natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Retlig referenceramme
Legal framework
For at efterprøve, om en virksomhed har haft en økonomisk fordel ved en kapitaltilførsel fra staten, anvender Kommissionen i princippet kriteriet om den »private investor, der opererer på markedsøkonomiske vilkår« (herefter benævnt »kriteriet om den private investor«).
In order to determine whether an undertaking has obtained an economic advantage from a capital contribution from the State, the Commission generally applies the criterion of the private investor in a market economy principle (the private investor principle).
Kriteriet om den private investor er afledt af det princip om ligebehandling af den offentlige og den private sektor, der udspringer af EF-traktatens artikel 295.
The private investor criterion comes from the principle of equal treatment between the public and private sectors which follows from Article 295 of the EC Treaty.
Ifølge dette princip kan kapital, der af staten stilles direkte eller indirekte til rådighed for en virksomhed på vilkår, der svarer til normale markedsvilkår, ikke betegnes som statsstøtte.
According to that principle, the capital made available to the undertaking, directly or indirectly, in circumstances which correspond to normal market conditions, cannot be classified as State aid.
Med henblik herpå kan Kommissionen bl.a. vurdere, om den, der har stillet midlerne til rådighed, har handlet som en privat investor ville gøre i forbindelse med gennemførelsen af en global eller sektorbestemt strukturpolitik, styret af mere langsigtede rentabilitetsudsigter.
To that end, the Commission may assess, inter alia, whether the supplier of the resources has acted like a private investor pursuing structural, global or sectoral policies and influenced by prospects of long-term profitability.
Det er i EF's retspraksis i adskillige tilfælde fastslået, at dette er en korrekt fremgangsmåde.
The validity of that approach has been recognised by the Community judicature in several cases.
Ifølge fast retspraksis vil en kapitaltilførsel, der er foretaget af en offentlig investor uden hensyntagen til udsigterne til fortjeneste overhovedet, heller ikke på lang sigt, udgøre statsstøtte.
According to settled case-law, when injections of capital by a public investor disregard any prospect of profitability, even in the long term, such provision of capital constitutes State aid.
EF-retspraksis har også slået fast, at en privat investor, som følger en global eller sektorbestemt strukturpolitik, og som lader sig lede af mere langsigtede rentabilitetsudsigter, efter flere år med fortsat underskud ikke med rimelighed vil kunne tillade sig at foretage en kapitaltilførsel, som rent økonomisk ikke blot vil være dyrere end en likvidation af aktiverne, men som samtidig er knyttet til salget af virksomheden, hvilket udelukker alle muligheder for et afkast, selv på lidt længere sigt.
The Community judicature have also laid down that a private investor pursuing a structural policy, whether general or sectoral, and guided by prospects of viability in the long term could not reasonably allow itself, after years of continuous losses, to make a contribution of capital which, in economic terms, proves to be not only costlier than selling the assets, but is moreover linked to the sale of the undertaking, which removes any hope of profit, even in the longer term.
Domstolen fastslog mere specifikt i Gröditzer-dommen, at for at vurdere, om privatiseringen af en virksomhed til en negativ afståelsespris indebærer elementer af statsstøtte, skal der »foretages en vurdering af, om en privat investor af en størrelse, der kan sammenlignes med organer, som forestår forvaltningen af den offentlige sektor, under tilsvarende omstændigheder kunne tænkes at ville have indskudt en kapital af denne størrelse i forbindelse med salget af virksomheden eller ville have valgt en likvidation af virksomheden«.
Specifically, in its Gröditzer judgment, the Court held that, in order to establish whether the privatisation of an undertaking for a negative sale price involves elements of State aid, ‘it is necessary to assess whether, in similar circumstances, a private investor of a dimension comparable to that of the bodies managing the public sector could have been prevailed upon to make capital contributions of the same size in connection with the sale of that undertaking or whether it would instead have chosen to wind it up’.
Bestemmelsens anvendelse på den foreliggende sag
Application to the present case
For at fastslå den foreliggende foranstaltnings karakter af støtte skal Kommissionen altså vurdere, »om den løsning, staten har valgt, absolut og i forhold til alle andre mulige løsninger, herunder også ikke-indgriben, er den billigste, hvilket i givet fald kunne føre til den konklusion, at staten har handlet som en privat investor«.
In the light of the foregoing, in order to determine the aid nature of the measure in question, the Commission must ‘assess whether the solution chosen by the State is, both in absolute terms and compared with any other solution including that of non-intervention, the least costly, which would lead, if that were the case, to the conclusion that the State has acted like a private investor’.
