natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For førere i gruppe 1 kan udstedelse af kørekort overvejes i »ganske særlige tilfælde«, hvor normen for synsfelt eller synsstyrke ikke kan overholdes; i sådanne tilfælde skal føreren undersøges af en kompetent lægelig myndighed for at påvise, at der ikke foreligger andre nedsættelser af synsfunktionen på grund af bl.a. blænding, kontrastfølsomhed og synsevne i tusmørke.
For group 1 drivers, licensing may be considered in “exceptional cases” where the visual field standard or visual acuity standard cannot be met; in such cases the driver should undergo examination by a competent medical authority to demonstrate that there is no other impairment of visual function, including glare, contrast sensitivity and twilight vision.
Føreren eller ansøgeren skal også aflægge en af en kompetent myndighed tilrettelagt praktisk prøve med et positivt resultat.
The driver or applicant should also be subject to a positive practical test conducted by a competent authority.
Desuden skal synsfeltet i det horisontale plan være mindst 120°, synsvinklen skal være mindst 50° til venstre og højre og 20° i op- og nedadgående retning.
Moreover, the horizontal visual field should be at least 120 degrees, the extension should be at least 50 degrees left and right and 20 degrees up and down.
Der må ikke være nogen fejl inden for en radius af 20° fra det centrale synsfelt.
No defects should be present within a radius of the central 20 degrees.
Den, der ansøger om udstedelse eller fornyelse af kørekort, og som har totalt funktionelt tab af synsevne på det ene øje, eller som kun bruger det ene øje, f.eks. i tilfælde af dobbeltsyn, skal have en synsstyrke på mindst 0,5, eventuelt med korrigerende linser.
Applicants for a driving licence, or for the renewal of such a licence, who have total functional loss of vision in one eye or who use only one eye (e.g. in the case of diplopia) must have a visual acuity of at least 0,5, with corrective lenses if necessary.
Den kompetente lægelige myndighed skal attestere, at dette monokulære syn har eksisteret så længe, at vedkommende har vænnet sig til det, samt at synsfeltet på dette øje er i overensstemmelse med kravet i punkt 6.1.
The competent medical authority must certify that this condition of monocular vision has existed for a sufficiently long time to allow adaptation and that the field of vision in this eye meets the requirement laid down in paragraph 6.1.
Et nyligt konstateret tilfælde af dobbeltsyn eller tab af synsevne på det ene øje bør efterfølges af en hensigtsmæssig periode (f.eks. seks måneder), hvor kørsel ikke er tilladt.
After any recently developed diplopia or after the loss of vision in one eye, there should be an appropriate adaptation period (for example six months), during which driving is not allowed.
Efter denne periode vil kørsel kun være tilladt, hvis synseksperter og køresagkyndige afgiver positiv udtalelse.
After this period, driving is only allowed following a favourable opinion from vision and driving experts.
Den, der ansøger om udstedelse eller fornyelse af kørekort, skal, eventuelt med korrigerende linser, have en synsstyrke på mindst 0,8 på det bedste øje og mindst 0,1 på det dårligste øje.
Applicants for a driving licence or for the renewal of such a licence shall have a visual acuity, with corrective lenses if necessary, of at least 0,8 in the better eye and at least 0,1 in the worse eye.
Hvis der anvendes korrigerende linser for at opnå værdier på 0,8 og 0,1, skal den mindst krævede synsstyrke (0,8 og 0,1) være opnået ved hjælp af brilleglas, hvis styrke ikke må overstige plus otte dioptrier, eller ved hjælp af kontaktlinser.
If corrective lenses are used to attain the values of 0,8 and 0,1, the minimum acuity (0,8 and 0,1) must be achieved either by correction by means of glasses with a power not exceeding plus eight dioptres, or with the aid of contact lenses.
Desuden skal synsfeltet i det horisontale plan på begge øjne være mindst 160°, synsvinklen skal være mindst 70° til venstre og højre og 30° i op- og nedadgående retning.
Moreover, the horizontal visual field with both eyes should be at least 160 degrees, the extension should be at least 70 degrees left and right and 30 degrees up and down.
Der må ikke være nogen fejl inden for en radius af 30° fra det centrale synsfelt.
No defects should be present within a radius of the central 30 degrees.
Kørekort må hverken udstedes til eller fornyes for ansøgere og førere, der lider af nedsat følsomhed over for kontraster eller af dobbeltsyn.
