natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ved testen har den tynde opløsning en koncentration på nul, mens den mere koncentrerede opløsning indeholder polymeren.
In the test, the dilute solution is at zero concentration, whereas the concentrated solution contains the polymer.
Opløsningsmidlets bevægelse gennem membranen giver en trykforskel, der afhænger af polymerens koncentration og molekylvægt (1) (3) (4).
The effect of drawing solvent through the membrane causes a pressure differential that is dependent on the concentration and the molecular weight of the polymer (1) (3) (4).
Anvendelsesområde: Mn < 20000-200000.
Applicability, Mn between 20000 - 200000.
Vapour Phase Osmometry
Vapour phase osmometry
Gasfaseosmometri består i at sammenligne fordampningshastigheden i en ren opløsningsmiddelaerosol med mindst tre aerosoler, der indeholder den pågældende polymer i forskellige koncentrationer (1) (5) (6).
involves comparison of the rate of evaporation of a pure solvent aerosol to at least three aerosols containing the polymer at different concentrations (1)(2)(4).
Endegruppeanalyse
End-group analysis
For at kunne bruge denne metode skal man have kendskab både til polymerens overordnede struktur og til kædetermineringsgruppernes karakter (endegrupperne skal kunne skelnes fra hovedskelettet ved f.eks. NMR eller titrering/derivatisering).
To use this method, knowledge of both the overall structure of the polymer and the nature of the chain terminating end groups is needed (which must be distinguishable from the main skeleton by, e.g. NMR or titration/derivatisation).
Ved bestemmelse af den molekylære koncentration af endegrupper i polymeren kan man nå frem til en værdi for molekylvægten (7) (8) (9).
The determination of the molecular concentration of the end groups present on the polymer can lead to a value for the molecular weight (7) (8) (9).
Anvendelsesområde: Mn op til 50000 (idet pålideligheden aftager).
Applicability, Mn up to 50000 (with decreasing reliability).
Glover, C.A., (1975). Absolute Colligative Property Methods.
Glover, C.A., (1975) Absolute Colligative Property Methods.
Denne gelpermeationskromatografiske metode er en gengivelse af OECD Test Guideline 119 (1996).
This Gel Permeation Chromatographic method is a replicate of the OECD TG 119 (1996).
Grundprincipper og yderligere tekniske oplysninger findes i henvisningerne.
The fundamental principles and further technical information are given in the references.
Lavmolekylære bestanddele defineres arbitrært som bestanddele med en molekylvægt på mindre end 1000 dalton.
Low molecular weight is arbitrarily defined as a molecular weight below 1000 dalton.
er detektorsignalets højde over basislinjen ved retentionsvolumen Vi
the level of the detector signal from the baseline for the retention volume Vi,
er molekylvægten af polymerfraktionen ved retentionsvolumen Vi, og n er antallet af datapunkter
the molecular weight of the polymer fraction at the retention volume Vi, and n is the number of data points
Da GPC er en relativ metode, må der foretages en kalibrering.
Since GPC is a relative method, calibration must be undertaken.
Hertil benyttes der normalt lineære polystyrenstandarder med kendte middelmolekylvægte Mn og Mw og kendt snæver molekylvægtsfordeling.
Narrowly distributed, linearly constructed polystyrene standards with known average molecular weights Mn and Mw and a known molecular weight distribution are normally used for this.
Detektoren arbejder med f.eks. brydningsindeks eller UV-absorption og giver en simpel fordelingskurve.
Detection is effected by e.g. refractive index or UV-absorption and yields a simple distribution curve.
For at få hæftet faktiske molekylvægtsværdier på kurven, må kolonnen kalibreres ved at lede polymerer med kendt molekylvægt og helst stort set samme struktur, f.eks. forskellige polystyrenstandarder, gennem den.
However, to attribute actual molecular weight values to the curve, it is necessary to calibrate the column by passing down polymers of known molecular weight and, ideally, of broadly similar structure, e.g. various polystyrene standards.