Overholdelse af princippet om den private markedsøkonomiske aktionær
Observance of the principle of the private shareholder in a market economy
Man skal i denne sammenhæng være opmærksom på, at de store virksomhedskoncerner, når de lukker anlæg og arbejdspladser eller likviderer datterselskaber, ikke i dag kan tillade sig at se bort fra de sociale konsekvenser af sådanne lukninger eller likvidationer.
In that context, it must be noted that large groups of undertakings currently cannot, when they close sites or wind up subsidiaries, disregard the social consequences which such closures or liquidations involve.
De gennemfører således som regel socialplaner, der kan omfatte foranstaltninger til omskoling af medarbejderne, støtte til jobsøgning, fratrædelsesgodtgørelser og endog tiltag inden for den lokale samfundsøkonomiske struktur, som går ud over, hvad de er forpligtet til i henhold til lovgivning og overenskomster.
Accordingly, more often than not they carry out social plans which may include measures for the redeployment of staff, assistance in finding work, redundancy payments and even action at the local economic level, which go beyond the requirements of statutory provisions and collective agreements.
I den foreliggende sag kan Kommissionen konstatere, at SNCM kontrolleres af staten gennem koncernen CGMF (Compagnie Maritime Générale et Financière).
In the present case, the Commission notes that SNCM is a company controlled by the State through CGMF (Compagnie Maritime Générale et Financière).
Det er Kommissionens opfattelse, at der, hvis SNCM var trådt i likvidation, ville være blevet gennemført sådanne foranstaltninger ud over de lovfæstede forpligtelser for ikke at skade moderselskabets eller hovedaktionærens omdømme.
The Commission takes the view that, in the event of SNCM’s liquidation, such measures would have been introduced which exceeded any statutory obligations with the aim of avoiding harming the brand image of the holding company to which it belongs and its ultimate shareholder.
Kommissionen erindrer om, at truslen om likvidation af virksomheden i 2004 resulterede i meget omfattende social uro.
The Commission notes that the spectre of the liquidation of the undertaking in 2004 gave rise to major incidents of social unrest.
Den voldsomme arbejdskonflikt i september 2004 blokerede f.eks. SNCM's flåde i 16 dage.
The violent social unrest of September 2004, for example, brought SNCM’s fleet to a standstill for 16 days.
Kommissionen tilføjer, at de franske myndigheder med henvisning til talmateriale har påvist, at denne sociale uro i 2004 førte til en kraftig nedgang i SNCM's passagertal og dermed i rederiets omsætning.
The Commission adds that the French authorities provided figures to show that the industrial action of 2004, by tarnishing the brand image of the holding company with customers, was considerably detrimental to the number of passengers transported by SNCM and therefore to the undertaking’s turnover.
Kommissionen understreger desuden, at virksomhedens hovedaktionær på grund af det dårlige sociale klima i sommeren 2004 indførte en socialplan i foråret 2005, som blev suspenderet i april 2005 i samråd med fagforeningerne.
The Commission points out, moreover, that as a result of the adverse effect of the social climate in the summer of 2004 on SNCM’s financial situation, the shareholder of the undertaking implemented a social plan in spring 2005 which was suspended in April 2005, in consultation with the unions.
Kommissionen mener på grundlag af ovenstående, at det står klart, at hvis SNCM's skulle træde i likvidation, og CGMF-koncernen ikke ville betale supplerende fratrædelsesgodtgørelser, ville det helt sikkert have skadet moderselskabets og hovedaktionærens omdømme.
On the basis of the foregoing, the Commission takes the view that it has been established that, in the event of a liquidation of SNCM, the CGMF group’s failure to take responsibility for the additional redundancy payments would certainly damage the brand image of the holding company to which it belongs and its ultimate shareholder.
Det er derfor Kommissionens opfattelse, at de omkostninger, der er forbundet med disse foranstaltninger, bør medtages i beregningen af omkostningerne ved en likvidation.
Therefore the Commission is of the view that the costs associated with those measures must be included in the calculation of the costs of a liquidation.
De pågældende omkostninger skulle i givet fald være fratrukket SNCM's likvidationsværdi, hvis den havde været positiv, og/eller dækkes direkte af CGMF/staten som hovedaktionær.
Those costs would then be charged to the liquidation value of SNCM in so far as that value were positive and/or paid directly by CGMF/the State as shareholder.
Kommissionen mener, at enhver anden løsning ville have ignoreret de sociale realiteter, som gør sig gældende i dag i store virksomhedskoncerner.
