natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Fastlæggelse af rammebestemmelserne for ulovlig støtte
Identifying the guidelines applicable to the unlawful aid
I henhold til Kommissionens meddelelse om fastlæggelse af reglerne for vurdering af ulovlig statsstøtte [19] skal al ulovlig støtte, jf. artikel 1, litra f), i forordning (EF) nr. 659/1999, undersøges efter de regler og rammebestemmelser, der var gældende på tidspunktet for støttens tildeling.
In accordance with the Commission notice on the determination of the applicable rules for the assessment of unlawful State aid [19], all unlawful aid under Article 1(f) of Regulation (EC) No 659/1999 must be examined in accordance with the texts in force at the time when the aid was granted.
Således skal den støtte, der blev tildelt mellem den 1. januar 2000 og 31. december 2002 (den dato, hvor støtten ophørte), undersøges på baggrund af reglerne i rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren [20].
Thus, the aid paid between 1 January 2000 and 31 December 2002 (date on which the aid payments ceased) must be examined in the light of the rules set out in the guidelines for State aid in the agriculture sector [20].
Derimod skal enhver støtte, der er bevilget før denne dato, vurderes på baggrund af de bestemmelser og den praksis, der var gældende før 1. januar 2000.
However, any aid granted before this date must be assessed in the light of the measures and practice applicable before 1 January 2000.
Støttens uforenelighed
Incompatibility of the aid
Ifølge Kommissionens oplysninger indeholdt »salgsfremmeplanerne« foranstaltninger, der havde til formål at imødegå kriser som følge af overforsyning med franske produkter på det fælles marked, navnlig gennem subsidiering af salgspriserne, støtte til oplagring eller destruktion af en del af høsten samt økonomiske incitamenter til forarbejdning af friske produkter.
According to the information available to the Commission, the ‘contingency plans’ provided for measures intended to deal with crises caused by a surplus of French products on the Community market, in particular by subsidising selling prices and providing subsidies for the storage or destruction of part of the harvest and financial incentives to process fresh products.
På markederne uden for EU skal eksportsubsidier ligeledes have bidraget til afsætningen af franske overskudsvarer og kunne styrke operatørernes konkurrenceposition.
On markets outside the European Union, export subsidies would also have helped to dispose of surplus French products and could have strengthened the operators’ competitive position.
Denne støtte ser ud til at være blevet tildelt på grundlag af pris og produceret mængde.
This aid seems to have been provided on the basis of prices and the quantity produced.
Disse former for støtte er hverken forudsat i ovennævnte rammebestemmelser eller i andre fællesskabsregler på området.
This aid is neither provided for by the abovementioned guidelines nor by any other Community rules on the subject.
De udgør en åbenbar driftsstøtte, der havde til formål at fremme afsætningen af franske varer ved at manipulere salgsprisen eller udbuddet på markederne.
It clearly constitutes operating aid which was aimed at facilitating the sales of French products by manipulating the sales price or the quantities available on the markets.
Sådanne interventioner er strengt forbudt i henhold til fællesskabsreglerne for statsstøtte.
Interventions of this nature are strictly forbidden by Community legislation on State aid.
Det bør, således som Domstolen og Retten i Første Instans har fastslået, erindres, at driftsstøtte, dvs. støtte, der har til formål at fritage virksomheder for omkostninger, som de normalt skulle dække i den almindelige drift og de normale aktiviteter, i princippet fordrejer konkurrencen i det omfang, hvor de dels ikke fremmer »udviklingen« af en erhvervsgren, dels giver støttemodtageren en kunstig økonomisk støtte, der varigt fordrejer konkurrencen og påvirker samhandelen på en måde, der strider mod den fælles interesse [21].
It should be recalled that, as the Court of Justice and the Court of First Instance have ruled, operating aid, i.e. aid aimed at relieving undertakings of costs that they would normally incur in the ordinary management of their activities, in principle distorted competition to the extent that, for one part, it did not facilitate the ‘development’ of any economic sector and, for the other part, it gave the beneficiary artificial financial support causing an ongoing distortion of competition and affecting trade in a manner contrary to the common interest [21].