Af denne kurve udledes indholdet af lavmolekylære bestanddele.
The low molecular weight content is derived from this curve.
Beregningen er kun nøjagtig, hvis de lavmolekylære bestanddele modsvarer polymeren som helhed på massebasis.
The calculation can only be accurate if the low molecular weight species respond equivalently on a per mass basis to the polymer as a whole.
2000 ≤ Mp ≤ 106
2000< Mp< 106
Korrektion for indhold af urenheder og additiver
Correction for content of impurities and additives
Det er normalt nødvendigt at korrigere indholdet af bestanddele med M < 1000 for bidrag fra ikke-polymere bestanddele (f.eks. urenheder og/eller additiver), medmindre der allerede er målt et indhold på < 1 %.
Correction of the content of species of M < 1000 for the contribution from non-polymer specific components present (e.g. impurities and/or additives) is usually necessary, unless the measured content is already < 1 %.
Dette gøres ved direkte analyse på polymeropløsningen eller GPC-eluatet.
This is achieved by direct analysis of the polymer solution or the GPC eluate.
Hvis eluatet efter passage af kolonnen er for fortyndet til yderligere analyse, må det koncentreres.
In cases where the eluate, after passage through the column, is too dilute for a further analysis it must be concentrated.
Det kan være nødvendigt at inddampe eluatet til tørhed og genopløse det.
It may be necessary to evaporate the eluate to dryness and dissolve it again.
Eluatet skal koncentreres på en sådan måde, at der med sikkerhed ikke sker ændringer i det.
Concentration of the eluate must be effected under conditions which ensure that no changes occur in the eluate.
Behandlingen af eluatet efter GPC-trinnet vil afhænge af, hvilken analysemetode der anvendes til kvantitativ bestemmelse.
The treatment of the eluate after the GPC step is dependent on the analytical method used for the quantitative determination.
GPC-udstyr bestående af følgende komponenter:
GPC apparatus comprises the following components:
Valget af separationsgel og kolonnelængde afhænger af prøvens egenskaber (hydrodynamisk volumen og molekylvægtsfordeling) og af de specifikke adskillelsesbetingelser såsom opløsningsmiddel, temperatur og flowhastighed (1) (2) (3).
Selection of the separation gel or the length of the column is dependent on both the properties of the sample (hydrodynamic volumes, molecular weight distribution) and the specific conditions for separation such as solvent, temperature and flow rate (1) (2) (3).
er toppenes bredde ved basislinjen
the peak widths at the base-1ine
er molekylvægtene ved toppenes højde (normalt en forskel på en faktor 10).
the molecular weights at the peak maximum (should differ by a factor of 10).
R-værdien for kolonnesystemet bør være større end 1,7 (4).
The R-value for the column system should be greater than 1,7 (4).
Det må ikke være større end 10 μl, undtagen for detektorer baseret på lysspredning og viskositet.
It should not be larger than 10 μl except for light scattering and viscosity detectors.
Sædvanligvis benyttes der differentialrefraktometri til detektering.
Differential refractometry is usually used for detection.
Det er i alle tilfælde vigtigt også at bestemme data for blindprøver, der er behandlet på samme måde som prøven.
In all cases it is essential to determine also data from blanks, treated under the same conditions as the sample.
Den del af kurven, der svarer til molekylvægte under 1000, bestemmes og korrigeres efter behov for urenheder og additiver.
The portion of the curve corresponding to molecular weights below 1000 is determined and corrected as necessary for impurities and additives.
Elueringskurverne evalueres i reglen ved elektronisk databehandling.
The elution curves are generally evaluated by means of electronic data processing.
Uopløselig polymer, der måtte være tilbageholdt på kolonnen, vil efter al sandsynlighed have en molekylvægt, der er større end den opløselige fraktions, så hvis den lades ude af betragtning, vil indholdet af lavmolekylære bestanddele blive anslået for højt.
