natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hvis der er tale om kønsbetingede forskelle i teststoffets virkning, anvendes fire dyr af hvert køn.
If there are sex differences in response, then four animals of each sex should be tested.
I forsøg med andre dyr end gnavere kan der benyttes et mindre antal dyr.
In the case of studies with non-rodents fewer animals may be used.
Ved undersøgelse af fordelingen i væv fastlægges den størrelse, forsøgsgrupperne skal have ved forsøgets begyndelse, under hensyntagen til både hvor mange dyr, der skal aflives på forud fastlagte tidspunkter, og hvor mange sådanne tidspunkter forsøget skal omfatte.
When tissue distribution is being studied, the initial group size should take into account both the number of animals to be sacrificed at each time point and the number of time points to be examined.
Ved undersøgelse af metaholismen fastlægges gruppestørrelsen efter behov.
When metabolism is being studied, the group size is related to the needs of the study.
Ved undersøgelse med flere doser og flere tidsafhængige delundersøgelser fastlægges gruppestørrelsen under hensyntagen til påregnet aflivning og antal undersøgelsestidspunkter, idet der dog ikke må anvendes mindre end to dyr pr. gruppe.
For multiple-dose and multiple-time-point studies, the group size should take into account the number of time points and planned sacrifice(s), but may not be smaller than two animals.
Grupperne skal være tilstrækkeligt store til at muliggøre en acceptabel beskrivelse af absorption, koncentrationsniveauer og udskillelsesforhold for teststoffet og/eller dets metabolitter.
The group size should be sufficient to provide an acceptable characterisation of uptake, plateau and depletion (as appropriate) of the test substance and/or metabolites.
Når teststoffet gives på en gang anvendes mindst to forskellige doser.
In the case of single-dose administration, at least two dose levels should be used.
Der anvendes en lav dosis, hvor der ikke observeres nogen toksisk effekt, og en høj dosis hvor der kan være tale om ændringer i de toksikokinetiske parametre eller om toksiske effekter.
There should be a low dose at which no toxic effects are observed and a high dose at which there might be changes in toxicokinetic parameters or at which toxic effects occur.
Hvis teststoffet indgives gentagne gange, er det normalt tilstrækkeligt at anvende den lave dosis, men under visse omstændigheder kan det være nødvendigt også at anvende en høj dosis.
In the case of repeated-dose administration the low dose is usually sufficient, but under certain circumstances a high dose may also be necessary.
Ved toksikokinetiske undersøgelser indgives teststoffet på samme måde og om muligt under anvendelse af samme vehikel som i allerede foretagne eller planlagte toksikologiske undersøgelser af samme teststof.
Toxicokinetic studies should be performed using the same route and, where appropriate, the same vehicle as that used or intended to be used in the other toxicity studies.
Sædvanligvis indgives teststoffet enten oralt med mavesonde eller via foderet, ved påføring på huden eller ved inhalation i på forhånd fastlagte tidsrum.
The test substance is usually administered orally by gavage or in the diet, applied to the skin, or administered by inhalation for defined periods to groups of experimental animals.
Intravenøs indgift kan være nyttig ved bestemmelse af den relative absorption ved andre administrationsmåder.
Intravenous administration of the test substance may be useful in determining relative absorption by other routes.
Dertil kommer, at der kan tilvejebringes nyttige oplysninger om fordelingsmønstret kort tid efter intravenøs indgift.
In addition, useful information may be provided on the pattern of distribution soon after the intravenous administration of a substance.
Der bør tages hensyn til muligheden for, at vehiklet interfererer med teststoffet.
The possibility of interference of the vehicle with the rest substance should be taken into consideration.
Samtidig må man være opmærksom på, at der kan være forskelle i absorptionen afhængigt af, om teststoffet indgives med mavesonde eller via foderet, og at der derfor er behov for en nøjagtig bestemmelse af størrelsen af dosis, især når teststoffet indgives via foderet.
Attention should be given to differences in absorption between the administration of the test substance by gavage and in the diet and the need for an accurate determination of dose particularly when the test substance is given in the diet.
Alle dyr observeres dagligt, og toksicitetstegn og andre relevante kliniske symptomer registreres, idet det blandt andet registreres, hvornår de optræder første gang, hvor alvorlige de er, og hvor længe de varer.
All the animals should be observed daily and signs of toxicity and other relevant clinical features recorded, including time of onset, degree and duration.
