natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I denne periode lærer de om deres omgivelser under moderens beskyttende bevågenhed og omgås en række forskellige sociale partnere.
During this period they learn about their environment under the mother's protective vigilance and socialise through interactions with a diversity of social partners.
De lærer ligeledes forældrefærdigheder ved at have samspil med små unger eller endda være med til at passe dem.
They also learn parenting skills by interacting with infants or even helping to care for them.
Hvis små unger fjernes fra en koloni, forårsager det psykisk belastning for både moderen og den lille unge på det pågældende tidspunkt.
Separation of infants from a colony causes distress to the mother and infant at the time.
Det foretrækkes derfor, at de bliver boende i deres fødselskoloni, indtil de er blevet uafhængige.
It is therefore preferable to leave them in their natal colony until they have become independent.
Hvis de af velfærdsgrunde skal vænnes fra eller fjernes tidligere, er det for at undgå at skade deres sociale udvikling, adfærd, fysiologi og immunforsvar tilrådeligt, at de indsættes i en velfungerende gruppe.
Should they, for their own welfare, have to be weaned or separated earlier, it is advisable to incorporate them into a well organised group to avoid damage to their social development, behaviour, physiology and immune competence.
Den bedste alder for fravænning afhænger af arten.
The appropriate age ranges for weaning will depend on the species.
Omgivelserne bør gøre dyret i stand til at gennemføre et komplekst aktivitetsprogram hver dag.
The environment should enable the animal to carry out a complex daily programme of activity.
De præcise forhold i beboelsesområdet varierer imidlertid alt efter arten på grund af forskelle i den naturlige adfærd.
The precise features of the living quarters, however, will vary according to species, due to differences in natural behaviour.
Anlægget bør give dyret mulighed for at anvende et så bredt adfærdsrepertoire som muligt og give det en følelse af sikkerhed samt et så komplekst miljø, at dyret har mulighed for at løbe, gå, klatre og springe.
The enclosure should allow the animal to adopt as wide a behavioural repertoire as possible, provide it with a sense of security, and a suitably complex environment to allow the animal to run, walk, climb and jump.
Materialer, der stimulerer følesansen, er ligeledes værdifulde.
Materials providing tactile stimuli are also valuable.
Der bør gives dyrene mulighed for en vis kontrol over omgivelserne.
Opportunities for the animals to have some control over the environment should be provided.
Der bør ligeledes med mellemrum ske noget nyt, f.eks. mindre ændringer i opstillingen eller placeringen af anlæggets inventar og i fodringsrutinen.
Some novelty should also be introduced at intervals, which can include for example minor changes in the conformation or arrangement of enclosure furniture and feeding practices.
Primater bør anbringes således, at de ikke udviser abnorm adfærd, men kan udføre et tilfredsstillende register af normale aktiviteter.
Non-human primates should be housed in such a way that they do not exhibit abnormal behaviour and are able to display a satisfactory range of normal activities.
Følgende faktorer afgør anlæggets dimensioner for en given art:
The following factors will determine the enclosure dimensions for a given species:
dyrets voksenstørrelse (selv om ungdyr er mindre, er de sædvanligvis mere aktive end voksne og kræver således den samme plads til fysisk udvikling og leg)
the adult size of the animal (juvenile animals, though smaller, are usually more active than adults, thus requiring similar space allowances for physical development and play), and
tilstrækkelig plads til at tilvejebringe et komplekst og udfordrende miljø, og
sufficient space to provide a complex and challenging environment, and
størrelsen af den gruppe, der skal huses.
the size of group to be accommodated.
Følgende principper gælder for anbringelse af alle arter af primater:
The following principles should apply to the housing of all species of non-human primates:
Anlæggene bør have tilstrækkelig højde til, at dyret kan flygte lodret og sidde på en gren eller en hylde, uden at dets hale rører gulvet.
enclosures should be of adequate height to allow the animal to flee vertically and sit on a perch or a shelf, without its tail contacting the floor,
Dyret bør kunne anvende et normalt lokomotorisk og adfærdsmæssigt repertoire.
the animal should be able to display a normal locomotor and behavioural repertoire,
Der bør være plads til passende miljøberigelse.
there should be room for suitable environmental enrichment,
Dyret bør ikke anbringes alene, undtagen under ekstraordinære omstændigheder.
apart from exceptional circumstances, the animal should not be singly housed,
Anlæg bør ikke opstilles i to eller flere lag oven på hinanden.
enclosures should not be arranged in two or more tiers vertically.
