natgillin/translations-raw huggingface dataset:
De franske myndigheder forsikrer, at denne orientering ikke er til ugunst for nogen forhandler, fordi salget uden for det franske marked stadig er af marginal betydning, og der ikke findes nogen forhandlere, der er specialiseret i salg til eksport.
The French authorities affirm that this policy does not disadvantage any trader, because sales outside France remain marginal and there are no traders specialising in the export trade.
Hvorom alting er, har de franske myndigheder givet tilsagn om at sørge for, at de støtteforanstaltninger, som finansieres ved hjælp af brancheorganisationernes bidrag, bliver til lige så stor fordel for produkter, der eksporteres, som for produkter, der afsættes på hjemmemarkedet.
In any event, the French authorities have given an undertaking that exported products will benefit from measures financed by means of the inter-branch levies to the same extent as products marketed in France.
Kommissionen noterer sig dette tilsagn og finder, at de oplysninger, som Frankrig har afgivet, ikke i øjeblikket indeholder tegn på forskelsbehandling til ugunst for eksporterede hedvine.
The Commission notes this undertaking and is of the opinion that there is nothing in the information provided by France that indicates that there is, at present, any discrimination against exported liqueur wines.
Kommissionen henleder dog de franske myndigheders opmærksomhed på virkningerne af Nygård-dommen med hensyn til forskelsbehandling mellem eksporterede produkter og produkter, der afsættes på det nationale område.
However, the Commission draws the attention of the French authorities to the implications of the Nygård judgment as regards discrimination between exported products and products marketed on national territory.
Domstolen slog bl.a. fast, at det tilkommer den nationale ret at fastslå, i hvilket omfang den eventuelle forskelsbehandling rammer produkterne.
In particular, the Court ruled that it is up to the national courts to establish the extent of any possible discrimination against particular products.
Den skal med henblik herpå efterprøve, om det fulde provenu af den pågældende afgift på de indenlandske varer, der er markedsført på det nationale marked, opgjort i penge i en bestemt referenceperiode, svarer til de fordele, der udelukkende kommer disse varer til gode.
To that end, they must verify, during a reference period, the financial equivalence of the total amounts levied on national products marketed on the domestic market in connection with the charge in question and the advantages afforded exclusively to those products.
Forenelighed med andre bestemmelser i traktaten
Compatibility with other provisions of the Treaty
Der skal her mindes om, at en statsstøtte, som ved nogle af sine bestemmelser tilsidesætter andre bestemmelser i traktaten, ikke kan erklæres for forenelig med fællesmarkedet.
It should be recalled here that state aid, certain of whose conditions contravene other provisions of the Treaty, cannot be declared to be compatible with the common market.
I den foreliggende sag har Kommissionen undersøgt berettigelsen af AEVP's klage over støtte nr. N 703/95, for så vidt angår den mulige overtrædelse af traktatens artikel 90.
In the present case, the Commission examined whether the complaint lodged by the AEVP against aid N 703/95 concerning a possible infringement of Article 90 of the Treaty was well founded.
Kommissionen bemærker i den sammenhæng, at AEVP ikke har fremsat nogen bemærkninger i forbindelse med nærværende procedure.
The Commission also notes that the AEVP submitted no comments under the present procedure.
Traktatens artikel 87, stk. 1, har følgende ordlyd: »Ingen medlemsstat må direkte eller indirekte pålægge varer fra andre medlemsstater interne afgifter af nogen art, som er højere end de afgifter, der direkte eller indirekte pålægges lignende indenlandske varer«.
Article 90 of the Treaty lays down that ‘No Member State shall impose, directly or indirectly, on the products of other Member States any internal taxation of any kind in excess of that imposed directly or indirectly on similar domestic products’.
I den foreliggende sag er den punktafgiftssats, der gælder for hedvine i Frankrig, den samme for franske vine og vine med oprindelse i andre medlemsstater.