Driving licences shall not be issued to or renewed for applicants or drivers suffering from impaired contrast sensitivity or from diplopia.
Et alvorligt tab af synsevne på det ene øje bør efterfølges af en hensigtsmæssig periode (f.eks. seks måneder), hvor kørsel ikke er tilladt.
After a substantial loss of vision in one eye, there should be an appropriate adaptation period (for example six months) during which the subject is not allowed to drive.
Efter denne periode vil kørsel kun være tilladt, hvis synseksperter og køresagkyndige afgiver positiv udtalelse.«
After this period, driving is only allowed after a favourable opinion from vision and driving experts.’;
Punkt 10 affattes således:
point 10 is replaced by the following:
»SUKKERSYGE
‘DIABETES MELLITUS
I de følgende afsnit defineres alvorlig hypoglykæmi som en tilstand, der kræver assistance fra en anden person, og en recidiverende hypoglykæmi defineres som et andet alvorligt tilfælde af hypoglykæmi inden for en periode på 12 måneder.
In the following paragraphs, a severe hypoglycaemia means that the assistance of another person is needed and a recurrent hypoglycaemia is defined as a second severe hypoglycaemia during a period of 12 months.
Kørekort kan udstedes til eller fornyes for ansøgere og førere med sukkersyge.
Driving licences may be issued to, or renewed for, applicants or drivers who have diabetes mellitus.
Når disse personer behandles med medicin, bør de underkastes en autoriseret lægelig vurdering og regelmæssige lægeundersøgelser, afpasset efter hvert enkelt tilfælde, og med højst fem års mellemrum.
When treated with medication, they should be subject to authorised medical opinion and regular medical review, appropriate to each case, but the interval should not exceed five years.
Kørekort må ikke udstedes til eller fornyes for ansøgere eller førere, der lider af recidiverende alvorlig hypoglykæmi og/eller nedsat erkendelse af tilstanden.
Driving licences shall not be issued to, nor renewed for, applicants or drivers who have recurrent severe hypoglycaemia or/and impaired awareness of hypoglycaemia.
En fører, der lider af sukkersyge, skal påvise, at vedkommende forstår risikoen i forbindelse med hypoglykæmi og er i stand til at kontrollere sygdommen på en tilfredsstillende måde.
A driver with diabetes should demonstrate an understanding of the risk of hypoglycaemia and adequate control of the condition.
Det bør overvejes, om der skal udstedes/fornyes kørekort for førere i gruppe 2 med sukkersyge.
Consideration may be given to the issuing/renewal of group 2 licences to drivers with diabetes mellitus.
Når disse personer behandles med medicin, der medfører risiko for fremkaldelse af hypoglykæmi (f.eks. insulin og visse tabletter), gælder følgende kriterier:
When treated with medication which carries a risk of inducing hypoglycaemia (that is, with insulin, and some tablets), the following criteria should apply:
der må ikke have været tilfælde af hypoglykæmi inden for de seneste 12 måneder
no severe hypoglycaemic events have occurred in the previous 12 months,
føreren skal være fuldt bevidst om tilstedeværelsen af hypoglykæmi
the driver has full hypoglycaemic awareness,
føreren skal påvise, at vedkommende er i stand til at kontrollere sygdommen ved regelmæssige målinger af blodsukkerniveauet, mindst to gange om dagen og på tidspunkter, hvor vedkommende skal køre
the driver must show adequate control of the condition by regular blood glucose monitoring, at least twice daily and at times relevant to driving,
føreren skal påvise, at vedkommende forstår risikoen i forbindelse med hypoglykæmi
the driver must demonstrate an understanding of the risks of hypoglycaemia,
der må ikke være andre komplikationer i forbindelse med sukkersygen, som kan medføre køreforbud.
there are no other debarring complications of diabetes.
I disse tilfælde bør udstedelse af kørekort desuden være betinget af en udtalelse fra en kompetent lægelig myndighed og regelmæssige lægeundersøgelser, som foretages med højst tre års mellemrum.
Moreover, in these cases, such licences should be issued subject to the opinion of a competent medical authority and to regular medical review, undertaken at intervals of not more than three years.
Et alvorligt tilfælde af hypoglykæmi, selv i vågen tilstand, der ikke har forbindelse med kørsel, bør indberettes og give anledning til ny vurdering af køretilladelsen.«
A severe hypoglycaemic event during waking hours, even unrelated to driving, should be reported and should give rise to a reassessment of the licensing status.’;
»EPILEPSI
‘EPILEPSY
Epilepsi defineres som en tilstand, hvor en person har haft to eller flere epileptiske anfald inden for et tidsrum på under fem år.