Især er landbrugsmarkederne i EU udtømmende reguleret gennem fælles markedsordninger.
In particular, the agriculture markets in the European Union are thoroughly regulated through common market organisations (CMO).
De fælles markedsordninger har bl.a. til formål at sikre en loyal konkurrence mellem operatørerne i den berørte branche inden for Den Europæiske Union.
One of the CMO’s tasks is to ensure fair competition between the operators of the sector concerned within the European Union.
Foranstaltninger til støtte for markedet som dem, der blev indført og finansieret af Frankrig på grundlag af priser og producerede mængder, strider imod formålene med den fælles markedsordning for frugt og grøntsager og kan gribe alvorligt forstyrrende ind i dens drift.
Market support measures such as those introduced and financed by France, based on the prices and quantities produced, are contrary to the aims of the fruit and vegetable CMO, and likely to seriously disturb its operation.
Den berørte fælles markedsordning i det foreliggende tilfælde var den fælles markedsordning for frugt og grøntsager i overensstemmelse med forordning (EØF) nr. 1035/72 og (EF) nr. 2200/96 for perioden 1992-2002.
In the case in the question, the CMO concerned was the fruit and vegetables CMO, based, for the 1992-2002 period, respectively on Regulations (EEC) No 1035/72 and (EC) No 2200/96.
Som Domstolen har understreget mange gange [22], indebærer ethvert indgreb i markedsmekanismerne fra en medlemsstat — ud over de indgreb, som særligt er hjemlet i en fællesskabsforordning — en risiko for at hindre de fælles markedsordningers funktion og skabe uberettigede fordele for visse økonomiske grupper i Fællesskabet.
As the Court of Justice has repeatedly pointed out [22], any intervention by a Member State in the market mechanisms, excluding those specifically provided for by a Community regulation, risks interfering with the operation of the common market organisations and giving unfair advantages to certain economic groups in the Community.
Især har Domstolen i sin seneste retspraksis [23] endnu en gang bemærket, at medlemsstaterne på områder, hvor der gælder en fælles markedsordning — og så meget desto mere, når denne ordning hviler på et fælles prissystem — ikke længere ensidigt må udstede nationale regler, der griber ind i den prisdannelsesmekanisme, som på samme produktionstrin er fastsat i den fælles ordning.
In particular, in its most recent ruling [23], the Court again pointed out that in a sector covered by a common organisation, a fortiori where that organisation is based on a common pricing system, Member States can no longer take action, through national provisions taken unilaterally, affecting the machinery of price formation at the production and marketing stages established under the common organisation.
Det skal bemærkes, at de nationale prisstøttemekanismer som dem, der er tale om i den foreliggende sag, undergraver den fælles prisordning og mere generelt formålet med de mekanismer, der er indført ved fællesskabsforordningerne om den fælles markedsordning, selv når de har til formål at fremme afsætningen af nationale varer på tredjelandes markeder.
It should be noted that the national mechanisms for aid for prices such as those in question in this case compromise the common pricing system and more generally the finality of mechanisms established by Community regulations on the common organisation of markets, even if their aim was to facilitate the sales of national products on the markets of non-EU countries.
Disse forordninger medtager nemlig også afsætningen af fællesskabsvarer på tredjelandes markeder og harmoniserer i den forbindelse konkurrencevilkårene mellem fællesskabsproducenterne.
In fact, these regulations also affect the sales of Community products on the markets of non-EU countries and thus harmonise conditions of competition between Community producers.
I lyset af ovennævnte betragtninger konkluderer Kommissionen, at de beskrevne støtteforanstaltninger ikke kan omfattes af nogen undtagelse i traktaten, idet de fordrejer konkurrencen og ikke er begrundet i hensyn til den fælles interesse.
