natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hvad angår revisionsrettens rapport, som blev nævnt i anden beslutning, havde de italienske myndigheder krævet en autentisk fortolkning af rapporten fra revisionsrettens side.
For an authentic interpretation of the Court of Auditors report referred to in the second initiating decision, the Italian authorities had approached the Court itself.
Denne fremførte for det første, at rapporten kun vedrørte perioden indtil 1998.
In reply the Court said, first and foremost, that the report was concerned only with the period up to 1998.
I betragtning af den korte periode ville det derfor være forkert at drage generelle konklusioner.
Given the limited period covered, it would be wrong to draw general conclusions.
For det andet bekræftede rapporten ifølge revisionsretten, at salget i forbindelse med samtlige projekter var begyndt, og at tilbagebetalingen var indledt, ganske vist med nogen forsinkelse.
In the second place, the Court said that the report confirmed that for all projects sales had started and reimbursements had been made, though with some delays.
Endelig bekræftede revisionsretten, at det ifølge et generelt princip i Italiens offentlige administration ikke var muligt for staten at give afkald på et tilgodehavende (hvilket ville være tilfældet, hvis ikke lånene skulle tilbagebetales).
Lastly, as regards the possibility that the State might renounce its claim (which would be the case if the loans were not to be reimbursed), the Court confirmed that it was a general principle of Italian public administration that claims could not be abandoned.
Revisionsretten oplyste derfor, at dette heller ikke kunne fastsættes ved et ministerielt dekret.
A ministerial order, the Court said, could not make provision for any such abandonment.
Den konkluderede i rapporten, at den aldrig havde nævnt muligheden for, at den offentlige administration gav afkald på et tilgodehavende.
In the report the Court had not mentioned any possibility that the public administration might renounce its claim to reimbursement.
Hvad tilbagebetalingen angår, erkendte Italien, at der i nogle få tilfælde havde været tale om forsinkelser, men tilføjede, at tilbagebetalingen var fastsat i beslutningerne om at yde støtte.
Italy acknowledged that there had been delays in reimbursement in a few cases, but added that a schedule for reimbursement was laid down in the decision to grant the aid.
Ifølge Italien skulle støttemodtageren ved sin underskrift forpligte sig til at tilbagebetale lånets hovedstol.
The recipient had to sign a clause requiring it to repay the principal.
Italien anførte, at Kommissionen også havde udtrykt tvivl om tilbagebetalingen på grund af [investeringsbankens] rapport om Finmeccanica, der blev nævnt i anden beslutning.
Italy said the Commission had expressed doubts regarding reimbursement partly because of the report from [the investment bank] on Finmeccanica referred to in the second initiating decision.
Ifølge Italien angav rapporten klart, at der i anden beslutning før følgende sætning: »hovedstolen skal først tilbagebetales, når leverancerne overstiger en bestemt (stor) mængde, og Finmeccanica skal derfor foretage meget små tilbagebetalinger i de første 15 år, og det er langt mindre sandsynligt, at den skal tilbagebetale hele lånet«, var indføjet en sætning, der viste, ar der var tale om virksomhedens aktiviteterne på det militære område.
But that report, according to Italy, made it clear that the sentence quoted in the second initiating decision — ‘the principal has to be repaid only once deliveries exceed a certain (high) volume, so that Finmeccanica has very low repayments in the first 15 years and is much less likely to have to repay all of the advance’ — was preceded by a sentence that showed that it referred to the companys defence business.
Endelig mente Italien, at Kommissionen havde udtrykt tvivl om tilbagebetalingen af lånene, fordi Italien havde nægtet adgang til beslutningerne om at yde støtte i deres fulde ordlyd.
Finally, Italy said, the Commission had doubts regarding reimbursement because it believed Italy had refused access to the full texts of the granting decisions.
I denne forbindelse erindrede Italien om, at begrundelsen var den samme for alle beslutningerne om støtte, herunder beslutningerne om de militære projekter.
Italy reiterated that the recitals to all the granting decisions were identical, and this included those for military projects.
I øvrigt mente Italien ikke, at de udeladte begrundelser kunne indeholde flere betingelser end selve beslutningerne.
Furthermore, in Italy's view the recitals omitted could not contain any conditions additional to what was in the main text of the decisions themselves.
Italien bekræftede, at det anvendte støtteinstrument var et lån på lempelige vilkår med faste tilbagebetalingsplaner, der altid var blevet overholdt, undtagen i nogle få tilfælde.
The aid instrument used was a soft loan, with fixed reimbursement schedules that were always adhered to, with a few limited exceptions.