In the present case, the rate of excise duty applicable to liqueur wines in France is the same for French wines and for wines from other Member States.
Der ville kun være tale om en diskriminerende indenlandsk beskatning i strid med traktatens artikel 90, hvis den afgift, der blev erlagt af de franske producenter, delvis blev udlignet med støtte, som blev forbeholdt de samme producenter, således at kun ikke-franske producenter skulle erlægge nævnte afgift fuldt ud.
If the tax paid by French producers were partially offset by the aid that is restricted to those same producers, meaning that only non-French producers were obliged to pay the full amount of the tax, this would constitute discriminatory internal taxation contrary to Article 90 of the Treaty.
Det skal først og fremmest slås fast, at afgifterne ikke er omfattet af anvendelsesområdet for traktatens bestemmelser om statsstøtte, medmindre de udgør midlet til finansiering af en støtteforanstaltning og er en integrerende del af denne støtte.
It should first of all be noted that taxes do not fall within the scope of the provisions of the Treaty on state aid unless they constitute the means of financing an aid measure and form an integral part of that aid.
Deraf følger, at hedvinsafgiften kun øver indflydelse på vurderingen af den påtænkte støttes forenelighed og derfor skal undersøges her, hvis der er en tilstrækkelig sammenhæng mellem nævnte afgift og støtteforanstaltningerne.
It follows that the tax on liqueur wines will only have an impact on the appraisal of the compatibility of the planned aid and therefore need be examined here if there is a sufficiently close link between the tax and the aid measures.
Domstolens dom af 13. januar 2005 i sagen Streekgewest Westelijk Noord-Brabant, der blev afsagt efter indledningen af proceduren efter traktatens artikel 88, stk. 2, over for den støtte, der er omhandlet i denne beslutning, har klarlagt betingelserne for, at der er en tilstrækkelig sammenhæng mellem en afgift og en støtteforanstaltning, således at afgiften kan anses for at udgøre en integrerende del af støtten.
The judgment of the Court of Justice of 13 January 2005 in the Streekgewest Westelijk North-Brabant case, handed down after the procedure provided for in Article 88(2) of the Treaty had been opened with respect to the aid covered by this Decision, clarified the circumstances in which a sufficiently close link must be considered to exist between a tax and an aid measure, meaning that the tax can be considered to form an integral part of the aid.
Præmis 26 i nævnte dom indeholder bl.a. en bestemmelse om, at hvis man skal kunne betragte en afgift eller en del af en afgift som en integrerende del af en støtteforanstaltning, skal der nødvendigvis findes en bindende målrettet sammenhæng mellem afgiften og støtten i henhold til den relevante nationale lovgivning i den forstand, at afgiftsprovenuet direkte øver indflydelse på støttens størrelse og derigennem på vurderingen af denne støttes forenelighed med fællesmarkedet.
Ground 26 of the above judgment stipulates in particular that, for a tax, or part of a tax, to be regarded as forming an integral part of an aid measure, it must be hypothecated to the aid measure under the relevant national rules, in the sense that the revenue from the tax has a direct impact on the amount of the aid and, consequently, on the assessment of the compatibility of the aid with the common market.
I sagen Streekgewest slog Domstolen fast, at selv om der af hensyn til overslaget over medlemsstatens budget finder en udligning sted mellem forhøjelsen af afgiftsbeløbet og fordelen (støtten), er dette forhold ikke i sig selv tilstrækkeligt til at påvise en bindende sammenhæng mellem afgiften og fordelen.
In the Streekgewest case, the Court ruled that even if, for the purposes of the budget estimates of the Member State in question, an increase in the amount of the tax is offset by the advantage given (aid), that fact is not sufficient in itself to show that the tax was hypothecated to the tax exemption.
I den foreliggende sag har Frankrig oplyst, at afgiftsprovenuet tilfalder statens almindelige budget, og at der ikke findes nogen bestemmelse i lovgivningen, som gør det muligt at yde godtgørelse for de punktafgifter, som hedvinsproducenterne har betalt.