In light of the considerations set out above, the Commission concludes that the aid measures described cannot benefit from any derogation provided for by the Treaty, in that they distort competition and are not justified with regard to the common interest.
FORSLAG TIL BESLUTNING
CONCLUSION
Den statsstøtte, Frankrig har gennemført i form af »salgsfremme« til fordel for franske producenter af frugt og grøntsager i årene mellem 1992 og 2002, er uforenelige med det fælles marked.
The State aid provided by France in the form of ‘contingency plans’ for French fruit and vegetable producers between 1992 and 2002 is incompatible with the common market.
Er den ulovlige støtte uforenelig med fællesmarkedet, bestemmer Kommissionen i henhold til artikel 14, stk. 1, i forordning (EF) nr. 659/1999, at den pågældende medlemsstat skal træffe alle nødvendige foranstaltninger til at kræve støtten tilbagebetalt fra støttemodtageren.
Where unlawful aid is incompatible with the common market, Article 14(1) of Regulation (EC) No 659/1999 provides that the Commission must decide that the Member State concerned take all necessary measures to recover the aid from the beneficiary.
TILBAGEBETALINGSPROCEDURE
RECOVERY PROCEDURE
Som anført i betragtning 64 er Kommissionens beføjelser til at kræve tilbagebetaling af støtten ifølge artikel 15 i forordning (EF) nr. 659/1999 begrænset af en forældelsesfrist på ti år.
As indicated in Article 15(64) of the Procedural Regulation (EC) No 659/1999, the powers of the Commission to recover aid shall be subject to a limitation period of 10 years (the so-called ‘prescription period’).
Forældelsesfristen løber fra det tidspunkt, den ulovlige støtte tildeles støttemodtageren enten som individuel støtte eller i henhold til en støtteordning.
The limitation period shall begin on the day on which the unlawful aid is awarded to the beneficiary either as individual aid or as aid under an aid scheme.
Men enhver ulovlig støtteforanstaltning, der træffes af Kommissionen eller af en medlemsstat på anmodning af Kommissionen, afbryder forældelsesfristen, idet fristen begynder forfra efter hver afbrydelse.
However, any action taken by the Commission or by a Member State, acting at the request of the Commission, with regard to the unlawful aid shall interrupt the limitation period. Each interruption shall start time running afresh.
Da Kommissionens første aktion fandt sted den 31. juli 2002, kan Kommissionen ikke gå længere tilbage med henblik på tilbagebetaling i den foreliggende sag end den 31. juli 1992.
Given that the Commission took its first action on 31 July 2002, in the case in question the Commission may not recover any aid which predates 31 July 1992.
Tilbagebetalingsrenter for statsstøtte, der er kendt uforenelig med fællesmarkedet samt reglerne for anvendelse af disse renter, er anført i kapitel V i Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004 af 21. april 2004 om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 [24], som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 271/2008 [25].
The interest rates applicable for recovering the aid deemed incompatible and the rules governing these rates are set out in Chapter V of Commission Regulation (EC) No 794/2004 of 21 April 2004 implementing Council Regulation (EC) No 659/1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty [24], as amended by Commission Regulation (EC) No 271/2008 [25].
Støtten skal tilbagebetales i overensstemmelse med gældende procedurer i den franske lovgivning, forudsat at disse giver mulighed for omgående og effektiv gennemførelse af beslutningen.
The aid shall be recovered in accordance with the procedures under French law, provided these allow the immediate and effective implementation of this Decision.
Støtten skal tilbagesøges hos støttemodtagerne.
The aid shall be recovered from the beneficiaries of the aid.
Som ovenfor anført er de endelige støttemodtagere i princippet de producenter og medlemmer af de brancheorganisationer, der har deltaget i »salgsfremmeplanerne«.
As mentioned above, the final beneficiaries of the aid are, in principle, the producers belonging to professional organisations who participated in the contingency plans.