The Commission considers that any other solution would overlook the social reality which large groups of undertakings face.
For at sætte tal på hovedaktionærens omkostninger ved en likvidation går Kommissionen ud fra en minimumsberegning baseret udelukkende på de supplerende fratrædelsesgodtgørelser.
To quantify the cost to the shareholder of liquidation, the Commission accepts a minimum amount corresponding only to the additional redundancy payments.
Der er desuden taget højde for, at situationen vedrørende likvidationen af virksomheden og afskedigelse af hele arbejdsstyrken ikke kan sammenlignes med personalenedskæringer, der ville gøre det muligt at videreføre aktiviteterne i et vist omfang, således som det var hensigten med den tilgrundliggende socialplan.
In addition, account is also taken of the fact that the background of liquidation of the undertaking and redundancy of all the staff is not comparable to that of an adjustment in staff numbers enabling continuation of activities as is the case with the reference social plan.
Kommissionens ekspert har foretaget en sammenlignende analyse af de tal, de franske myndigheder har fremlagt, og de socialplaner, der har været gennemført i Frankrig i de senere år.
The Commission expert carried out a comparative analysis of the figures put forward by the French authorities with social plans implemented in France recently.
Den Power 8-plan, Airbus France bebudede i februar 2007, opererede med 68000 EUR pr. ansat.
The Power 8 plan announced by Airbus France in February 2007 forecast a cost of EUR 68000 per employee.
I 2008 beløb Michelin's socialplan sig til 157400 EUR pr. ansat.
In 2008, Michelin’s social plan amounted to EUR 157400 per employee.
For havnearbejdernes vedkommende gør Kommissionen opmærksom på, at den franske revisionsret i sin beretning fra juli 2006 om de franske havne og udviklingen i søtransporten og behovet for indgreb opgjorde de samlede omkostninger pr. person ved socialplanen fra 2004 til 145000 EUR pr. afskediget for de selvejende havne og 209000 EUR pr. afskediget for Marseilles' havn.
As regards dockers, the Commission states that the French Court of Auditors, in its July 2006 public-domain subject report ‘French ports faced with changes on maritime transport: the urgency of action’ notes the total cost per person of the 2004 social plan, namely EUR 145000 per departure to autonomous ports and EUR 209000 per departure from the port of Marseille.
Kommissionen erindrer om, at dens beslutning af 17. juli 2002 om Société Française de Production indeholder et eksempel på, hvad det koster at udvise generøsitet i forbindelse med privatisering af en kriseramt virksomhed.
The Commission notes that its decision of 17 July 2002 concerning the Société Française de Production illustrates the cost of generosity in the case of privatisation of an undertaking in difficulty.
Det kostede således staten 43,1 mio. EUR (eller 151000 EUR for hver af de 285 ansatte, der ifølge planen skulle afskediges), hvortil skal lægges 5,3 mio. EUR for opfyldelsen af de lovfæstede og overenskomstmæssige forpligtelser (eller i alt 169000 EUR pr. ansat).
Accordingly, the cost to the State of generosity was EUR 43,1 million (that is, EUR 151000 per employee under the plan providing for the departure of 285 employees) in addition to the cost of EUR 5,3 million in legal obligations and obligations in agreements (that is, in total a cost of EUR 169000 per employee).
På grundlag af denne sammenlignende analyse mener Kommissionen, at overslaget på […] EUR i supplerende fratrædelsesgodtgørelse pr. ansat svarer meget godt til omkostningerne pr. afskediget medarbejder i de socialplaner, der har været gennemført af private virksomhedsejere i samme periode.
In the light of that comparative analysis, the Commission considers the payment of EUR […] to each employee by way of additional redundancy payments is consistent with the cost per employee laid off under social plans implemented by private shareholders in the same period.
Endelig mener Kommissionen, at det er mest sandsynligt, at samtlige ansatte i SNCM ville blive afskediget ved en likvidation, bl.a. fordi public service-kontrakten for 2007-2013 endnu ikke var bragt i udbud, og der således ikke var truffet endelig afgørelse om den.
Finally, the Commission considers that a situation in which all of SNCM’s staff are laid off in a liquidation of the undertaking is the most probable situation, in particular because the grant for the public service delegation for the 2007-2013 period had not yet been covered by a call for tenders and, thus, by a final decision.
I betragtning af SNCM's problematiske finansielle situation, er det også usandsynligt, at der ville blive udarbejdet en plan for videreførelse af aktiviteterne, således at der kunne indgås akkord, og man undgik afskedigelser.