Desuden meddelte Italien, at lånene var blevet udbetalt til støttemodtagerne gennem de såkaldte »forpligtelsesgrænser« over en periode på 10-15 år eller som et engangsbeløb, men i dette tilfælde via en bank og derfor med et fradrag.
Furthermore, the loans had been paid out to recipients under ‘commitment limits’ over 10 to 15 years, or immediately in a single payment, but in this second case there was involvement on the part of a bank, which had to be discounted.
Tilbagebetalingen skulle begynde det første år efter seneste udbetaling.
Reimbursement started the first year after the last payment.
Med hensyn til støtteinstrumentet og tilbagebetalingen kan det konkluderes, at Italien fastholdt, at det anvendte instrument var lån på lempelige vilkår.
To conclude on the aid instrument and the reimbursement, Italy maintained that the instrument used was a soft loan.
Italien fremsatte også bemærkninger med hensyn til de to helikoptere, der var nævnt i anden beslutning (AB 139 og BA 609).
Italy also submitted observations on the two helicopters referred to in the second initiating decision (the AB139 and the BA609).
Sammen med disse bemærkninger sendte Italien også de ønskede dokumenter vedrørende retsgrundlaget:
Along with these observations, Italy provided the documents requested concerning the legal basis:
CIPE’s afgørelse af 15. april 1986 om første gennemførelse af lov 808/1985
decision (delibera) of the Interministerial Committee on Economic Programming, dated 15 April 1986, on the initial implementation of Law No 808/1985;
Industriministerens dekret af 8. juni 1986 om betingelserne for indgivelse af støtteansøgninger
order (decreto) of the Minister for Industry, dated 8 June 1986, on the mechanisms for the submission of applications for aid;
Finansministerens dekret af 7. februar 1987 om Mediocredito Centrales rolle;
order of the Minister of the Treasury, dated 7 February 1987, on the role of Mediocredito Centrale;
Industriministerens dekret af 14. marts 1988, som redegør detaljeret for kriterierne for gennemførelse af lov 808/1985
order of the Minister for Industry, dated 14 March 1988, detailing further criteria for the implementation of Law No 808/1985;
CIPI’s (Comitato Interministeriale per la Politica Industriale — det tværministerielle udvalg for industripolitik) pressemeddelelse af 30. maj 1991 om samarbejde med udenlandske partnere
press release issued by the Interministerial Committee on Industrial Policy (CIPI), dated 30 May 1991, on collaboration with foreign partners;
Lov nr. 181 af 4. juni 1991 om refinansiering af ordningen
Law No 181 of 4 June 1991 refinancing the scheme;
Lov nr. 237 af 19. juli 1993 om refinansiering af ordningen
Law No 237 of 19 July 1993 refinancing the scheme;
CIPI’s afgørelse af 28. december 1993 med nye retningslinjer for gennemførelsen af ordningen
decision of the Interministerial Committee on Industrial Policy dated 28 December 1993, with new instructions for the implementation of the scheme;
Lov nr. 644 af 22.11.1994, der omdanner støtteinstrumentet til de såkaldte »forpligtelsesgrænser«
Law No 644 of 22 November 1994, converting the aid instrument into commitment limits;
Industriministerens dekret af 31. maj 1995 om de aspekter ved ordningen, der ikke vedrører F&U
order of the Minister for Industry, dated 31 May 1995, on non-R & D aspects of the scheme;
CIPE’s afgørelse af 8. august 1996, der ændrer betingelserne for støtteberettigelse og fastlægger prioriteringer
decision of the Interministerial Committee on Economic Programming, dated 8 August 1996, modifying the conditions for eligibility and setting priorities;
Lov nr. 266 af 7. august 1997 om refinansiering af ordningen, der også finansierer EFA-programmet (europæiske kampfly)
Law No 266 of 7 August 1997 refinancing the scheme; this Law also funded the European fighter aircraft (EFA) programme;
CIPE’s afgørelse af 22. december 1998, der ændrer prioriteringerne og kriterierne for støtteberettigelse
decision of the Interministerial Committee on Economic Programming, dated 22 December 1998, amending the priorities and criteria for eligibility;
Ministerpræsidentens dekret af 6. august 1999, som betyder, at det fortsat er regeringen, der varetager den administrative forvaltning af ordningen
order of the Prime Minister, dated 6 August 1999, keeping the administrative management of the scheme in the hands of the Government;
Lov nr. 388 af 23. december 2000 om refinansiering af ordningen
Law No 388 of 23 December 2000 refinancing the scheme;
CIPE’s afgørelse af 2. august 2002, som ændrer udvælgelseskriterierne, de støtteberettigede aktiviteter og støtteintensiteten.
decision of the Interministerial Committee on Economic Programming, dated 2 August 2002, amending the selection criteria, the activities eligible and the intensity of the aid.