I særlige tilfælde er det imidlertid muligt, at producentorganisationen ikke har overført støtten til dem.
However, in exceptional cases, it may be possible that the aid had not been transferred to them by the producer organisations.
Tilbagesøgningen af støtten skal derfor foretages hos producenterne, undtagen når medlemsstaten kan påvise, at støtten ikke er blevet overført til dem af producentorganisationen, hvilket betyder, at tilbagesøgningen skal foretages hos denne.
Thus, the aid should be recovered from the producers, unless the Member State can show that the aid was not transferred by the producer organisation, in which case the aid shall be recovered from the producer organisation.
Hvad angår støttens størrelse, fremgår det af retspraksis, at Kommissionen ikke er forpligtet til nøjagtigt at vurdere størrelsen af den støtte, der skal tilbagebetales [26].
As regards the quantification of the aid, it follows from the case-law that the Commission is not obliged to quantify the exact amount of aid to be recovered [26].
I den foreliggende sag følger det af selve arten af de foranstaltninger, der er truffet i forbindelse med »salgsfremmeplanerne« (jf. betragtning 17 ff. i nærværende beslutning), at de havde til formål at gøre det muligt for producenterne at få en salgspris (eller godtgørelse i forbindelse med salget), der oversteg de faktiske omkostninger for køberen af varen.
In this case, it is clear from the very nature of the actions undertaken in the context of the ‘contingency plans’ (see in particular paragraphs 17 and following of this Decision) that in essence they consisted of allowing producers to benefit from a sales price (or sales-related payment) higher than the actual cost paid by the buyer of the goods.
Det tilbagebetalingspligtige beløb er således lig med forskellen mellem disse to beløb.
The amount of the reduction shall thus be the difference between those two amounts.
Ved støtte til destruktion af en del af høsten er det tilbagebetalingspligtige beløb hele det beløb, der er udbetalt til gengæld for destruktionen.
In the case of aid for destroying a part of the harvest, the amount to be covered shall be all the sums paid in exchange for this destruction.
I visse tilfælde, især i det særlige tilfælde af foranstaltninger til midlertidig vareoplagring, kan de gennemførte foranstaltninger ligeledes bestå i at fritage støttemodtagerne fra de omkostninger, de normalt ville skulle have betalt (bl.a. oplagringsudgifter).
In certain cases, in particular in the specific cases of measures for the temporary storage of products, the measures taken could also have consisted of relieving the beneficiaries of costs which they would normally have incurred (notably storage costs).
Støttebeløbet svarer i så fald til de udgifter, støttemodtagerne er blevet fritaget for.
The amount of aid thus corresponds to the costs of which the beneficiaries of the aid were relieved.
Det påhviler Frankrig inden for rammerne af sine fællesskabsretlige forpligtelser at foretage tilbagesøgning af de pågældende beløb.
It is for France, pursuant to its Community obligations, to proceed to recover the sums in question.
Såfremt Frankrig ved tilbagesøgningen støder på uforudsete vanskeligheder, kan Frankrig forelægge disse for Kommissionen til vurdering.
In the event that France encounters unforeseen difficulties in this recovery, it may submit these problems for consideration by the Commission.
I så fald skal Kommissionen og medlemsstaten i overensstemmelse med pligten til loyalt samarbejde, der bl.a. er fastsat i artikel 10 EF, efter bedste evne samarbejde med henblik på at overvinde vanskelighederne, idet traktatens bestemmelser fuldt ud skal overholdes, særligt bestemmelserne om støtte —
In such a case, the Commission and the Member State must, in accordance with the duty of genuine cooperation, as expressed, inter alia, in Article 10 EC, work together in good faith with a view to overcoming the difficulties whilst fully observing the Treaty provisions, in particular the provisions on aid,
Den statsstøtte, der er tildelt frugt- og grøntsagsproducenter inden for rammerne af »salgsfremmeplanerne«, som Frankrig ulovligt har gennemført under overtrædelse af traktatens artikel 83, stk. 3, i årene mellem 1992 og 2002, er uforenelig med det fælles marked.