In this particular case, France indicated that the tax revenues are paid into the general state budget and that there is no law allowing compensation for excise duties paid by the producers of liqueur wines.
Ingen af de oplysninger, som Kommissionen er i besiddelse af, tyder på det modsatte.
None of the information in the possession of the Commission suggests the contrary.
Kommissionen kan derfor drage den konklusion af dette forhold, at der ikke er nogen bindende målrettet sammenhæng mellem provenuet af hedvinsafgiften og den støtte, der ydes for de samme produkter, uden at det er nødvendigt at påvise en eventuel manglende kvantitativ sammenhæng mellem de beløb, der opkræves af Frankrig, og de beløb, der udbetales i støtteordningens regi.
On the basis of this finding, the Commission can therefore conclude that the revenue from the tax on liqueur wines is not hypothecated to the aid granted to those products, without any need to demonstrate the absence of any quantitative link between the amounts levied by France and the amounts spent in the context of the aid measure.
Derudover konstaterer Kommissionen, at de statistikker, Frankrig har fremlagt efter indledningen af proceduren efter traktatens artikel 88, stk. 2, viser, at der ikke er nogen kvantitativ sammenhæng mellem afgiftsprovenuet for de forskellige produkter og den støtte, der er ydet for disse produkter.
In the alternative case, the Commission also notes that the tables provided by France following the opening of the procedure provided for in Article 88(2) of the Treaty show that there is no quantitative correlation between the revenue from the tax for the various products and the aid granted for those products.
Da der ikke er nogen tilstrækkelig sammenhæng mellem afgiften og den påtænkte støtte, skal det ikke vurderes, hvilken indvirkning denne afgift har på de anmeldte foranstaltningers forenelighed med fællesmarkedet, bl.a. i henseende til traktatens artikel 90, inden for den proceduremæssige ramme, der er fastsat for statsstøtte i traktatens artikel 88.
Since there is no sufficiently close link between the tax and the planned aid, it is not necessary to assess the effects of this tax on the compatibility of the notified measures with the common market, in particular in the light of Article 90 of the Treaty, under the procedure on state aid provided for in Article 88 of the Treaty.
Kommissionen drager den konklusion af ovenstående, at den støtte, som Frankrig påtænker at iværksætte, er omfattet af undtagelsen i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og kan erklæres for forenelig med fællesmarkedet -
In the light of the above, the Commission concludes that the aid planned by France is eligible for the derogation provided for in Article 87(3)(c) of the Treaty and can be declared compatible with the common market,
Den statsstøtte til et beløb af 12000000 EUR, som Frankrig påtænker at iværksætte til gavn for producenter og forhandlere af hedvine, er forenelig med fællesmarkedet i medfør af traktatens artikel 87, stk. 3, litra c).
The state aid that France plans to implement in favour of producers and traders of liqueur wines totalling EUR 12000000 is compatible with the common market under Article 87(3)(c) of the Treaty.
Støtten er følgelig tilladt.
The implementation of this aid is therefore authorised.
Denne beslutning er rettet til Frankrig.
This Decision is addressed to the French Republic.
EUT C 42 af 18.2.2005, s. 2.
OJ C 42, 18.2.2005, p. 2.
Brev nr. SG(96) D/9957 af 21. november 1996 til de franske myndigheder.
Letter No SG(96) D/9957 to the French authorities dated 21 November 1996.
Brev nr. SG(98) D/6737 af 4. august 1998 til de franske myndigheder.
Letter No SG(98) D/6737 to the French authorities dated 4 August 1998.
Domstolens dom af 3. maj 2001, sag C-204/97, Den Portugisiske Republik mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Sml., s. I-03175.
Judgment of the Court in Case C-204/97, Portuguese Republic v Commission of the European Communities, [2001] ECR I-03175.
Ændringsfinanslov nr. 93-859 du 22. juni 1993.
Rectifying Finance Act No 93-859 of 22 June 1993.