Epilepsy is defined as having had two or more epileptic seizures, less than five years apart.
Et provokeret epileptisk anfald defineres som et anfald, der skyldes en kendt årsag, som kan undgås.
A provoked epileptic seizure is defined as a seizure which has a recognisable causative factor that is avoidable.
Personer, der har haft et første eller et enkeltstående anfald eller tab af bevidsthed, bør rådes til at undlade kørsel.
A person who has an initial or isolated seizure or loss of consciousness should be advised not to drive.
Der kræves en specialisterklæring med angivelse af kørselsforbuddets varighed og arten af påkrævet opfølgning.
A specialist report is required, stating the period of driving prohibition and the requested follow-up.
Det er særdeles vigtigt, at personens specifikke epilepsisyndrom og anfaldstype identificeres, således at der kan foretages en korrekt vurdering af kørselssikkerheden (herunder risikoen for yderligere anfald) og iværksættes en hensigtsmæssig terapi.
It is extremely important that the person’s specific epilepsy syndrome and seizure type are identified so that a proper evaluation of the person’s driving safety can be undertaken (including the risk of further seizures) and the appropriate therapy instituted.
Dette bør overlades til en neurolog.
This should be done by a neurologist.
Udstedelse af kørekort til førere i gruppe 1 med epilepsi bør underkastes en løbende vurdering, indtil de har været anfaldsfri i mindst fem år.
Drivers assessed under group 1 with epilepsy should be under licence review until they have been seizure-free for at least five years.
Hvis en person lider af epilepsi, er kriterierne for udstedelse af et ubetinget kørekort ikke opfyldt.
If the person has epilepsy, the criteria for an unconditional licence are not met.
Den kørekortudstedende myndighed bør underrettes herom.
Notification should be given to the licensing authority.
Provokerede epileptiske anfald: ansøgere, der har haft et provokeret epileptisk anfald som følge af en kendt provokerende faktor, som sandsynligvis ikke vil opstå under kørsel, kan på individuel basis erklæres egnede til at køre på grundlag af en neurologisk udtalelse (vurderingen bør om nødvendigt foretages i overensstemmelse med andre relevante bestemmelser i bilag III (f.eks. om indtagelse af alkohol eller andre ledsagesygdomme).
Provoked epileptic seizure: the applicant who has had a provoked epileptic seizure because of a recognisable provoking factor that is unlikely to recur at the wheel can be declared able to drive on an individual basis, subject to neurological opinion (the assessment should be, if appropriate, in accordance with other relevant sections of Annex III (e.g. in the case of alcohol or other co-morbidity).
Første eller enkeltstående uprovokerede anfald: ansøgere, der har haft et første eller enkeltstående epileptisk anfald, kan erklæres egnede til at køre efter en anfaldsfri periode på seks måneder på grundlag af en lægelig vurdering.
First or single unprovoked seizure: the applicant who has had a first unprovoked epileptic seizure can be declared able to drive after a period of six months without seizures, if there has been an appropriate medical assessment.
Nationale myndigheder kan tillade førere med gode prognoseindikatorer at køre tidligere.
National authorities may allow drivers with recognised good prognostic indicators to drive sooner.
Tab af bevidsthed i andre tilfælde: tab af bevidsthed bør vurderes på grundlag af risikoen for gentagelse under kørsel.
Other loss of consciousness: the loss of consciousness should be assessed according to the risk of recurrence while driving.
Epilepsi: førere kan erklæres egnede til at køre efter ét år uden yderligere anfald.
Epilepsy: drivers or applicants can be declared fit to drive after a one-year period free of further seizures.
Anfald udelukkende i sovende tilstand: ansøgere eller førere, der kun har haft anfald i sovende tilstand, kan erklæres egnede til at køre, når dette anfaldsmønster er blevet bekræftet over en periode, der ikke må være kortere end den anfaldsfrie periode, som gælder epilepsi.
Seizures exclusively in sleep: the applicant or driver who has never had any seizures other than seizures during sleep can be declared fit to drive so long as this pattern has been established for a period which must not be less than the seizure-free period required for epilepsy.
Hvis der forekommer anfald i vågen tilstand, skal der gå ét år uden yderligere anfald, før der kan udstedes kørekort (jf. »Epilepsi«).
If there is an occurrence of attacks/seizure arising while awake, a one-year period free of further event before licensing is required (see “Epilepsy”).