The State aid paid under the ‘contingency plans’ for French fruit and vegetable producers which France unlawfully put into effect between 1992 and 2002 in breach of Article 83(3) of the Treaty is incompatible with the common market.
Frankrig træffer de nødvendige foranstaltninger for at tilbagesøge den i artikel 1 omhandlede ulovlige støtte.
France shall take all necessary measures to recover the incompatible aid referred to in Article 1 from its beneficiaries.
Renten beregnes som rentes rente i overensstemmelse med kapitel V i Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004.
The interest shall be calculated on a compound basis in accordance with Chapter V of Regulation (EC) No 794/2004.
Tilbagesøgningen skal ske uden ophold og i overensstemmelse med national lovgivning, hvis denne giver mulighed for at efterkomme beslutningen hurtigt og effektivt.
Recovery shall be effected without delay and in accordance with the procedures of national law provided that they allow the immediate and effective execution of this Decision.
Frankrig efterkommer denne beslutning senest fire måneder efter meddelelsen deraf.
France shall ensure that this Decision is implemented within four months of its notification.
Senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning forelægger Frankrig Kommissionen følgende oplysninger:
Within two months from notification of this Decision, France shall submit the following information to the Commission:
listen over de støttemodtagere, der har modtaget støtte i henhold til den i artikel 1 omhandlede støtteordning, og det samlede støttebeløb, som hver enkelt af dem har modtaget
the list of beneficiaries that have received aid under the scheme referred to in Article 1 and the total amount received by each of them;
det samlede beløb (hovedstol plus renter), som støttemodtagerne skal tilbagebetale
the total amount (principal and recovery interest) to be recovered from the beneficiaries;
Frankrig holder Kommissionen underrettet om udviklingen i de foranstaltninger, der på nationalt plan træffes for at efterkomme denne beslutning, indtil den i artikel 1 omhandlede støtte er fuldt tilbagebetalt.
France shall keep the Commission informed of the progress of the national measures taken to implement this Decision until recovery of the aid referred to in Article 1 has been completed.
Efter udløbet af den i stk. 1 omhandlede frist på to måneder forelægger Frankrig på Kommissionens anmodning en redegørelse over, hvilke foranstaltninger landet har planlagt eller allerede vedtaget for at efterkomme denne beslutning.
After the two-month period provided for in paragraph 1, France shall submit, on request from the Commission, a report on the measures already taken and planned to comply with this Decision.
Redegørelsen skal også indeholde nærmere oplysninger om, hvor store beløb og renter der allerede er opkrævet hos støttemodtagerne.
This report shall also provide detailed information concerning the amounts of aid and recovery interest already recovered from the beneficiaries.
EUT C 233 af 22.9.2005, s. 21.
OJ C 233, 22.9.2005, p. 21.
Bl.a. lov af 6.10.1982 og siden lov nr. 2001-6 af 4.1.2001.
Notably the law of 6 October 1982 and the law No 2001-6 of 4 January 2001.
Lov nr. 99-574 af 9.7.1999, art. 59 III, IV (JORF af 10.7.1999).
Law No 99-574 of 9 July 1999, Article 59 III, IV (French Official Journal of 10.7.1999).
Dekret nr. 90-879 af 28.9.1990, art. 4 (JORF af 30.9.1990).
Decree No 90-879 of 28 September 1990, Article 4 (French Official Journal of 30.9.1990).
Referat af mødet i frugt og grøntsager den 11.4.2001, dele af citat fra landbrugsministeren, bilag nr. 19.
Minutes of the Fruit and Vegetables meeting of 11 April 2001, notes from the Ministry of Agriculture, Annex No 19.
Referat fra generalforsamlingen i producentorganisationen for ferskner den 31.8.2000 i Nîmes, bilag nr. 20.