Disse mængder kan afvige fra de mængder, der overgår til forbrug.
Volumes may differ from the volumes released for consumption).
Domstolens dom af 16. maj 2002, sag C-482/99, Den Franske Republik mod Kommissionen, Sml. 2002, s. I-4397, præmis 24, og sag C-126/01, GEMO, dom af 20. november 2003, Sml. 2003, s. I-13769.
Judgment of the Court of Justice in Case C-482/99, French Republic v Commission, [2002] ECR I-4397, ground 24 and judgment in Case C-126/01, GEMO, [2003] ECR I-13769.
Domstolens dom af 15. juli 2004, sag C/345/02, Pearle mod Hoofdbedrijfschap Ambachten, Sml. 2004, s. I-7139).
Judgment of the Court in Case C/345/02, Pearle v Hoofdbedrijfschap Ambachten, [2004] ECR I-7139.
Dom af 17. september 1980, sag 730/79, Philip Morris mod Kommissionen, Sml. 1980, s. 2671, præmis 11-12.
Judgment in Case 730/79, Philip Morris v Commission, [1980] ECR 2671, grounds 11 and 12.
Generaldirektoratet for Landbrug, Europa-Kommissionen.
Directorate-General for Agriculture, European Commission.
Domstolens dom af 10. december 1969, forenede sager 6 og 11-69, Kommissionen mod Den Franske Republik, Sml., præmis 20.
Judgment of the Court in joined Cases 6 and 11-69, Commission v French Republic, [1969] ECR 523, ground 20.
Domstolens dom af 21. marts 1990, sag C-142/87, Belgien mod Kommissionen, Sml., præmis 35.
Judgment of the Court in Case C-142/87, Belgium v Commission, [1990] ECR 959, ground 35.
EUT L 1 af 1.1.2004, s. 1.
OJ L 1, 1.1.2004, p. 1.
EFT C 252 af 12.9.2001, s. 5.
OJ C 252, 12.9.2001, p. 5
EFT C 45 af 17.2.1996, s. 5. Senest ændret med hensyn til anvendelse i landbrugssektoren i EFT C 48 af 13.2.1998, s. 2.
OJ C 45, 17.2.1996, p. 5, subsequently amended with regard to its application to the agricultural sector, OJ C 48, 13.2.1998, p. 2.
I henhold til bestemmelserne i Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 af 14. juli 1992 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler (EFT L 208 af 24.7.1992, s. 1).
In accordance with Council Regulation (EEC) No 2081/92 of 14 July 1992 on the protection of geographical indications and designations of origin for agricultural products and foodstuffs (OJ L 208, 24.7.1992, p. 1).
Statsstøttesag N 166/2002.
State aid No N 166/2002.
Domstolens dom af 25. juni 1970, sag 47/69, Den Franske Republiks regering mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Sml. 1970, s. 487.
Judgment of the Court of Justice in Case 47/69 Government of the French Republic v Commission of the European Communities, [1970] ECR 487.
Dom af 23. april 2002, sag C-234/99, Niels Nygård mod Svineafgiftsfonden, Sml. 2002, s. I-3657.
Judgment in Case C-234/99, Niels Nygård v Svineafgiftsfonden, [2002] ECR I 3657.
Endnu ikke offentliggjort i Sml.
Not yet published in the ECR.
Præmis 27 i nævnte dom.
Ground 27 of the judgment.
De indtægter, der kan forventes at blive anvendt til reklame, begrænses ikke til provenuet af det »frivillige obligatoriske bidrag«.
The revenue that can be used for publicity is not restricted to the amounts collected by means of the CVO.
Brancheorganisationerne kan således trække på andre ressourcer, f.eks. indtægter af tjenesteydelser, salg af reklamegenstande og andet.
In particular, inter-branch organisations can draw on other resources, for example revenue from the provision of services and the sale of advertising material and from other sources.
som følge af forskningens generelle interesse er der ingen regler om kommerciel udnyttelse af resultaterne.