Anfald uden påvirkning af bevidstheden eller evnen til at handle: ansøgere eller førere, der aldrig har haft anfald bortset fra anfald, som beviseligt hverken har påvirket bevidstheden eller medført nedsat funktionel evne, kan erklæres egnede til at køre, når dette anfaldsmønster er blevet bekræftet over en periode, der ikke må være kortere end den anfaldsfrie periode, som gælder epilepsi.
Seizures without influence on consciousness or the ability to act: the applicant or driver who has never had any seizures other than seizures which have been demonstrated exclusively to affect neither consciousness nor cause any functional impairment can be declared fit to drive so long as this pattern has been established for a period which must not be less than the seizure-free period required for epilepsy.
Hvis der forekommer andre anfald af anden art, skal der gå et år uden yderligere anfald, før der kan udstedes kørekort (jf. »Epilepsi«).
If there is an occurrence of any other kind of attacks/seizures a one-year period free of further event before licensing is required (see “Epilepsy”).
Anfald som følge af en lægeordineret ændring eller afslutning af en terapi mod epilepsi: patienten kan rådes til ikke at køre fra det tidspunkt, hvor ændringen indtræder, og herefter i seks måneder efter det tidspunkt, hvor behandlingen afsluttes.
Seizures because of a physician-directed change or reduction of anti-epileptic therapy: the patient may be advised not to drive from the commencement of the period of withdrawal and thereafter for a period of six months after cessation of treatment.
Hvis der forekommer anfald efter en lægeordineret ændring eller fjernelse af medicinering, vil kørsel ikke være tilladt i tre måneder, hvis den tidligere effektive behandling genoptages.
Seizures occurring during physician-advised change or withdrawal of medication require three months off driving if the previously effective treatment is reinstated.
Efter et operativt indgreb til behandling af epilepsi: (jf. »Epilepsi«).
After curative epilepsy surgery: see “Epilepsy”.
Ansøgeren må ikke have modtaget medicin mod epilepsi i den fastsatte anfaldsfri periode.
The applicant should be without anti-epileptic medication for the required period of seizure freedom.
Der skal have været en passende lægelig opfølgning.
An appropriate medical follow-up has been done.
En omfattende neurologisk undersøgelse må ikke have afsløret nogen cerebral patologi, og elektroencefalografi (EEG) må ikke have vist nogen epileptiform aktivitet.
On extensive neurological investigation, no relevant cerebral pathology was established and there is no epileptiform activity on the electroencephalogram (EEG).
Der bør udføres et EEG og foretages en passende neurologisk vurdering efter den akutte periode.
An EEG and an appropriate neurological assessment should be performed after the acute episode.
Provokerede epileptiske anfald: ansøgere, der har haft et provokeret epileptisk anfald som følge af en kendt provokerende faktor, som sandsynligvis ikke vil opstå under kørsel, kan erklæres egnede til at køre på grundlag af en neurologisk udtalelse.
Provoked epileptic seizure: the applicant who has had a provoked epileptic seizure because of a recognisable provoking factor that is unlikely to recur at the wheel can be declared able to drive on an individual basis, subject to neurological opinion.
En person med en strukturel intracerebral læsion, der har øget risiko for anfald, bør ikke få tilladelse til at føre køretøjer i gruppe 2, før risikoen for epilepsi er faldet til mindst 2 % om året.
A person with a structural intra-cerebral lesion who has increased risk of seizures should not be able to drive vehicles of group 2 until the epilepsy risk has fallen to at least 2 % per annum.
Vurderingen bør om nødvendigt foretages i overensstemmelse med andre relevante bestemmelser i bilag III (f.eks. om indtagelse af alkohol).
The assessment should be, if appropriate, in accordance with other relevant sections of Annex III (e.g. in the case of alcohol).
Første eller enkeltstående uprovokerede anfald: ansøgere, der har haft et første uprovokeret epileptisk anfald, kan erklæres egnede til at køre, når der er gået fem år uden yderligere anfald og uden indtagelse af medicin mod epilepsi, hvis der er blevet foretaget en hensigtsmæssig neurologisk undersøgelse.
First or single unprovoked seizure: the applicant who has had a first unprovoked epileptic seizure can be declared able to drive once five years freedom from further seizures has been achieved without the aid of anti-epileptic drugs, if there has been an appropriate neurological assessment.
Risikoen for gentagelse bør være 2 % om året eller mindre.