Minutes of the General Assembly of the Fisheries OP of 31 August 2000 in Nimes, Annex No 20.
I denne oversigt er medtaget den berigtigelse, de franske myndigheder indsendte i brev af 28.12.2005.
This table takes account of the correction sent by the French authorities by letter of 28 December 2005.
EFT L 118 af 20.5.1972, s. 1.
OJ L 118, 20.5.1972, p. 1.
Domstolens dom af 21.3.1991, Italien mod Kommissionen (sag C-303/88, Sml. 1991 I, s. 1433), præmis 57.
Judgment of the Court of 21 March 1991, Italy v Commission (Case C-303/88, ECR 1991, p. I-1433), paragraph 57.
Domstolens dom af 17.9.1980, Philip Morris mod Kommissionen (sag 730/79, Sml. 1980, s. 2671), præmis 11 og 12.
Judgment of the Court of 17 September 1980, Philip Morris/Commission, (Case 730/79, ECR 1980, p. 2671), paragraphs 11 and 12.
F.eks. beløb samhandlen med grøntsager inden for Fællesskabet sig i 2000 til 6727000 tons og med frugt til 5609000 tons.
For example, in 2000 intra-Community trade in vegetables amounted to 6727000 tonnes and trade in fruit to 5609000 tonnes.
Frankrig har altid været blandt de største frugt- og grøntsagsproducerende lande i EU med en produktion på 3681000 tons frugt og 7989000 tons grøntsager i 2000.
France has always been one of the EU’s biggest producers of fruit and vegetables, producing 3681000 tonnes of fruit and 7989000 tonnes of vegetables in 2000.
Domstolens dom af 21.3.1990, Belgien mod Kommissionen (sag C-142/87, Sml. 1987, s. 2589), præmis 35, sml. 1987, s. 2589.
Judgment of the Court of 21 March 1990, Belgium v Commission (Cases C-142/87, ECR 1987, p. 2589), paragraph 35, ECR 1987, p. 2589.
Domstolens dom af 21.3.1991, Italien mod Kommissionen (sag C-303/88, Sml. I-1433), præmis 11.
Judgment of the Court of 21 March 1991, Italy v Commission (C-303/88, ECR I-1433), paragraph 11.
Domstolens dom af 22.3.1977, Steinike & Weinlig (sag 78/76, Sml. 1977, s. 595) og Domstolens dom af 11.11.1987 (sag 259/85, Frankrig mod Kommissionen, Sml. 1987, s. 4393), præmis 23.
Judgment of the Court of 22 March 1977, Steinike & Weinlig (78/76, ECR 1977, p. 595) and judgment of the Court of 11 November 1987 (259/85, France/Commission, ECR 1987, p. 4393), paragraph 23.
Domstolens dom af 15.7.2004, Pearle m.fl.
Judgment of the Court of 15 July 2004, Pearle e.a.
(sag C-345/02, Sml. 2004 I, s. 7139).
(Case C-345/02, ECR 2004, p. I-7139).
Den omtvistede foranstaltning var en reklamekampagne for optikervirksomheder, der udelukkende var finansieret ved »obligatoriske formålsbestemte afgifter«, som blev afkrævet virksomhederne i sektoren.
The disputed measure was a publicity campaign for the optical sector, financed entirely by a ‘compulsory contribution’ levied on the companies in the sector.
Rettens dom af 20.9.2007, Salvat Père & Fils m.fl. mod Kommissionen (sag T-136/05, Sml. II, s. 4063).
Judgment of the Court of 20 September 2007, Salvat Père & Fils e.a./Commission (T-136/05, ECR p. II-4063).
Rettens dom af 8.6.1995, Siemens mod Kommissionen (sag T-459/93, Sml. II, s 1675), præmis 48 og 77.
See judgment of the Court of 8 June 1995, Siemens v Commission (Case T-459/93, ECR II-1675), paragraphs 48 and 77.