Udendørsanlæg
Outdoor enclosures
Primater skal helst have adgang til udendørs anlæg.
Where possible, non-human primates should have access to outdoor enclosures.
Disse anvendes normalt til avl af større primater.
These are commonly used for breeding larger non-human primates.
De har den fordel for dyrene, at de kan indeholde mange træk fra dyrenes naturlige omgivelser og er også praktiske til hold af bestande eller forsøgsdyr, hvis der ikke kræves nøje klimatisk kontrol, og udendørstemperaturerne er egnede.
They have the advantage for the animals that they can include many features of the natural environment and are also useful for holding stock or experimental animals where close climatic control is not required and outdoor temperatures are suitable.
Udendørsanlæg er sædvanligvis fremstillet af metal, men andet materiale, herunder træ, kan anvendes, hvis det er gjort passende vejrbestandigt.
Outdoor enclosures are usually constructed of metal, but other materials, including wood, can be used providing it is suitably weather-proofed.
Visse typer træ er godkendt af toksikologer, forudsat at der foreligger et analysecertifikat.
Some types of wood are approved by toxicologists provided that a certificate of analysis is available.
Træ er let at vedligeholde og udskifte, det kan tilpasses på stedet efter mål og er et mere diskret og naturligt materiale.
Wood is easily maintained or replaced, can be custom-built on site and provides a quieter and more natural material.
Skelettet i et anlæg lavet af træ bør enten være af en type træ, som dyrene ikke tygger i, eller være beskyttet med trådnet og en ikke-giftig overfladebehandling, så det sikres, at anlægskonstruktionen ikke tager skade.
To protect the structural integrity of a wooden enclosure, the framework should either be of a type of wood which the animals will not chew or protected with mesh and a non-toxic treatment.
Anlæggets bund kan være af beton eller naturlig vegetation.
The base of the enclosure can be of concrete or natural vegetation.
Anlæg med betonbund kan dækkes med et passende ikke-giftigt underlag.
Concrete-floored enclosures can be covered with a suitable non-toxic substrate.
En del af udendørsanlægget bør være overdækket for at gøre det muligt for dyrene at opholde sig udenfor i fugtigt vejr og for at yde beskyttelse mod solen. Alternativt kan der være tilvejebragt læsteder.
Either part of the outdoor enclosure should be roofed, to allow the animals to be outside in wet weather and to provide protection from the sun or, alternatively, shelters can be provided.
Primater vil benytte et udendørs anlæg selv om vinteren, hvis de har adgang til et.
Where outdoor enclosures are provided, the non-human primates will utilise them, even in the winter.
Der bør imidlertid være opvarmede indendørs anlæg.
However, heated indoor enclosures should be provided.
Det anbefales, at indendørs anlæg overholder de angivne minimumskrav til størrelse for at sikre, at de ikke bliver overfyldt i dårligt vejr.
It is recommended that the minimum size for an indoor enclosure should meet the minimum values specified to ensure that the animals are not overcrowded in inclement weather.
Da udendørsanlæggene udgør supplerende plads, er der ikke behov for at fastsætte mindstemål for disse.
As outdoor enclosures represent additional space, there is no need to set minimum dimensions for these.
Hvis forskellige anlæg er indbyrdes forbundet, f.eks. et udendørs og et indendørs anlæg, bør der være mere end en forbindelsesdør for at forhindre, at underordnede dyr spærres inde eller ude af mere dominerende dyr.
Where different enclosures are connected, for example outdoor and indoor, more than one connecting door should be provided to prevent subordinates being trapped by more dominant animals.
Indendørs anbringelse
Indoor housing
Selv om indendørs anlæg sædvanligvis er fremstillet af metal, kan der med et godt resultat anvendes træ, laminat, glas og andre materialer, som giver et roligere miljø.
Although indoor enclosures will commonly be constructed of metal, other materials, such as wood, laminates and glass have been used successfully and provide a quieter environment.
Højden er et afgørende træk ved anlægget, og alle primater bør have mulighed for at klatre, springe og sidde på et højt siddested.
As height is a critical feature of the enclosure, all non-human primates should be able to climb, jump and occupy a high perch.
Væggene kan have trådnet for at muliggøre klatring, men der bør ligeledes være et tilstrækkeligt antal diagonale grene eller siddesteder til, at alle dyrene kan sidde på dem på samme tid.
The walls can include mesh to allow climbing but sufficient diagonal branches or perches should also be provided to allow all animals to sit on them simultaneously.