If any insoluble polymer is retained on the column, its molecular weight is likely to be higher than that of the soluble fraction, and if not considered would result in an overestimation of the low molecular weight content.
I tillægget er der en vejledning i, hvordan indholdet af lavmolekylære bestanddele korrigeres for uopløselig polymer.
Guidance for correcting the low molecular weight content for insoluble polymer is provided in the Appendix.
Oplysninger om indholdet af lavmolekylære bestanddele:
Information on the low molecular weight polymer content:
beskrivelse af de metoder, der er benyttet til analysen, og hvordan forsøgene er udført
description of the methods used in the analysis and the way in which the experiments were conducted,
oplysninger om det procentvise indhold (w/w) af lavmolekylære bestanddele i forhold til hele prøven
information about the percentage of the low molecular weight species content (w/w) related to the total sample,
oplysninger om urenheder, additiver og andre ikke-polymere bestanddele i vægtprocent i forhold til hele prøven
information about impurities, additives and other non-polymer species in percentage by weight related to the total sample.
Evaluering på tidsbasis: angivelse af, hvilke metoder der benyttes til at sikre den krævede reproducerbarhed (korrektionsmetode, intern standard, m.v.)
evaluation on a time basis: all methods to ensure the required reproducibility (method of correction, internal standard etc.),
Vejledning i, hvordan indholdet af lavmolekylære bestanddele korrigeres for uopløselig polymer
Guidance for correcting low molecular content for the presence of insoluble polymer
Indhold af uopløselig polymer i prøven vil medføre et vist massetab under GPC-analysen.
When insoluble polymer is present in a sample, it results in mass loss during the GPC analysis.
Den uopløselige polymer tilbageholdes irreversibelt på kolonnen eller prøvefiltret, mens den opløselige del af prøven passerer gennem kolonnen.
The insoluble polymer is irreversibly retained on the column or sample filter while the soluble portion of the sample passes through the column.
Hvis tilvæksten i polymerens brydningsindeks (dn/dc) kan skønnes eller måles, kan man få et skøn over, hvor stor en masse der er gået tabt på kolonnen.
In the case where the refractive index increment (dn/dc) of the polymer can be estimated or measured, one can estimate the sample mass lost on the column.
I så fald foretages korrektionen ved hjælp af en ekstern kalibrering med standardmaterialer med kendt koncentration og dn/dc, så refraktometerets udslag kalibreres.
In that case, one makes a correction using an external calibration with standard materials of known concentration and dn/dc to calibrate the response of the refractometer.
I nedenstående eksempel er der benyttet en standard af poly (methylmethacrylat) (pMMA).
In the example hereafter a poly(methyl methacrylate) (pMMA) standard is used.
Ved ekstern kalibrering med henblik på analyse af acrylpolymere analyseres en pMMA-standard med kendt koncentration i tetrahydrofuran ved GPC, og de fremkomme data benyttes til bestemmelse af refraktometerkonstanten efter følgende udtryk:
In the external calibration for analysis of acrylic polymers, a pMMA standard of known concentration in tetrahydrofuran, is analysed by GPC and the resulting data are used to find the refractometer constant according to the equation:
K er refraktometerkonstanten (i mikrovolt-sekund/ml)
K the refractometer constant (in microvolt second/ml),
R er pMMA-standardens udslag (mikrovolt-sekund)
R the response of the pMMA standard (in microvolt/second),
C er pMMA-standardens koncentration (i mg/ml)
C the concentration of the pMMA standard (in mg/ml),
V er injektionsvolumenet (i ml), og
V the injection volume (in ml), and
dn/dc er brydningsindekstilvæksten for pMMA i tetrahydrofuran (i ml/mg)
dn/dc the refractive index increment for pMMA in tetrahydrofuran (in ml/mg).
