natgillin/translations-raw huggingface dataset:
TAP-OTE er en uafhængig, offentligretlig juridisk person i lighed med enhver anden pensionskasse i Grækenland.
TAP-OTE is an independent legal body governed by public law, like all other pension funds in Greece.
Den dækker såvel OTE-medarbejdere som medarbejdere i andre virksomheder.
It covers both OTE employees and employees of other companies.
Den er inddelt i en pensionsafdeling og en sundhedsafdeling.
It is divided into a pension division and a health division.
Ud over TAP-OTE findes der også en tillægspensionsfond.
Besides TAP-OTE, there is also an auxiliary fund.
OTE’s tillægspensionsfond har to ordninger: en bistandsordning og en forsikringsordning.
The OTE auxiliary fund has two schemes, the assistance scheme and the auxiliary insurance scheme.
OTE-medarbejdere er berettiget til pension ifølge græsk lovgivning om socialsikring, som finder anvendelse på alle offenligretlige pensionskasser såsom TAP-OTE.
OTE employees are entitled to a pension under Greek social security legislation, which applies to all public law funds such as TAP-OTE.
Både primær- og tillægspensionerne er obligatoriske i henhold til græsk lovgivning.
Both the main and the auxiliary pensions are obligatory under Greek law.
Medarbejdere, der allerede har fuldført 30 års tjeneste og har ret til pension, vil ikke være berettiget til anerkendelse af fiktive år, dvs. fuld pension, men vil have ret til ekstra incitamenter.
Employees who have already completed 30 years of service and are entitled to a pension will not qualify for the recognition of notional years, i.e. a full pension, but will be entitled to extra incentives.
Kun ca. 75 % af medarbejderne accepterede den tidligere førtidspensionsordning, hvilket blev betragtet som en meget lav andel.
A previous early retirement scheme was accepted only by around 75 % of employees, which was regarded as a very low percentage.
Ifølge de græske myndigheder blev nettonutidsværdien beregnet på baggrund af en kalkulationsrentesats på 7,83 %, og den afspejler de anslåede vejede gennemsnitlige kapitalomkostninger (WACC) for OTE ifølge tre finansanalyser fra 2005.
According to the Greek authorities, the net present value was calculated on the basis of on a discount rate of 7,83 % and reflects the estimated weighted average cost of capital (WACC) for OTE as determined by three financial analyst reports issued in 2005.
Sag T-157/01, Danske Busvognmænd mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Sml. 2004 II, s. 917.
Case T-157/01 Dansk Busvognmænd v Commission [2004] ECR II-917.
Gældende lovgivning tillader på nuværende tidspunkt afskedigelse af op til to procent af arbejdsstyrken, dog højst 30 medarbejdere pr. måned.
Currently, existing law allows redundancies of up to two percent of the workforce with a cap at 30 employees per month.
Ifølge anmeldelsen vil storstilede fratrædelsesprogrammer kræve en særlig tilladelse fra arbejdsministeren.
According to the notification, a large-scale redundancy programme would require the granting of a special authorisation from the Ministry of Labour.
En sådan tilladelse er ikke blevet tildelt i det seneste årti, og ingen private græske virksomheder har iværksat masse-fratrædelsesordninger i det omfang, den frivillige førtidspensionsordning indebærer.
No such authorisation has been granted at least in the last decade and no mass redundancy scheme has been undertaken by a Greek private company on the scale of the VRS.
I denne henseende henviser de græske myndigheder til fratrædelsesgodtgørelser fra en stor privat operatør, Intracom, som tidligere tilbød bestemte kategorier af sine ansatte to gange den lovpligtige afskedigelsesgodtgørelse i forbindelse med en førtidspensionsordning (denne koefficient blev gradvist reduceret for højere lønninger til 1,4 gange den lovpligtige afskedigelsesgodtgørelse).
In this respect, the Greek authorities have made reference to a redundancy compensation package offered by a large private operator, Intracom, which offered in the past to certain categories of its employees twice the legal redundancy compensation (this coefficient was gradually reduced for higher salaries down to 1,4 times the legal redundancy compensation) within the context of an early redundancy scheme.
Den pågældende virksomhed formodes endvidere at have tilbudt andre fordele såsom engangsbetalinger og udvidet forsikringsdækning for en bestemt periode.
In addition, the said company is said to have offered other advantages such as lump sum payments and extended insurance coverage for a certain period of time.
Ifølge de græske myndigheder vil nogle medarbejdere på grund af en forsinkelse i forbindelse med gennemførelsen af den frivillige førtidspensionsordning ikke længere være berettiget til frivillig førtidspension, eftersom de har nået den obligatoriske pensionsalder.
According to the Greek authorities, owing to a delay in the implementation of the VRS, some employees would no longer be eligible under the VRS since they had reached the mandatory retirement age.
Da der vil gå endnu et år, før OTE fuldt ud har gennemført den frivillige førtidspensionsordning, vil OTE endvidere skulle fortsætte betalingen af (høje) lønninger til de medarbejdere, der er berettiget til førtidspension.
Moreover, given that it will take another year for OTE fully to implement the VRS, OTE would still have to continue paying (high) salaries for those eligible for early retirement.
Hvis disse (henlagte) omkostninger medtages i beregningen, vil de samlede omkostninger til den frivillige førtidspensionsordning stige til 1,37 mia. EUR eller ca. 1 mia. EUR i nettonutidsværdi.
If these (deferral) costs are taken into account, the total costs of the VRS increase to EUR 1,37 billion, or approximately EUR 1 billion expressed in net present value terms.