Hvis der anvendes trådnet, bør det sikres, at det er af en type, så dyrenes lemmer ikke risikerer at hænge fast, og dyrene derved kommer til skade.
Where mesh is used, care should be taken to ensure that it is of a type which could not lead to injury through animals having their limbs trapped.
Faste gulve har den fordel, at de kan dækkes med et underlag, hvorpå der kan spredes foder for at anspore dyrene til at fouragere.
Solid floors have the advantage that they can be covered with a substrate in which food can be scattered to encourage foraging.
Primater har behov for plads til aktivitet, men kan være nødt til at blive anbragt i mindre hjemmeanlæg i korte perioder, når det er berettiget af veterinære eller forsøgsmæssige grunde.
Non-human primates require space for activity, but may need to be confined in smaller home enclosures for short periods of time when justified on veterinary or experimental grounds.
Der kan skabes mindre anlæg ved at opdele hovedanlægget ved hjælp af skillevægge og/eller en flytbar bagvæg for anlægget, ved at have et bur inde i hjemmeanlægget, to forbundne enheder eller forsøgsdyrsanlæg i tilknytning til et større motionsanlæg.
Smaller volumes can be created by partitioning the main enclosure using dividers and/or a mobile back to the enclosure, having a cage within the home enclosure, two linked units, or attaching experimental enclosures to a larger exercise enclosure.
Disse metoder til isolation af forsøgsdyr har alle den fordel, at dyrene har adgang til et tilfredsstillende levemiljø og selskab af artsfæller, men giver dog mulighed for adskillelse med henblik på fodring, rengøring og forsøg såsom indgivelse af medicin og blodprøvetagning.
These methods of confining experimental animals all have the advantage that animals have access to a satisfactory living environment and social companions, allowing however separation for feeding, cleaning and experimental purposes, such as dosing and blood sampling.
Hvis enkeltanbringelse i et lille anlæg skulle være nødvendig på grund af et særligt forsøgsparadigme, bør forsøgslederen begrunde varigheden og omfanget af dyrets ophold under begrænsede pladsforhold, idet den sandsynlige påvirkning af dyrets trivsel bør afvejes mod forsøgets videnskabelige værdi og krav.
Should single-housing in a small enclosure be necessary, because of a special experimental paradigm, the duration and extent of confinement should be justified by the experimenter, balancing the likely effect on the well-being of the animal against the scientific value and requirements of the experiment.
Enkeltindivider kan isoleres ved hjælp af træning (se afsnit 4.8 nedenfor) eller ved at lede gruppen igennem en sluse med en fælde i.
Individuals can be isolated by training (see paragraph 4.8 below) or running the group through a race with a trap in it.
I de supplerende retningslinjer opstilles de anbefalede minimumsstørrelser for anlæg til de forskellige arter.
The additional guidelines provide minimum recommended enclosure sizes for the different species.
Kostens indhold og måden, hvorpå den præsenteres, bør varieres for at skabe interesse og miljøberigelse.
Presentation and content of the diet should be varied to provide interest and environmental enrichment.
Spredt foder ansporer dyrene til fouragering. Hvis dette er vanskeligt, bør der gives hele frugter, grøntsager eller andet foder, der kræver håndtering, eller der kan anvendes adfærdsfremmende foderautomater.
Scattered food will encourage foraging, or where this is difficult food should be provided which requires manipulation, such as whole fruits or vegetables, or puzzle-feeders can be provided.
Foderindretninger og -konstruktioner bør udformes og placeres således, at kontaminering reduceres mest muligt.
Foraging devices and structures should be designed and situated to minimise contamination.
Foder givet som miljøberigelse kan føre til præferencer, og for at sikre, at dyrene får en afbalanceret kost, er det derfor tilrådeligt at fodre med standardkosten tidligt om morgenen, når dyrene er sultne og ikke har noget alternativ.
As the enrichment feeding may lead to preferences, to ensure that the animals receive a balanced diet it is advisable to feed the standard diet first thing in the morning when the animals are hungry and have no alternative.
Foderet kan spredes for at sikre, at dominerende individer ikke lægger beslag på det.
The food can be scattered to ensure that it is not monopolised by dominant individuals.
Der bør ikke gives en varieret kost, hvis det er sandsynligt, at det vil påvirke forsøgsresultaterne.
A varied diet should not be provided if it is likely to have disturbing effects on experimental results.
I sådanne tilfælde kan der imidlertid tilvejebringes variation i form af foder med forskellig form, farve og smag, der overholder den ernæringsmæssige standard.