Følgende data er typiske for en pMMA-standard:
The following data are typical for a pMMA standard:
Den fremkomne K-værdi på 3,05 × 1011 benyttes derefter til beregning af det teoretiske detektorudslag, hvis 100 % af polymeren elueres gennem detektoren.
The resulting K value, 3,05 × 1011 is then used to calculate the theoretical detector response if 100 % of the polymer injected had eluted through the detector.
Den beskrevne metode er en gengivelse af OECD Test Guideline 120 (1997).
The method described is a replicate of the revised version of OECD TG 120 (1997).
Yderligere tekniske oplysninger findes i henvisning (1).
Further technical information is given in reference (1).
For visse polymerer, f.eks. emulsionspolymerer, kan det være nødvendigt at gøre yderligere forberedelser, inden den nedenfor beskrevne metode kan benyttes.
For certain polymers, such as emulsion polymers, initial preparatory work may be necessary before the method set out hereafter can be used.
Metoden kan ikke anvendes for flydende polymerer og polymerer, der kan reagere med vand under testbetingelserne.
The method is not applicable to liquid polymers and to polymers that react with water under the test conditions.
Når metoden ikke er bekvem eller er umulig at benytte, må opløseligheden/ekstraherbarheden undersøges ved andre metoder.
When the method is not practical or not possible, the solution/extraction behaviour may be investigated by means of other methods.
Polymerers opløselighed/ekstraherbarhed i vandigt medium bestemmes ved hjælp af kolbemetoden (jf. A.6 Vandopløselighed — kolbemetoden) med de i det følgende beskrevne ændringer.
The solution/extraction behaviour of polymers in an aqueous medium is determined using the flask method (see A.6 Water Solubility, Flask method) with the modifications described below.
Der er brug for følgende udstyr til metoden:
The following equipment is required for the method:
findelingsapparat, f.eks. mølle, til fremstilling af partikler med kendt størrelse
crushing device, e.g. grinder for the production of particles of known size,
rysteapparat med mulighed for temperaturregulering
apparatus for shaking with possibility of temperature control,
membranfilter
membrane filter system,
egnet analyseudstyr
appropriate analytical equipment,
standardsigter
standardised sieves.
En repræsentativ prøve skal først findeles til en partikelstørrelse mellem 0,125 og 0,25 mm bestemt med passende sigter.
A representative sample has first to be reduced to a particle size between 0,125 and 0,25 mm using appropriate sieves.
Af hensyn til prøvens stabilitet, kan køling være påkrævet under formalingen.
Cooling may be required for the stability of the sample or for the grinding process.
Materialer af gummiagtig karakter kan knuses ved flydende nitrogens temperatur (1).
Materials of a rubbery nature can be crushed at liquid nitrogen temperature (1).
Hvis det ikke er muligt at nå ned på den krævede partikelstørrelse, skal der tilstræbes den mindst mulige partikelstørrelse, og det opnåede resultat anføres.
If the required particle size fraction is not attainable, action should be taken to reduce the particle size as much as possible, and the result reported.
Det oplyses i rapporten, hvordan den findelte prøve har været opbevaret indtil udførelse af testen.
In the report, it is necessary to indicate the way in which the crushed sample was stored prior to the test
Der afvejes 3 prøver på hver 10 g af teststoffet i 3 glaskolber med glasprop, og der tilsættes 1000 ml vand til hver kolbe.
Three samples of 10 g of the test substance are weighed into each of three vessels fitted with glass stoppers and 1000 ml of water is added to each vessel.
Hvis det ikke er praktisk muligt at håndtere 10 g af polymeren, anvendes den største mængde, der kan håndteres, og vandmængden reduceres tilsvarende.
If handling an amount of 10 g polymer proves impracticable, the next highest amount which can be handled should be used and the volume of water adjusted accordingly.
Kolberne lukkes tæt til og omrystes ved 20 oC.