In view of the general interest of the research, no commercial use of the results is planned.
Der vil derfor ikke opstå nogen spørgsmål om prisen for afståelse af en udnyttelsesret eller betingelserne for adgang til en udnyttelsesret
The question of the cost of rights of exploitation or of the conditions for access to rights of exploitation will therefore not arise.
om den statsstøtte C 26/2004 (ex NN 38/2004) som Forbundsrepublikken Tyskland har ydet Schneider Technologies AG
on State aid C 26/2004 (ex NN 38/2004) implemented by Germany for Schneider Technologies AG
(meddelt under nummer K(2006) 1857)
(notified under document number C(2006) 1857)
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med ovennævnte artikler og under hensyntagen til disse bemærkninger, og
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above and having regard to their comments,
Den 24. marts 2003 modtog Kommissionen en klage vedrørende en række påtænkte støtteforanstaltninger til fordel for Schneider Technologies AG (»Schneider AG«).
On 24 March 2003, the Commission received a complaint concerning a number of alleged state aid measures in favour of Schneider Technologies AG (‘Schneider AG’).
Klageren, Gebrüder Schneider GmbH & Co. KG, er et holdingselskab, som ejede aktierne i Schneider AG, og som tilhører to brødre i Schneider-familien.
The complainant, Gebrüder Schneider GmbH & Co. KG, is a holding company which held the shares in Schneider AG and which is owned by two Schneider brothers.
Den 14. juli 2004 indledte Kommissionen den formelle undersøgelsesprocedure med hensyn til tre lån fra Bayrischen Landesanstalt für Aufbaufinanzierung (»LfA«) og to lån fra Bayrische Forschungsstiftung (»BFS«) til forskning og udvkling (»FoU«).
On 14 July 2004, the Commission initiated the formal investigation procedure with respect to three loans granted by the Bayrische Landesanstalt für Aufbaufinanzierung (Bavarian State Institute for Development Financing — ‘LfA’) and two grants from the Bayrische Forschungsstiftung (Bavarian Research Foundation — ‘BFS’) for research and development (‘R&D’).
Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende den 22. februar 2005.
The Commission's decision to initiate the procedure was published in the Official Journal of the European Union on 22 February 2005.
Kommissionen opfordrede alle interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger vedrørende den formodede støtte.
The Commission invited interested parties to submit comments on the suspected aid.
Den modtog ikke bemærkninger fra interesserede parter.
No such third party comments were submitted.
Tysklands svar på procedurens indledning blev fremsendt ved brev af 16. og 24. september 2004, der registreredes samme dag.
Germany's response to the initiation of the formal investigation procedure was submitted by letters dated 16 and 24 September 2004, registered as received on the same respective days.
Den 6. september 2005 anmodede Kommissionen om yderigere oplysninger, som Tyskland fremsendte ved brev af 5. oktober 2005 (registreret 6. oktober 2005).
The Commission requested further information on 6 September 2005, which Germany submitted by letter dated 5 October 2005, registered as received on 6 October 2005.
Supplerende oplysninger blev fremsendt 6. februar 2006 (registreret 7. februar 2006).
Additional information was submitted on 6 February 2006, registered as received on 7 February 2006.
VURDERING
DESCRIPTION
STØTTEMODTAGER
THE BENEFICIARY
Schneider AG var en stor tysk virksomhed med hovedsæde i Türkheim, Bayern, som fremstillede farvefjernsyn.
Schneider AG, a large undertaking, was a German producer of colour television sets headquartered in Türkheim, Bavaria.
Ved siden af tv-produktionen var virksomheden i 1990'erne involveret i et ambitiøst projekt om udvikling af Laser-Display-teknologi, som forventedes at resultere i skarpere billeder, højere lysstyrke, ubegrænset billedskærmstørrelse og fleksibilitet med hensyn til projektionsflade.