However, in such circumstances variation can be introduced in the form of nutritionally standard diets available in different shapes, colours and flavours.
Visse primater, f.eks. visse halvaber, har behov for redemateriale, f.eks. træuld, tørre blade eller halm.
Some non-human primates, for example some prosimians, require nesting material, for example wood wool, dry leaves or straw.
Træspåner, trægranulat med et lavt støvniveau eller makuleret papir er ikke-giftige underlag, som er nyttige til at anspore dyrene til fouragering i indendørs anlæg.
Non-toxic substrates such as wood chips, wood granulate with a low dust level or shredded paper are valuable to promote foraging in indoor enclosures.
Græs, plantevækster, træspåner eller barkflis er velegnede til udendørs faciliteter.
Grass, herbage wood chip or bark chip are suitable for outdoor facilities.
Der anvendes forskellige fikseringsmetoder til håndtering af primater, lige fra anlæg med skydevægge, over net, manuel fastholdelse af dyrene til anvendelse af pile med et beroligende middel.
Various methods of restraint are employed in handling non-human primates, ranging from enclosures with sliding partitions, through netting, holding the animals manually, to using a dart to tranquillise them.
Selv om primater ikke kan lide at blive håndteret og bliver stresset af det, bør dyrene trænes til at samarbejde, da dette vil reducere den belastning, der ellers forårsages ved håndtering.
Although non-human primates dislike being handled and are stressed by it, training animals to cooperate should be encouraged, as this will reduce the stress otherwise caused by handling.
Træning af dyr er yderst vigtigt ved dyrehold, især ved langvarige forsøg.
Training the animals is a most important aspect of husbandry, particularly in long-term studies.
Træning giver en dobbelt fordel ved, at dyret udfordres intellektuelt, og arbejdet gøres mere spændende for personalet.
It has a dual advantage in providing the animal with an intellectual challenge and making work more rewarding for the care-giver.
Primater reagerer på lydmæssige og visuelle stimuli, og træningen kan ofte ved benyttelse af simple belønningssystemer anvendes til at få dyrene til at acceptere mindre indgreb som f.eks. blodprøvetagning.
Non-human primates will respond to aural and visual stimuli, and by using simple reward systems, training can often be employed to encourage the animals to accept minor interventions, such as blood sampling.
De enkelte dyrs reaktion på træning og forsøgsprocedurer bør regelmæssigt vurderes, da visse dyr kan være særligt vanskelige eller undlade at reagere, og i så fald bør det overvejes nøje, om dyrene fortsat skal anvendes.
The response of individuals to training and procedures should be regularly reviewed, as some animals may be particularly difficult or non-responsive and in such cases, careful consideration should be given to their continued use.
Selv om dyr kan optrænes til at udføre opgaver, bør de have passende rekreationsperioder, når de underkastes gentagne forsøg.
Though animals can be trained to accomplish tasks, attention should be paid to appropriate recovery periods when subjected to repeated experiments.
Der bør føres individuelle journaler for hvert dyr med detaljerede oplysninger.
Individual records containing detailed information for each animal should be maintained.
Disse bør omfatte: art, køn, alder, vægt, oprindelse, kliniske og diagnostiske oplysninger, nuværende og tidligere anbringelsessystemer, historik for forsøgsanvendelse og enhver anden oplysning, der er relevant for driften og forsøgsprocedurerne, såsom rapporter om deres adfærd eller status, samt deres foretrukne samværsfæller/gruppeforhold.
These should include: species, sex, age, weight, origin, clinical and diagnostic information, present and previous housing system, history of experimental use and any other information relevant for management and experimental procedures, such as reports on their behaviour or status, and favoured social companions/social relationship.
Alle primater i et anlæg bør mærkes med en permanent og entydig laboratorieidentifikationskode før fravænning.
All non-human primates in a facility should be identified with a permanent and unique laboratory identification code before weaning.
Enkeltindivider kan identificeres visuelt ved anvendelse af størrelsestilpassede halsbånd med vedhæng eller hos store arter ved anvendelse af tatoveringer.
Individual animals can be identified visually by using properly fitted necklaces with attached medallions or tattoos for large species.
Der kan injiceres en mikrochip på tilgængelige steder (håndleddet hos større dyr eller nakkeskindet hos mindre arter).
Microchips can be injected into accessible sites (the wrist for larger animals or scruff of the neck for smaller species.