The vessels are tightly stoppered and then agitated at 20 oC.
Der benyttes en anordning, der kan arbejde ved konstant temperatur.
A shaking or stirring device capable of operating at constant temperature should be used.
Efter 24 timer centrifugeres eller filtreres indholdet af hver enkelt kolbe, og polymerkoncentrationen i den klare vandfase bestemmes med en passende analysemetode.
After a period of 24 hours, the content of each vessel is centrifuged or filtered and the concentration of polymer in the clear aqueous phase is determined by a suitable analytical method.
Findes der ingen passende analysemetoder for vandfasen, kan den samlede opløselighed/ekstraherbarhed skønnes ud fra den tørre vægt af filterkagen eller bundfaldet fra centrifugeringen.
If suitable analytical methods for the aqueous phase are not available, the total solubility/extractivity can be estimated from the dry weight of the filter residue or centrifuged precipitate.
Normalt er det nødvendigt at skelne kvantitativt mellem urenheder og additiver på den ene side og lavmolekylære forbindelser på den anden side.
It is usually necessary to differentiate quantitatively between the impurities and additives on the one hand and the low molecular weight species on the other hand.
Ved gravimetrisk bestemmelse er det ligeledes vigtigt at medtage en blindprøve uden teststof, så der tages højde for restmateriale hidrørende fra forsøgets udførelse.
In the case of gravimetric determination, it is also important to perform a blank run using no test substance in order to account for residues arising from the experimental procedure.
Der udføres en eller to prøver, afhængigt af den benyttede analysemetode.
Depending on the method of analysis used, one or two tests should be performed.
Når der findes tilstrækkelig specifikke metoder til direkte analyse af vandfasen for polymerkomponenten, skulle én prøve som ovenfor beskrevet være tilstrækkeligt.
When sufficiently specific methods are available for direct analysis of the aqueous phase for the polymer component, one test as described above should suffice.
Hvis der derimod ikke findes sådanne metoder og polymerens opløselighed/ekstraherbarhed må bestemmes indirekte ved analyse af det vandige ekstrakts indhold af organisk kulstof i alt (TOC), bør der udføres endnu en prøve.
However, when such methods are not available and determination of the solution/extraction behaviour of the polymer is limited to indirect analysis by determining only the total organic carbon content (TOC) of the aqueous extract, an additional test should be conducted.
Prøven bør gentages endnu en gang, denne gang med en ti gange mindre polymermængde men samme vandmængde som ved den første prøve.
This additional test should also be done in triplicate, using ten times smaller polymer samples and the same amounts of water as those used in the first test.
Test udført med kun én prøvestørrelse
Test conducted with one sample size
I nogle tilfælde findes der metoder til direkte analyse af polymerkomponenter i vandfasen.
Methods may be available for direct analysis of polymer components in the aqueous phase.
Alternativt kan man overveje indirekte at analysere for opløste/ekstraherede polymerkomponenter ved at bestemme den samlede mængde opløste bestanddele og korrigere for ikke-polymerspecifikke komponenter.
Alternatively, indirect analysis of dissolved/extracted polymer components, by determining the total content of soluble parts and correcting for non polymer-specific components, could also be considered.
Analyse af vandfasen for samtlige polymerforbindelser kan foretages ved
Analysis of the aqueous phase for the total polymeric species is possible:
enten en tilstrækkelig følsom metode, f.eks.
either by a sufficiently sensitive method, e.g.:
TOC-bestemmelse ved nedbrydning til CO2 med persulfat eller dichromat efterfulgt af måling ved IR eller kemisk analyse
TOC using persulphate or dichromate digestion to yield CO2 followed by estimation by IR or chemical analysis,
atomabsorptionsspektrometri (AAS) eller induktivt koblet plasmaemissionsspektrometri (ICP) for silicium- eller metalholdige polymerer
Atomic Absorption Spectrometry (AAS) or its Inductively Coupled Plasma (ICP) emission equivalent for silicon or metal containing polymers,
UV-absorption ellerr spektrofluorimetri for arylpolymerer
UV absorption or spectrofluorimetry for aryl polymers,
LC-MS for lavmolekylære prøver
LC-MS for low molecular weight samples,
eller ved vakuuminddampning af det vandige ekstrakt til tørhed og analyse af remanensen ved spektroskopi (IR, UV m.v.) eller AAS/ICP.