Italien har fremlagt en samlet ramme for den generelle finansiering af ordningen (beløbene er udtrykt i mia. ITL), som er gengivet i nedenstående tabel:
Italy also provided a full picture of the overall funding of the scheme, which is shown in the table below (the amounts are expressed in ITL billion):
Bevillinger til lov 808/1985
Budget for Law No 808/1985
Lov
Law
Senere
After
Indtil vedtagelsen af anden beslutning (22.6.2005) var der ifølge Italien anvendt 2878 mio. EUR af de i alt 3029 mio. EUR (svarende til 5865 mia. ITL), mens der endnu ikke var indgået forpligtelser for de resterende 151 mio. EUR.
Up to 22 June 2005, the date of the second initiating decision, out of the total amount of EUR 3029 million (corresponding to ITL 5865 billion), according to Italy, EUR 2878 million had been used, with EUR 151 million not yet committed.
Italien foretog desuden en opdeling af udgifterne:
Italy also specified the breakdown of expenditure:
1311 mio. EUR skulle anvendes til projekter vedrørende den nationale sikkerhed
EUR 1311 million had been used for projects relating to national security;
1327 mio. EUR skulle anvendes til de civile projekter, der var blevet godkendt indtil november 2002
EUR 1327 million had been used for civilian projects approved up to November 2002;
239 mio. EUR skulle anvendes til de civile projekter, der var blevet godkendt efter november 2002.
EUR 239 million had been used for civilian projects approved after November 2002.
Ifølge Italien skulle 510 mio. EUR anvendes til finansiering af projekter af europæisk interesse.
According to Italy, EUR 510 million went to fund projects of European interest.
Italien besvarede endvidere anmodningen om en liste over alle civile projekter, der blev finansieret over lov 808/1985, og som oversteg den individuelle anmeldelsestærskel, samt en fuldstændig liste over de projekter, hvortil der var ydet støtte fra den 22. november 2002.
Italy also responded to the request for a list of all civilian projects funded under Law No 808/1985 that were above the thresholds for individual notification, and a complete list of all projects funded since 22 November 2002.
Ved brev af 24. oktober 2005 fremsatte Italien bemærkninger til de projekter, der var nævnt i anden beslutning.
In its letter of 24 October 2005, Italy submitted observations on the projects referred to in the second initiating decision.
Italien erklærede desuden, at der ikke var andre støtteprojekter, som oversteg den individuelle anmeldelsestærskel.
Italy stated that there were no other aid projects above the thresholds for individual notification.
Italien sendte også en tabel over de projekter vedrørende den nationale sikkerhed, der finansieres over ordningen.
Italy provided a table listing the programmes relating to national security which had been funded by the scheme.
Endelig anførte Italien med hensyn til den forsinkede tilbagebetaling i forbindelse med bestemte projekter, at der kun havde været problemer i forbindelse med to projekter (DO328 Panels og DO328 EC).
Finally, concerning delays in the reimbursement of specific projects, Italy said that there had been difficulties with only two projects, DO328 Panels and DO328 Extended Capacity.
Italien oplyste, at der var opstået problemer med det projekt, som blev gennemført af Aermacchi, fordi dens vigtigste partner, Fairchild Dornier GmbH, var gået konkurs.
The project, conducted by Aermacchi, had had problems because of the failure of the main partner, Fairchild Dornier GmbH.
DEN ANONYME TREDJEPARTS BEMÆRKNINGER TIL ANDEN BESLUTNING
COMMENTS BY THE ANONYMOUS THIRD PARTY ON THE SECOND INITIATING DECISION
Den anonyme tredjeparts bemærkninger og anmodninger i forbindelse med anden beslutning er gengivet nedenfor.
The observations and requests put forward by the anonymous third party after the second initiating decision are set out below.
Den anonyme tredjepart anmodede Kommissionen om at erklære støtten i henhold til lov 808/1985 ulovlig og kræve den tilbagebetalt i henhold til procedureforordningens artikel 11.
The third party asked the Commission to declare the aid granted under Law No 808/1985 to be unlawful, and accordingly to order its recovery on the basis of Article 11 of the Procedural Regulation.
Den anonyme tredjepart anmodede Kommissionen om at kontrollere de støtteinstrumenter, der blev anvendt i forbindelse med ordningen.
It asked the Commission to verify the aid instruments used under the scheme.