Den mængde af det indgivne stof, der optages, og den hastighed, hvormed optagelsen foregår, kan vurderes ved hjælp af forskellige metoder med og uden referencegrupper, f.eks.:
The rate and extent of absorption of the administered substance can be evaluated using various methods, with and without reference groups, for example by:
bestemmelse af mængden af teststof og/eller metabolitter i excreta som urin, galde, fæces og udåndingsluft og den tilbageværende mængde i kroppen efter aflivning
determination of the amount of test substance and/or metabolites in excreta, such as urine, bile, faeces, exhaled air and that remaining in the carcase,
sammenligning af biologisk respons (f.eks, i undersøgelser af akut toksicitet) i forsøgs-, kontrol- og/eller referencegrupper
comparison of the biological response (e.g. acute toxicity studies) between test and control and/or reference groups,
sammenligning af mængden af teststof og/eller metabolitter, som udskiltes gennem nyrerne i forsøgs- og referencegrupperne
comparison of the amount of renally excreted substance and/or metabolite in test and reference groups,
bestemmelse af arealet under kurven over plasmakoncentrationen af teststoffet og/eller dets metabolitter som funktion af tiden og sammenligning med data fra en referencegruppe.
determination of the area under the plasma-level/time curve of the lest substance and/or metabolites and comparison with data from a reference group.
Der er i dag mulighed for at analysere fordelingsmønstrene på to måder, og man kan benytte den ene eller begge fremgangsmåder:
Two approaches are available at present, one or both of which may be used for analysis of distribution patterns:
der kan tilvejebringes nyttige kvalitative oplysninger ved anvendelse af helkropsautoradiografiske teknikker
useful qualitative information is obtained using whole body autoradiographic techniques,
kvantitative oplysninger tilvejebringes ved aflivning af dyr på forskellige tidspunkter efter eksponeringen og fastlæggelse af mængden og koncentrationen af teststof og/eller metabolitter i væv og organer.
quantitative information is obtained by sacrificing animals at different times after exposure and determining the concentration and amount of the test substance and/or metabolites in tissues and organs.
Ved undersøgelse af udskillelsen opsamles urin, fæces og udåndingsluft samt i visse tilfælde galde.
In excretion studies, urine, faeces and expired air and, in certain circumstances, bile are collected.
Mængden af teststof og/eller metabolitter i disse excreta måles på flere tidspunkter efter eksponeringen, indtil ca. 95 % af dosis er udskilt, dog højst i syv dage.
The amount of test substance and/or metabolites in these excreta should be measured several times after exposure, either until about 95 % of the administered dose has been excreted or for seven days, whichever comes first.
I specielle tilfælde kan det være nødvendigt at tage hensyn til udskillelse af teststof i mælken fra diegivende forsøgsdyr.
In special cases, the excretion of the test substance in the milk of lactating test animals may need to be considered.
Biologiske prøver analyseres under anvendelse af dertil egnede metoder med henblik på at bestemme metabolismens omfang og mønster.
To determine the extent and pattern of metabolism, biological samples should be analysed by suitable techniques.
Hvor der er behov for at besvare spørgsmål som følge af tidligere toksikologiske undersøgelser, opklares metabolitternes struktur, og der fremsættes forslag til beskrivelse af sandsynlige metabolismeveje.
Structures of metabolites should be elucidated and appropriate metabolic pathways proposed where there is a need to answer questions arising from previous toxicological studies.
Undersøgelser in vitro kan være en hjælp til fremskaffelse af oplysninger om metabolismens forløb.
It may be helpful to perform studies in vitro to obtain information on metabolic pathways.
Yderligere oplysninger om sammenhængen mellem metabolisme og toksisk effekt kan indhentes gennem biokemiske undersøgelser ved f.eks. at bestemme virkningen på metaboliserende enzymsystemer, reduktion i mængden af endogene non-protein sulfhydrylforbindelser og teststoffets binding til makromolekyler.
Further information on the relationship of metabolism to toxicity may be obtained from biochemical studies, such as the determination of effects on metabolising enzyme systems, depletion of endogenous non-protein sulphydryl compounds and binding of the substance with macromolecules.
Data opstilles i tabelform og støttes, når det er muligt, af grafiske fremstillinger, alt afhængigt af undersøgelsestypen.
According to the type of study performed, data should be summarised in tabular form supported by graphical presentation whenever appropriate.
Når det er muligt, anføres middelværdi og statistisk variation af alle målinger i relation til tid, doser, væv og organer for samtlige forsøgsgruppers vedkommende.