In addition to its manufacturing activities, the company had embarked in the 1990s on an ambitious project concerning the development of a laser display technology which was expected to deliver sharper images, higher brightness, unlimited screen size and flexibility in terms of projection surface.
Begge forretningsområder blev mellem 2000 og 2002 overført til to nye datterselskaber, som Schneider AG havde oprettet, Schneider Electronics AG (»SE«), som overtog tv-produktionen, og Schneider Laser Technologies AG (»SLT«).
Between 2000 and 2002, these two main areas of activity were allocated to two newly created subsidiaries of Schneider AG: Schneider Electronics AG (‘SE’), which continued the television set production, and Schneider Laser Technologies AG (‘SLT’).
LfA, der er ansvarlig for regionaludvikling, havde siden 1998 haft aktier i Schneider AG.
The LfA, a public bank having as its object the promotion of regional economic development, had held shares in Schneider AG since 1998.
I 1999 og 2000 var LfA største aktionær med en aktiepost på 35,6 %.
In 1999/2000, the LfA was the biggest shareholder, holding 35,6 % of the shares.
Lehman Brothers, en privat investeringsbank, ejede en aktiepost på 26,6 %, Gebr.
Lehman Brothers, a private investment bank, held 26,6 %, Gebr.
Schneider GmbH & Co. KG 14,6 % og andre private investorer 23,2 %.
Schneider GmbH & Co. KG 14,6 % and other private investors 23,2 %.
På dette tidspunkt blev Schneider AG's fremtidsudsigter betragtet yderst positivt på markedet på grund af virksomhedens førende stilling inden for Laser-Display-teknologi.
At that time, the market had high expectations of Schneider AG's future success as a result of its leading role in laser display technology.
Mellem 1998 og 2000 steg Schneider-aktierne næsten 10 gange og fra 1999 til 2000 næsten 2 1/2 gang.
Between 1998 and 2000, Schneider AG's share price increased almost tenfold, and between 1999 and 2000 it increased by about two and a half times.
Denne positive forventning med hensyn til virksomhedens fremtid deltes også af den næststørste aktionær, Lehman Brothers, hvilket fremgår af en undersøgelse fra april 2000, som viste, at der fra udgangen af 2000 forventedes overskud på området for produktion af forbrugerelektronik og fra sidste kvartal 2001 på området for Laser-Display-teknologi.
This positive view of the company's future was shared by the second biggest investor, Lehman Brothers, as evidenced by a study issued in April 2000 which explained that break-even in the field of production of consumer electronics was expected by the end of 2000, whereas break-even in laser display technology was expected for Q4 of 2001.
Fra midten af 1999 til midten af 2000 købte Lehman Brothers [...] aktier af LfA.
Lehman Brothers bought [...] shares from the LfA between mid-1999 and mid-2000.
Virksomheden udviklede sig imidlertid ikke som forventet.
However, the companies did not perform as expected.
SE producerede fjernsyn af ringere kvalitet og kunne ikke konkurrere med de billige produkter, der hovedsagelig kom fra Asien.
SE produced television sets of a lower quality range and could not compete with low-price products imported mainly from Asia.
Da fjernsynsproduktionen ikke gav overskud manglede Schneider AG midler, som SLT havde brug for for at fortsætte sit arbejde med laserteknologi, som skred betydeligt langsommere frem end oprindeligt forventet.
Since no income could be derived from the television set business, Schneider AG ran out of funds needed by SLT to continue its laser technology activities, which progressed much more slowly than originally expected.
Den første prototype var først klar i maj 2000, meget senere end planlagt, og den egnede sig kun til industrielt brug.
A first prototype was available only in May 2000, much later than scheduled, and it was suitable only for industrial use.
I 2002 var det ikke lykkedes virksomheden at udvikle et produkt, der var velegnet til den private forbruger, hvilket havde været SLT's egentlige økonomiske mål.
By 2002, the company had not succeeded in developing a product suitable for the private consumer, the actual economic aim of SLT.