Den anonyme tredjepart anmodede Kommissionen om at kræve al den støtte, der var udbetalt i strid med statsstøttereglerne, tilbagebetalt i henhold til procedureforordningens artikel 14.
It asked the Commission to recover any aid granted in violation of state aid rules, on the basis of Article 14 of the Procedural Regulation.
Den anonyme tredjepart anmodede Kommissionen om at kræve al planlagt fremtidig støtte i henhold til ordningen tilbagebetalt, hvis ikke der forelå tilstrækkelige beviser på, at støtten var bestemt til F&U-aktiviteter.
It asked the Commission to require a suspension of future payments under the scheme, on the grounds that there was no proper evidence to show that the aid would be used for R & D purposes.
Den anonyme tredjepart anmodede Kommissionen om at bestræbe sig på at få ændret lov 808/1985, så den gav mulighed for tilbagebetaling af støtten på finansielle betingelser, som var i overensstemmelse med rammebestemmelserne for støtte til F&U.
It asked the Commission to ensure that Law No 808/1985 was amended so that aid was reimbursed on financial terms consistent with the R & D framework.
Den anonyme tredjepart anmodede Kommissionen om at udvide undersøgelsen for at fastslå, om andre støtteordninger for luftfartsindustrien i Italien var forenelige med fællesmarkedet, og at kontrollere, at sådanne ordninger ikke blev anvendt til at omgå Kommissionen beslutning vedrørende lov 808/1985.
It asked the Commission to widen its investigation further in order to verify the compatibility with the State aid rules of other schemes applying in the aerospace industry in Italy, and to ensure that such schemes were not used to circumvent the Commission's decision on Law No 808/1985.
Den anonyme tredjepart anmodede Kommissionen om at forpligte de italienske myndigheder til at fremlægge en udtømmende årsrapport, hvor Kommissionen skulle have mulighed for eventuelt at kræve foretaget en regnskabsrevision.
It asked the Commission to require the Italian Government to present a full report every year, which the Commission might if necessary ask to have audited.
Den anonyme tredjepart vedlagde en række dokumenter, herunder den italienske revisionsrets rapport af 12. august 2003 om gennemførelsen af lov 808/1985, en tabel over 164 projekter, der var uddraget af denne rapport, industriministerens dekret af 14. marts 1988, lovene om refinansiering af lov 808/1985 og endelig uddrag af Avios og Finmeccanicas årsberetninger for 2003 og 2004.
The anonymous third party annexed a number of documents to its observations, among them the report from the Italian Court of Auditors on the implementation of Law No 808/1985, dated 12 August 2003, with a table referring to 164 projects; the text of the ministerial order dated 14 March 1988; the text of the laws refinancing Law No 808/1985; and extracts from the annual reports of Avio and Finmeccanica for 2003 and 2004.
ITALIENS SVAR PÅ DEN ANONYME TREDJEPARTS BEMÆRKNINGER TIL ANDEN BESLUTNING
OBSERVATIONS SUBMITTED BY ITALY REGARDING THE ANONYMOUS THIRD PARTYS COMMENTS ON THE SECOND INITIATING DECISION
Som følge af den anonyme tredjeparts bemærkninger anmodede de italienske myndigheder om at få klarlagt procedurens anvendelsesområde og at få oplyst, om proceduren vedrørte hele ordningen eller kun den individuelle støtte, der var ydet i henhold til ordningen, og som skulle anmeldes individuelt.
Following the comments of the anonymous third party, the Italian authorities asked for clarification of the scope of the proceedings: did they relate to the whole scheme, or only to aid granted under the scheme in those cases that had to be notified to the Commission individually?
Italien meddelte derefter, at de tal, som den anonyme tredjepart havde fremlagt, og som var taget fra ministeriets websted, vedrørte langt mere end ordningens anvendelsesområde.
Italy contended that the figures put forward by the anonymous third party, taken from the Ministry's website, covered ground broader than this particular scheme alone.
De omfattede nemlig ikke blot den støtte, der blev ydet i henhold til lov 808/1985, men også andre industriprogrammer vedrørende den nationale sikkerhed (såsom […]), der blev finansieret i henhold til anden lovgivning.
They included not just aid granted under Law No 808/1985 but also other industrial programmes relating to national security ([…]) which were funded under other legislation.
Italien fremførte, at den omstændighed, at ordningen i henhold til lov 808/1985 skulle give mulighed for finansiering af både civile og militære projekter, til en vis grad havde vildledt den anonyme tredjepart.