For each test group, mean and statistical variations of measurements in relation to time, dosage, tissues and organs should be shown when appropriate.
Den absorberede og udskilte mængde samt udskillelseshastigheden bestemmes med dertil egnede metoder.
The extent of absorption and the amount and rates of excretion should be determined by appropriate methods.
Ved metabolismeundersøgelser oplyses de identificerede metabolitters struktur, og sandsynlige metabolismeveje fremlægges.
When metabolism studies are performed, the structure of identified metabolites should be given and possible metabolic pathways presented.
Forsøgsrapporten skal om muligt indeholde følgende:
According to the type of study performed, the test report shall, if possible, contain the following information:
beskrivelse af mærkede stoffer, når sådanne er anvendt
characterisation of labelled materials, when used,
dosisniveauer og anvendte intervaller
dosage levels and intervals used,
administrationsmåde og eventuelle vehikler
route(s) of administration and any vehicles used,
toksisk og anden virkning
toxic and other effects observed,
metoder til bestemmelse af teststof og/eller metabolitter i biologiske prøver, herunder udåndingsluft
methods for determination of test substance and/or metabolites in biological samples, including expired air,
måleresultater opstillet i tabelform efter køn, doser, andre testparametre, tid, væv og organer
tabulation of measurements by sex, dose, regimen, time, tissues and organs,
den absorberede og udskilte mængde som en funktion af tiden
presentation of the extent of absorption and excretion with time,
metoder til karakterisering og identificering af metabolitter i biologiske prøver
methods for the characterisation and identification of metabolites in biological samples,
biokemiske målemetoder anvendt i forbindelse med metabolisme
methods for biochemical measurements related to metabolism,
forslag til metabolismeveje
proposed pathways for metabolism,
Ved vurdering af stoffers toksiske virkninger er det vigtigt at undersøge visse stofgruppers mulighed for at fremkalde specifikke former for neurotoksicitet, som i givet fald ikke kan påvises i andre toksicitetsundersøgelser.
In the assessment and evaluation of the toxic effects of substances, it is important to consider the potential of certain classes of substances to cause specific types of neurotoxicity that might not be detected in other toxicity studies.
Visse organiske phosphorforbindelser har vist sig at forårsage forsinket neurotoksicitet og bør undersøges med henblik herpå.
Certain organophosphorus substances have been observed to cause delayed neurotoxicity and should be considered as candidates for evaluation.
Der kan anvendes in vitro-screeningtest til identificering af stoffer, som kan forårsage forsinket polyneuropati; negative resultater af in vitro-undersøgelser kan imidlertid ikke bruges som dokumentation for, at teststoffet ikke er neurotoksisk.
In vitro screening tests could be employed to identify those substances which may cause delayed polyneuropathy; however, negative findings from in vitro studies do not provide evidence that the test substance is not a neurotoxicant.
Organiske phosphorforbindelser omfatter uladede estere, thioestere og anhydrider af organiske phosphorsyrer, phosphonsyrer og phosphoramidsyrer eller tilsvarende phosphosthiosyrer, phosphonthiosyrer og phosphorthioamidsyrer eller andre stoffer, der kan forårsage den forsinkede neurotoksicitet, der til tider forekommer for denne stofgruppe.
Organophopsphorus substances include uncharged organophosphorus esters, thioesters or anhydrides of organophosphoric, organophosphonic or organophosphoramidic acids or of related phosphorothioic, phosphonothioic or phosphorothioamidic acids, or other substances that may cause the delayed neurotoxicity sometimes seen in this class of substances.
Forsinket neurotoksicitet er et syndrom, der er knyttet til langvarig, forsinket opståen af ataxi, distal axonopati i rygmarv og perifere nerver og inhibition og aldring af neurotoksisk esterase (NTE) i nervevæv.
Delayed neurotoxicity is a syndrome associated with prolonged delayed onset of ataxia, distal axonopathies in spinal cord and peripheral nerve, and inhibition and aging of neuropathy target esterase (NTE) in neural tissue.
Et referencestof kan testes med en positiv kontrolgruppe som middel til at påvise, at den undersøgte arts reaktion ikke har ændret sig signifikant under laboratorieforsøgsbetingelserne.
A reference substance may be tested with a positive control group as a means of demonstrating that under the laboratory test conditions, the response of the tested species has not changed significantly.
Et eksempel på et meget anvendt neurotoksisk stof er tri-o-tolylphosphat (CAS nr. 78-30-8, Einecs nr. 201-103-5, CAS-nomenklatur: phosphorsyre, tris(2-methylphenyl)ester), også kendt som tris-o-cresylphosphat.