Furthermore, in the light of SNCM’s worrying financial situation, it is unlikely that a plan for continued operation had been drawn up so that the undertaking would be put into receivership and redundancies avoided.
På grundlag af ovenstående vil Kommissionen tage udgangspunkt i det samlede beløb på […] mio. EUR, som CGMF (staten) i givet fald skulle udbetale i form af supplerende fratrædelsesgodtgørelser.
In the light of the foregoing elements, the Commission finds a total amount of EUR […] million which CGMF (the State) had to use for additional redundancy payments.
Kommissionen skal på dette stadium i undersøgelsen fastslå værdien af SNCM's likvidation eksklusive supplerende fratrædelsesgodtgørelser.
At this stage in the analysis, the Commission must determine the value of the liquidation of SNCM apart from additional redundancy payments.
Det er i realiteten differencen mellem denne likvidationsværdi — såfremt den er positiv — og de supplerende fratrædelsesgodtgørelser, der skal sammenholdes med den negative pris, for at det kan fastslås, om staten har handlet på samme måde, som en privat markedsøkonomisk investor ville have gjort.
It is in fact the difference between that liquidation value, to the extent that it is positive, and the additional redundancy payments which must be compared to the negative price resulting from the sale in order to verify whether the State acted as a private investor in a market economy.
Til dette formål baserer Kommissionen sig på beregningen af de opskrevne nettoaktiver.
In order to do that, the Commission took as a basis the calculation of the revalued net assets.
Ifølge denne beregningsmetode er virksomheden insolvent, når den økonomiske værdi af de reale aktiver (der normalt er større end den regnskabsmæssige nettoværdi) ikke dækker den økonomiske værdi af de reale passiver.
According to the revalued net asset method, an asset shortfall is determined when the economic value of the actual assets (generally higher than the net ledger assets) does not cover the economic value of the actual debts.
For at kunne konstatere, om der er tale om insolvens i den foreliggende sag, har Kommissionen med bistand fra sin ekspert verificeret, som forklaret i det følgende, at værdien af SNCM's aktiver pr. 30. september 2005 ikke var tilstrækkelig til at fyldestgøre både de privilegerede og de efterstillede kreditorer (inkl. de ansattes fastslåede fordringer).
In order to determine an asset shortfall in the present case the Commission, with the assistance of its expert, verified as explained above that on 30 September 2005 the value of SNCM’s assets was not sufficient to pay off preferential and non-preferential creditors (including employees as classic debts).
Vedrørende valget af evalueringsmetode
Choice of valuation methodology
Kommissionen skønner, at værdiansættelse af nettoaktiverne er en metode, der normalt anvendes til at værdiansætte selskaber i sektoren for søtransport.
The Commission takes the view that the valuation of net assets is a method currently used to value companies in the maritime transport sector.
Den mener desuden, at metoden er særligt velegnet i relation til SNCM's situation, eftersom hovedaktionæren som eneste alternativ til at afhænde virksomheden kan bringe det i betalingsstandsning og lade det træde i likvidation.
It considers, in addition, that that method is particularly appropriate in SNCM’s case since the reference shareholder’s only alternative to the sale is to put the company into voluntary liquidation.
Hvad angår andre værdiansættelsesmetoder, bl.a. metoden baseret på tilbagediskonteret driftsmæssig likviditet, er det Kommissionens opfattelse, at den ikke er relevant i den foreliggende sag, eftersom den forudsætter, at virksomheden fortsætter sine aktiviteter, hvilket ikke var tilfældet for SNCM.
As regards other valuation methods, in particular the present value method of unrestricted operating cash flows, the Commission considers that, having regard to the fact that that method presupposes that the company are continues to operate, which is not the case with SNCM, it is irrelevant to the present case.
Vedrørende referencedatoen
The reference date
Kommissionen har valgt datoen den 30. september 2005 som referencedato for evalueringen af SNCM, eftersom det var på denne dato, det endelige valg blev truffet mellem at acceptere overtagelsestilbuddet eller lade rederiet træde i likvidation, efter at man den 27. september 2005 havde valgt BCP som køber.
The Commission chose the 30 September 2005 date as the reference date for the valuation of SNCM given that that was the date on which the choice between the acceptance of the takeover offer or the liquidation of the company was actually made, the selection of BCP having been decided on 27 September 2005.