Italy argued that the fact that the scheme introduced by Law No 808/1985 allowed for funding of both civilian and military programmes had confused the anonymous third party.
Ifølge Italien var der tale om en tilsvarende vildledning i revisionsrettens rapport om lov 808/1985.
The Court of Auditors had been similarly misled in its report on Law No 808/1985.
Italien fremlagde nedenstående tabel, som giver mulighed for at sammenligne den finansiering, der var omtalt i den anonyme tredjeparts bemærkninger, med finansieringen i henhold til lov 808/1985.
Italy provided the following table comparing the funding referred to in the reports cited by the anonymous third party and the funding provided under Law No 808/1985.
Sammenligning af forskellige informationskilder vedrørende finansieringen af lov 808/1985
Comparison between sources of information on funding under Law No 808/1985
Rapport fra 2004 om incitamenterne (s. 181)
2004 report on incentives (p. 181)
Støtte i henhold til lov 808/1985
Measures under Law No 808/1985
Italien sendte desuden en liste over de relevante militære projekter, der blev finansieret i disse år, og som angiveligt kunne forklare disse forskelle: […].
Italy also provided a list of relevant military programmes funded in these years, which it said might explain the discrepancies: […].
Hvad angår Finmeccanicas årsberetning, som den anonyme tredjepart henviste til, fremførte Italien, at en stor del af F&U-udgifterne skyldtes selskabets indtræden i Aermacchi (ca. […]).
Concerning the annual report of Finmeccanica for the year 2003 referred to by the anonymous third party, Italy argued that a large part of the increase in R & D expenditures was due to the incorporation of Aermacchi into the company (around […]).
Italien erkendte, at der var tale om forsinkelser i en række tilbagebetalingsprocedurer, som især blev begrundet med, at perioderne for udbetaling af støtte var lange (fra ti til femten år), så de snarere blev betragtes om sene tilbagebetalinger.
Italy acknowledged that there had been delays in some reimbursements, which it said were due primarily to the long periods of payment (10 to 15 years), so that they should rather be interpreted as late reimbursements.
Italien erkendte problemerne i forbindelse med et bestemt projekt, nemlig DO328EC, men anførte, at det var utænkeligt, at staten gav afkald på tilbagebetalingen.
Italy acknowledged that there were difficulties with one specific project, the DO328 Extended Capacity, but said it was out of the question that the State should abandon any claim.
Som svar på den anonyme tredjeparts specifikke bemærkninger fremsatte de italienske myndigheder følgende argumenter.
In reply to the specific points raised by the anonymous third party, the Italian authorities provided the following arguments.
Italien kunne ikke acceptere kravet om, at Kommissionen skulle erklære seks projekter, som den havde udtrykt betænkeligheder ved i første beslutning, ulovlige og kræve støtten tilbagebetalt.
The request by the anonymous third party that the Commission should declare unlawful the aid given to the six projects on which it had raised doubts in the first initiating decision, and require that the aid be recovered, was not acceptable.
Italien fandt dette krav i strid med procedureforordningens artikel 11.
It was contrary to Article 11 of the Procedural Regulation.
Ifølge Italien vedrørte proceduren kun den individuelle anvendelse af ordningen, eller projekter, som Kommissionen havde udpeget specielt, nemlig de 13 projekter, som Kommissionen havde nævnt i første beslutning.
According to Italy, the proceedings were concerned only with individual applications of the scheme, the projects that the Commission had specifically identified, which were the 13 projects referred to in the first initiating decision.
De italienske myndigheder fremførte, at de allerede havde indstillet støtten til disse projekter, indtil Kommissionen havde vedtaget en endelig beslutning.
Italy had already suspended payments towards those projects pending a final decision by the Commission.
Med hensyn til kravet om, at Kommissionen skulle forpligte Italien til at fremlægge en årsrapport og træffe andre kontrolforanstaltninger, erklærede den italienske regering sig villig til eventuelt at fremlægge rapporter i henhold til procedureforordningens artikel 21.
As regards the anonymous third party's request that the Commission impose monitoring conditions and other control measures on a yearly basis, the Italian Government said it was ready to present any report called for under Article 21 of the Procedural Regulation.
De italienske myndigheder var dog ikke indforstået med, at de skulle pålægges andre rapporteringsforpligtelser, da dette ikke ville være rimeligt eller stå i forhold til de forpligtelser, der påhvilede andre medlemsstater i forbindelse med støtteordninger inden for den pågældende sektor.
But the Italian authorities did not agree that additional reporting obligations should be imposed: that would be disproportionate and unfair by comparison with the obligations that other Member States had to comply with in respect of aid schemes in the same industry.