An example of a widely used neurotoxicant is tri-o-tolyl phosphate (CAS 78-30-8, Einecs 201-103-5, CAS nomenclature: phosphoric acid, tris(2-methylphenyl)ester), also known as tris-o-cresylphosphate.
Teststoffet indgives oralt i en enkelt dosis til tamhøner, som om nødvendigt har været beskyttet mod akutte kolinerge effekter.
The test substance is administered orally in a single dose to domestic hens which have been protected from acute cholinergic effects, when appropriate.
Dyrene observeres i 21 dage for unormal adfærd, ataxi og paralyse.
The animals are observed for 21 days for behavioural abnormalities, ataxia, and paralysis.
Der foretages biokemiske målinger, navnlig inhibition af neurotoksisk esterase, på tilfældigt udvalgte høner fra hver gruppe, normalt 24 og 48 timer efter indgift.
Biochemical measurements, in particular neuropathy target esterase inhibition (NTE), are undertaken on hens randomly selected from each group, normally 24 and 48 hours after dosing.
21 dage efter eksponering aflives de resterende høner, og der foretages en histopatologisk undersøgelse af udvalgt nervevæv.
Twenty-one days after exposure, the remainder of the hens are killed and histopathological examination of selected neural tissues is undertaken.
Unge, sunde kønsmodne høner, der er fri for virussygdomme og medicinering, der kan interferere med undersøgelsen, og hvis gang er normal, fordeles randomiseret i forsøgs- og kontrolgrupper og tilvænnes laboratoriebetingelserne i mindst fem dage inden undersøgelsens påbegyndelse.
Healthy young adult hens free from interfering viral diseases and medication and without abnormalities of gait should be randomised and assigned to treatment and control groups and acclimatised to the laboratory conditions for at least five days prior to the start of the study.
Der anvendes bure eller indelukker, der giver hønsene fri bevægelighed, og som tillader uhindret observation af dyrenes gang.
Cages or enclosures which are large enough to permit free mobility of the hens, and easy observation of gait should be used.
Teststoffet bør normalt indgives oralt med mavesonde, gelatinekapsler eller en tilsvarende metode.
Dosing with the test substance should normally be by the oral route using gavage, gelatine capsules, or a comparable method.
Væsker kan indgives ufortyndet eller opløst i et passende vehikel, som f.eks. majsolie; faste stoffer bør om muligt opløses, eftersom store doser faste stoffer i gelatinekapsler ikke altid absorberes effektivt.
Liquids may be given undiluted or dissolved in an appropriate vehicle such as corn oil; solids should be dissolved if possible since large doses of solids in gelatine capsules may not be absorbed efficiently.
For ikke-vandige vehikler skal vehiklets toksiske egenskaber kendes eller i givet fald bestemmes inden forsøget.
For non-aqueous vehicles the toxic characteristics of the vehicle should be known, and if not known should be determined before the test.
Unge, kønsmodne læggehøner (Gallus gallus domesticus) på otte til tolv måneder anbefales.
The young adult domestic laying hen (Gallus gallus domestícus), aged eight to 12 months, is recommended.
Der anvendes racer og stammer af standardstørrelse, og hønsene bør normalt være opdrættet under betingelser, som tillader bevægelsesfrihed.
Standard size breeds and strains should be employed and the hens normally should have been reared under conditions which permitted free mobility.
Ud over forsøgsgruppen anvendes både en vehikelkontrolgruppe og en positiv kontrolgruppe.
In addition to the treatment group, both a vehicle control group and a positive control group should be used.
Vehikelkontrolgruppen behandles på samme måde som forsøgsgruppen, med undtagelse af administration af teststoffet.
The vehicle control group should be treated in a manner identical to the treatment group, except that administration of the test substance is omitted.
Der anvendes et tilstrækkeligt antal høner i hver gruppe, så mindst seks høns kan aflives med henblik på biokemisk bestemmelse (tre på hvert af de to valgte tidspunkter) og seks kan overleve den 21 dage lange observationsperiode med henblik på patologisk undersøgelse.
Sufficient number of hens should be utilised in each group of birds so that at least six birds can be killed for biochemical determination (three at each of two time points) and six can survive the 21-day observation period for pathology.
Den positive kontrolgruppe kan undersøges samtidig eller kan være en nylig historisk kontrolgruppe.
The positive control group may be run concurrently or be a recent historical control group.