Da det er vigtigt, at dyrene let kan skelnes fra hinanden, giver visse laboratorier med godt resultat dyrene navne, da navne nemt kan bruges til at identificere dominerende og underordnede dyr og af nogle anses for at give personalet større respekt for primaterne.
As it is important to be able easily to distinguish animals, some laboratories successfully use names for the animals, as these can easily be used to identify dominant and subordinate animals, and are considered by some to encourage the care staff to increase their respect for the non-human primates.
Personalet bør være uddannet i drift, pasning og træning af de dyr, de har ansvar for.
Staff should be trained in the management, husbandry and training of animals under their care.
Uddannelsen bør ligeledes omfatte kendskab til sundhed og sikkerhed for personale, der arbejder med primater, herunder risiko for zoonotiske sygdomme, samt drift.
Training should also include information on the health and safety of staff working with non-human primates including zoonotic disease risk, and management.
Dyrene skal helst transporteres i par, der kan forliges.
Animals should, where possible, be transported in compatible pairs.
Det kan imidlertid være nødvendigt at transportere voksendyr enkeltvis.
However, adult animals may need to be transported singly.
Silkeaber (Callithrix spp.) er små, i høj grad trælevende, sydamerikanske, dagaktive primater.
Marmosets (Callithrix spp.) are small, highly arboreal, South American diurnal non-human primates.
I naturen har de aktivitetsområder på 1-4 ha, hvor de lever i storfamiliegrupper på 3-15 dyr bestående af et avlspar og deres afkom.
In the wild they have home ranges of 1 to 4 hectares where they live in extended family groups of three to fifteen animals consisting of a breeding pair and their offspring.
Hunnerne føder to kuld om året (normalt tvillinger og i fangenskab ofte trillinger), og alle gruppemedlemmer tager sig af ungerne.
Females produce litters twice a year (normally twins and in captivity, not infrequently, triplets) and all group members take care of the offspring.
Underordnede hunners reproduktivitet hæmmes af den dominerende hun som følge af hormonale og adfærdsmæssige mekanismer.
Reproductive inhibition of the subordinate females by the dominant occurs due to hormonal and behavioural mechanisms.
Silkeaber æder frugter og insekter og har specialiseret sig i at lave tapperiller i gummitræer og æde gummi. I fangenskab vil de dog lave riller og duftmærker på andre hårdttræsarter.
Marmosets are frugivore-insectivore and are specialised in gum-tree gouging and gum feeding; however, in captivity they would gouge and scent-mark other hardwoods.
Dyrene bruger op til 50 % af deres tid på at fouragere og æde.
Foraging and feeding occupy up to 50 % of the time available.
Silkeaber og tamariner kan blive 15-20 år i fangenskab.
Marmosets and tamarins can live for up to 15 to 20 years in captivity.
Tamariner (Saguinus spp.) er på mange punkter ligesom silkeaber.
Tamarins (Saguinus spp.) are similar to marmosets in many respects.
De lever i Syd- og Mellemamerika, men er lidt større og har større aktivitetsområder på 30-100 ha.
They are found in South and Central America, but are slightly larger animals and have larger home ranges, varying from 30 to 100 hectares.
Tamarinernes større aktivitetsområder hænger sammen med, at deres kost i højere grad består af frugt, og at de ikke laver riller og kun spiser gummi, når det er umiddelbart tilgængeligt.
The larger home ranges of tamarins are related to more frugivorous diets, while they do not gouge, and eat gum only when readily accessible.
De fleste silkeaber og tamariner kommer kun nødigt ned på jorden, og de afsætter hyppigt duftmærker på deres omgivelser.
Most marmosets and tamarins show reluctance to descend to the ground and frequently scent-mark their environment.
Silkeaber og tamariner bør holdes inden for et temperaturinterval på 23-28 oC, selv om lidt højere temperaturer kan accepteres, da de er tropedyr.
Marmosets and tamarins should be maintained in a temperature range of 23 oC to 28 oC, although levels slightly higher are acceptable due to the tropical nature of the animals.
Luftfugtigheden bør ligge på 40-70 %, selv om dyrene kan tåle et relativt fugtighedsniveau over 70 %.
Humidity levels of 40 to 70 % should be provided, although the animals will tolerate relative humidity levels higher than 70 %.
Det anbefales at sørge for lys i en periode på mindst 12 timer.
A photoperiod of no less than twelve hours of light is recommended.
Lyskilden bør give et ensartet lys i lokalet.
The lighting source should illuminate uniformly the holding room.
Der bør dog altid være et område med skygge inde i anlægget.
However, within the animal enclosures, a shaded area should always be provided.