The risk of recurrence should be 2 % per annum or less.
Epilepsi: der skal være gået ti år uden anfald og uden indtagelse af medicin mod epilepsi.
Epilepsy: 10 years freedom from further seizures shall have been achieved without the aid of anti-epileptic drugs.
Dette gælder også unge med epilepsi.
This also applies in case of “juvenile epilepsy”.
Visse forstyrrelser (f.eks. arteriovenøs misdannelse eller intracerebral blødning) medfører øget risiko for anfald, også selv om der endnu ikke er forekommet anfald.
Certain disorders (e.g. arterio-venous malformation or intra-cerebral haemorrhage) entail an increased risk of seizures, even if seizures have not yet occurred.
I en sådan situation bør en kompetent lægelig myndighed foretage en vurdering; risikoen for anfald bør være højst 2 % om året, før der kan udstedes kørekort.«
In such a situation an assessment should be carried out by a competent medical authority; the risk of having a seizure should be 2 % per annum or less to allow licensing.’
Kommissionens direktiv 2009/113/EF
Commission Directive 2009/113/EC
om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/126/EF om kørekort
amending Directive 2006/126/EC of the European Parliament and of the Council on driving licences
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv nr. 2006/126 af 20. december 2006 om kørekørt [1], særlig artikel 8, og
Having regard to Directive 2006/126/EC of the European Parliament and of the Council of 20 December 2006 on driving licences [1], and in particular Article 8 thereof,
Medlemsstaterne kan fastsætte krav, som er strengere end de europæiske mindstekrav, som er fastsat i bilag III, punkt 5, til direktiv 2006/126/EF.
Member States are allowed to impose standards that are stricter than the minimum European requirements, as laid down in Annex III point 5 to Directive 2006/126/EC.
Da tilstedeværelsen af forskellige krav i forskellige medlemsstater kan påvirke princippet om fri bevægelighed, anmodede Rådet i sin resolution af 26. juni 2000 specifikt om en gennemgang af de medicinske krav til udstedelse af kørekort.
Since the existence of different requirements in different Member States may affect the principle of free movement the Council specifically asked for a review of the medical standards for driver licensing in its resolution of 26 June 2000.
I overensstemmelse med Rådets resolution anbefalede Kommissionen, at der blev gennemført undersøgelser på mellemlang og lang sigt for at tilpasse bilag III til den videnskabelige og tekniske udvikling som fastlagt i artikel 8 i direktiv 2006/126/EF.
In line with this Council resolution, the Commission advised that medium- and long-term work should be undertaken in order to adapt Annex III to scientific and technical progress as laid down in Article 8 of Directive 2006/126/EC.
Disse arbejdsgrupper har udarbejdet rapporter med henblik på at ajourføre de relevante punkter i bilag III til direktiv 2006/126/EF.
These working groups produced reports with a view to updating the relevant points of Annex III to Directive 2006/126/EC.
Direktiv 2006/126/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
Directive 2006/126/EC should therefore be amended accordingly.
Bilag III til direktiv 2006/126/EF ændres som angivet i bilaget.
Annex III to Directive 2006/126/EC is amended as set out in the Annex.
I bilag III til direktiv 2006/126/EF foretages følgende ændringer:
Annex III to Directive 2006/126/EC is amended as follows:
Et nyligt konstateret tilfælde af dobbeltsyn eller tab af synsevne på det ene øje bør efterfølges af en hensigtsmæssig periode (f.eks. seks måneder), hvor kørsel ikke er tilladt.
After any recently developed diplopia or after the loss of vision in one eye, there should be an appropriate adaptation period (for example, six months), during which driving is not allowed.
Ansøgeren må ikke have modtaget medicin mod epilepsi i den fastsatte anfaldsfrie periode.
The applicant should be without anti-epileptic medication for the required period of seizure freedom.
Første eller enkeltstående uprovokerede anfald: ansøgere, der har haft et første uprovokeret epileptisk anfald, kan erklæres egnede til at køre, når der er gået fem år uden yderligere anfald og uden indtagelse af medicin mod epilepsi, hvis der er blevet foretaget en hensigtsmæssig neurologisk undersøgelse.
First or single unprovoked seizure: the applicant who has had a first unprovoked epileptic seizure can be declared able to drive once five years’ freedom from further seizures has been achieved without the aid of anti-epileptic drugs, if there has been an appropriate neurological assessment.
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/114/EF
Directive 2009/114/EC of the European Parliament and of the Council