Vedrørende værdiansættelsen af SNCM's aktiver
The value of SNCM’s assets
Kommissionen bemærker bl.a., at SNCM's ejer sammen med revisionsfirmaet Ernst & Young beregnede omkostningerne ved at lade virksomheden træde i likvidation (jf. førnævnte rapport fra CGMF) pr. 30. september 2005, og denne beregning blev kontrolleret og efterprøvet af Oddo Corporate Finance og advokatfirmaet Paul Hastings.
The Commission observes in particular that SNCM’s shareholder, in collaboration with Ernst & Young, carried out a quantification of the cost of liquidation of the undertaking (the CGMF report cited above) on 30 September 2005 to which supplementary expert opinions were given by Oddo Corporate Finance and the firm Paul Hastings.
Kommissionen skal erindre om, at SNCM's aktiver blev vurderet til […] mio. EUR i Oddo-rapporten.
The Commission notes that the Oddo-Hastings report cited above valued SNCM’s assets at EUR […] million.
Bruttomarkedsværdien af den flåde, SNCM selv ejede, blev af det specialiserede skibsmæglerfirma BRS vurderet til […] mio. EUR pr. 30. september 2005, medens SNCM's flåde i Oddo-rapporten blev vurderet til […] mio. EUR efter dekort, mæglergebyr og juridiske risici.
As regards the valuation of the fleet held in its name, the gross market value of SNCM’s vessels had been valued at EUR […] million on 30 September 2005 by the specialist broker BRS, but the Oddo report valued SNCM’s fleet at EUR […] million after discount, brokerage commission and legal uncertainty.
Scenarier for værdiansættelsen af SNCM's aktiver pr. 30. september 2005
Scenarios for valuation of the assets of SNCM on 30 September 2005
Kilder: Oddo-rapporten og rapporten fra Kommissionens ekspert.
Sources: Oddo-Hastings report, report of the Commission expert.
Aktivernes værdi
Value of asset
Oddo-rapporten
Oddo report
Kommissionens ekspert
Commission expert
Immaterielle aktiver
Intangible asset
Materielle aktiver
Property, Plant and Equipment
Ejet flåde
Fleet held in own name
Bygninger [146]
Buildings [146]
Finansielle aktiver [147]
Investments [147]
Lager
Inventories
Forudbetalinger
Advances and payments on account
Tilgodehavender hos kunder
Debtors clients
Andre fordringer [148]
Other debtors [148]
Nettolikviditet
Net cash
Periodeafgrænsningsposter
Prepayments and accrued income
aktiver i alt
Total Assets
Ud fra ovenstående tabel kan Kommissionen konstatere, at flåden udgør hovedelementet i værdiansættelsen af virksomhedens aktiver.
From the table above it is clear to the Commission that the fleet of vessels constitutes the main element in the valuation of the undertaking.
I den forbindelse vurderede Kommissionens ekspert efter at have foretaget en sammenlignende analyse, da det blev muligt, at dekorten på bruttohandelsværdien af skibene og beløbet til dækning af juridiske risici stemte overens.
In that respect, the Commission expert considered, having carried out, where possible, a comparative analysis, that the discount applied to the gross market value of the vessels and the legal uncertainty were consistent.
På dette grundlag konkluderede han, at der ikke var anledning til at afvise den franske stats værdiansættelse af flåden.
On that basis, it concluded that there were no arguments to reject the assessment of the value of the fleet drawn up by the French State.
Med hensyn til dekorten skønner Kommissionen, at niveauet er på linje med den dekort, der har været givet ved salg af skibe i forbindelse med likvidationer.
As regards the discount, the Commission is of the opinion that its level is consistent with the discounts observed in sales of vessels in the event of compulsory liquidation.
Ifølge Kommissionens ekspert afhændede det nationale belgiske rederi, Régie des Transports Maritimes, der driver ruten Ostende-Ramsgate, f.eks. to bilfærger i 1997 med en anslået dekort på henholdsvis 35 og 45 %.
According to the Commission expert, the Régie des Transports Maritimes, a national Belgian company operating the Ostend-Ramsgate route, for example, sold two car ferries in 1997 with discounts estimated at 35 % to 45 %.
For nylig afhændede rederiet Festival Cruises tre krydstogtfartøjer med en dekort på gennemsnitligt 20 %.
More recently, the company Festival Cruises disposed of three cruise vessels at an average discount of 20 %.
Den dekort, der er ydet i lignende tilfælde, svarer således meget godt til den dekort, de franske myndigheder regnede med i den foreliggende sag.
The discounts observed in similar cases are therefore in the region of the discounts applied by the French authorities in this case.