, the Commission stated that this indemnity undertaking is applicable after accession.
Kommissionen var af den opfattelse, at foranstaltningen kunne udgøre statsstøtte, og nærede alvorlig tvivl om dens forenelighed med fællesmarkedet.
The Commission took the view that the measure could constitute State aid and had serious doubts about its compatibility with the common market.
BEMÆRKNINGER MODTAGET EFTER INDLEDNINGEN AF DEN FORMELLE UNDERSØGELSESPROCEDURE
COMMENTS RECEIVED AFTER THE INITIATION OF THE FORMAL INVESTIGATION PROCEDURE
Bemærkninger fra Ungarn
Comments by Hungary
De ungarske myndigheder er af den opfattelse, at tilsagnet om skadesløsholdelse for ukendte krav udgør en foranstaltning (og ikke støtte), der ikke er gældende efter tiltrædelsen.
The Hungarian authorities take the view that the indemnity undertaking for unknown claims constitutes a measure (rather than aid) that is not applicable after accession.