Gruppen indeholder mindst seks høner, der behandles med et kendt neurotoksisk stof med forsinket virkning, tre høner til biokemisk undersøgelse og tre høner til patologisk undersøgelse.
It should contain at least six hens, treated with a known delayed neurotoxicant, three hens for biochemistry and three hens for pathology.
Jævnlig ajourføring af historiske data anbefales.
Periodic updating of historical data is recommended.
Der tilvejebringes nye data om positiv kontrol, hvis det pågældende laboratorium har ændret væsentlige elementer (f.eks. stamme, foder, laboratoriemiljø) i forsøgets gennemførelse.
New positive control data should be developed when some essential element (e.g. strain, feed, housing conditions) of the conduct of the test has been changed by the performing laboratory.
Der gennemføres en forundersøgelse med et passende antal høner og dosisniveaugrupper med henblik på at fastsætte det dosisniveau, der skal anvendes i hovedundersøgelsen.
A preliminary study using an appropriate number of hens and dose levels groups should be performed to establish the level to be used in the main study.
En vis dødelighed er normalt nødvendig i denne forundersøgelse til fastsættelse af en passende dosis til hovedundersøgelsen.
Some lethality is typically necessary in this preliminary study to define an adequate main study dose.
For at forhindre dødsfald som følge af akutte kolinerge effekter kan imidlertid atropin eller et andet beskyttende middel, der vides ikke at interferere med forsinkede neurotoksiske reaktioner, anvendes.
However, to prevent death due to acute cholinergic effects, atropine or another protective agent, known to not interfere with delayed neurotoxic responses, may be used.
En række forskellige testmetoder kan anvendes til at vurdere den højeste ikke dødelige dosis af teststofferne (se metode B.l.A).
A variety of test methods may be used to estimate the maximum non-lethal dose of test substances (See method B.1bis).
Historiske data fra undersøgelser af høner eller andre toksikologiske oplysninger kan også anvendes som støtte ved valg af dosis.
Historical data in the hen or other toxicological information may also be helpful in dose selection.
Dosisniveauet for teststoffet i hovedundersøgelsen bør være så højt som muligt under hensyntagen til resultaterne af forundersøgelsen og den øvre dosisgrænse på 2000 mg/kg legemsvægt.
The dose level of the test substance in the main study should be as high as possible taking into account the results of the preliminary dose selection study and the upper limit dose of 2000 mg/kg body weight.
Eventuel dødelighed må ikke forhindre, at et tilstrækkeligt antal dyr overlever med henblik på biokemisk undersøgelse (seks) og histologisk undersøgelse (seks) efter 21 dage.
Any mortality which might occur should not interfere with the survival of sufficient animals for biochemistry (six) and histology (six) at 21 days.
Atropin eller et andet beskyttende middel, der vides ikke at interferere med forsinkede neurotoksiske raktioner, anvendes for at forhindre dødsfald som følge af akutte kolinerge effekter.
Atropine or another protective agent, known to not interfere with delayed neurotoxic responses, should be used to prevent death due to acute cholinergic effects.
Hvis et forsøg udført efter de her beskrevne retningslinjer med et dosisniveau på mindst 2000 mg/kg legemsvægt/dag ikke fremkalder observerbare toksiske virkninger, og hvis der ikke kan ventes toksisk virkning på grundlag af data fra strukturelt beslægtede stoffer, kan en undersøgelse med anvendelse af en højere dosis betragtes som unødvendig.
If a test at a dose level of at least 2000 mg/kg body weight/day, using the procedures described for this study, produces no observable toxic effects and if toxicity would not be expected based upon data from structurally related substances, then a study using a higher dose may not be considered necessary.
Fremgangsmåde
Observation period should be 21 days.
Generelle observationer
General observation
Observationsperioden starter umiddelbart efter eksponering.
Observations should start immediately after exposure.
Ataxi måles efter en talskala med mindst fire niveauer, og paralyse registreres.
Ataxia should be measured on an ordinal grading scale consisting of at least four levels, and paralysis should be noted.
Mindst to gange om ugen udtages de høner, der er udvalgt til patologisk undersøgelse, af burene og underkastes en periode med tvungen motorisk aktivitet, som f.eks. stigeklatring, med henblik på at lette observationen af minimale toksiske virkninger.
At least twice a week the hens selected for pathology should be taken outside the cages and subjected to a period of forced motor activity, such as ladder climbing, in order to facilitate the observation of minimal toxic effects.
Biokemisk undersøgelse
Biochemistry