or by vacuum evaporation to dryness of the aqueous extract and spectroscopic (IR, UV, etc.) or AAS/ICP analysis of the residue.
Hvis det ikke er praktisk muligt at gennemføre en analyse af selve vandfasen, ekstraheres vandekstraktet med et organisk opløsningsmiddel, der ikke er blandbart med vand, f.eks. en chloreret kulbrinte.
If analysis of the aqueous phase as such is not practicable, the aqueous extract should be extracted with a water-immiscible organic solvent e.g. a chlorinated hydrocarbon.
Derefter afdampes opløsningsmidlet, og remanensen analyseres som ovenfor for indhold af den pågældende polymer.
The solvent is then evaporated and the residue analysed as above for the notified polymer content.
Bestanddele i denne remanens, som identificeres som urenheder eller additiver, fratrækkes, når selve polymerens opløselighed/ekstraherbarhed beregnes.
Any components in this residue which are identified as being impurities or additives are to be subtracted for the purpose of determining the degree of solution/extraction of the polymer itself.
Når der er forholdsvis store stofmængder til stede, kan det være nødvendigt at foretage f.eks. HPLC- eller GC-analyse af remanensen for at skelne urenheder fra monomere og monomerderivater, så det virkelige indhold af sidstnævnte kan bestemmes.
When relatively large quantities of such materials are present, it may be necessary to subject the residue to e.g. HPLC or GC analysis to differentiate the impurities from the monomer and monomer-derived species present so that the true content of the latter can be determined.
I nogle tilfælde vil simpel afdampning af det organiske opløsningsmiddel og vejning af den tørre remanens være tilstrækkeligt.
In some cases, simple evaporation of the organic solvent to dryness and weighing the dry residue may be sufficient.
Test udført med to forskellige prøvestørrelser
Test conducted with two different sample sizes
Alle vandige ekstrakter analyseres for TOC.
All aqueous extracts are analysed for TOC.
Der foretages gravimetrisk bestemmelse af den del af prøven, der ikke er gået i opløsning.
A gravimetric determination is performed on the undissolved/not extracted part of the sample.
Hvis der efter centrifugering eller filtrering af de enkelte kolbers indhold stadig sidder polymerrester fast på kolbens væg, skylles kolben med filtratet, indtil der ikke længere er synlige rester i kolben.
If, after centrifugation or filtering of the content of each vessel, polymer residues remain attached to the wall of the vessel, the vessel should be rinsed with the filtrate until the vessel is cleared from all visible residues.
Derefter centrifugeres eller filtreres filtratet igen.
Following which, the filtrate is again centrifuged or filtered.
Filterkagen eller bundfaldet fra centrifugeringen tørres ved 40 oC under vakuum og vejes.
The residues remaining on the filter or in the centrifuge tube are dried at 40 oC under vacuum and weighed.
Tørringen fortsættes til konstant vægt.
Drying is continued until a constant weight is reached.
TEST UDFØRT MED KUN ÉN PRØVESTØRRELSE
TEST CONDUCTED WITH ONE SAMPLE SIZE
Resultaterne for hver enkelt kolbe og gennemsnittet for de 3 kolber anføres i masseenheder pr. volumen opløsning (typisk mg/l) eller masse pr. masse polymerprøve (typisk mg/g).
The individual results for each of the three flasks and the average values should be given and expressed in units of mass per volume of the solution (typically mg/l) or mass per mass of polymer sample (typically mg/g).