Ifølge de græske myndigheder har den særlige ansættelsesstatus endnu alvorligere følger for selskabets overordnede arbejdsstruktur.
According to the Greek authorities, the permanent status has further adverse effects on the company’s overall labour structure.
Ikke alene er de høje lønninger fastsat ved lov, men deres struktur fjerner desuden incitamenter til medarbejderudvikling og øget produktivitet, eftersom lønningerne ikke kan hæves på grund af et ved lov fastlagt forbud.
Not only are salaries set by law at high levels, but their structure removes incentives for employee development and increased productivity since, given the legal prohibition, salaries cannot be raised.
Endvidere kan der ikke ansættes nyt personale på mellem- eller toplederniveau, eftersom alle nyansatte skal tildeles en begynderstilling.
Moreover, new staff cannot be taken on at middle and senior management level since all new recruits have to be assigned to entry-level posts.
Nyansatte kan heller ikke påtage sig nogen form for ledelsesfunktion, eftersom dette ville underminere det karriereforløb, som eksisterende medarbejdere garanteres i form af deres status som fastansatte.
Neither can new recruits assume any kind of management function since this would undermine the career progression guaranteed by the permanent status to existing staff.
Ingen af disse restriktioner gælder for private operatører.
None of these restrictions apply to private operators.
Kommissionens beslutning af 16. december 2003 om Frankrigs statsstøtte til EDF samt til el- og gassektoren (EUT L 49 af 22.2.2005, s. 9).
Commission Decision of 16 December 2003 on the State aid granted by France to EDF and the electricity and gas industries (OJ L 49, 22.2.2005, p. 9).
Se Kommissionens meddelelse om analysemetoden for statsstøtte i forbindelse med strandede omkostninger på http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/legislation/stranded_costs_da.pdf
See Commission’s Communication relating to the methodology for analysing State aid linked to stranded costs, at http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/legislation/stranded_costs_en.pdf
I denne henseende har de græske myndigheder endvidere angivet, at den nye lovgivning, som trådte i kraft i december 2005 (græsk lov nr. 3429/2005) vedrørende helt eller delvis statsejede virksomheder, lægger op til at fjerne den særlige ansættelsesstatus, men kun for nyansatte.
In this respect, the Greek authorities have further stated that the new legislation which came into force in December 2005 (Greek Law No 3429/2005) with regard to wholly or partially state-owned enterprises provides for the removal of the permanent status for new recruits only.
I forhold til nuværende medarbejdere med fastansættelse havde OTE imidlertid intet andet alternativ end at gennemføre en frivillig førtidspensionsordning, da lovgivningen ikke berører nuværende medarbejderes særlige ansættelsesstatus.
However, with regard to existing employees who enjoy permanent status, given that the legislation does not affect the permanent status of existing employees, OTE had no alternative other than to implement a VRS.
For disse medarbejdere er ordningen mindre attraktiv sammenlignet med medarbejdere, der endnu ikke har nået toppen af lønstigen, idet den pension, de modtager med den frivillige førtidspensionsordning, vil svare til deres nuværende løn (medarbejdere, der endnu ikke har nået toppen af lønstigen, vil modtage en pension, der overstiger deres nuværende løn, idet deres pension beregnes på baggrund af den løn, de forventedes at opnå, hvis de fortsatte med at arbejde i de fiktive år).
For these employees, because the pension received under the VRS would equal their current salary, the scheme is less attractive compared with employees who have not reached the top of the salary scale (the latter will receive a pension exceeding their current salary because their pension is calculated based on the projected salary achieved if they continued working during the notional years).
Men henblik på at sikre en maksimal deltagelse i den frivillige førtidspensionsordning gives der et ekstra fratrædelsesincitament til medarbejdere, der allerede har nået toppen af OTE’s lønstige.
In order to ensure maximum participation in the VRS, an extra incentive to leave is therefore provided to employees having already reached the top of OTE’s salary scale.
Det skal erindres, at det fra 2005 er et krav, at alle børsnoterede selskaber i EU udarbejder deres konsoliderede regnskaber ved hjælp af IFRS.
It should be recalled that from 2005, all publicly-traded EU companies are required to prepare their consolidated accounts using the IFRS.
Se Kommissionens forordning (EF) nr. 1725/2003 af 29. september 2003 om vedtagelse af visse internationale regnskabsstandarder i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002 (EUT L 261 af 13.10.2003, s. 1).
See Commission Regulation (EC) No 1725/2003 of 29 September 2003 adopting certain international accounting standards in accordance with Regulation (EC) No 1606/2002 of the European Parliament and of the Council (OJ L 261, 13.10.2003, p. 1).
Nettonutidsværdien er et udtryk for den frivillige førtidspensions markedsværdi, dvs. det beløb, som OTE skal betale til en tredjepart, hvis denne tredjepart overtog OTE’s forpligtelser i forbindelse med den frivillige førtidspensionsordning.
The NPV represents the market value of the VRS, i.e. the amount that OTE would have to pay to a third party if this third party took over OTE’s obligations accruing from the VRS.
Det skal erindres, at de græske myndigheder i deres brev af 20. december 2005, da den nominelle frivillige førtidspensionsordning var beregnet til 1161,0 mio. EUR, havde beregnet nettonutidsværdien af den frivillige førtidspensionsordning til 863 mio. EUR ved at anvende OTE’s vejede gennemsnitlige kapitalomkostninger (WACC) på 7,83 % som kalkulationsrentesats.
It should be recalled that in their earlier submission on 20 December 2005, the Greek authorities, at a time when the nominal VRS was estimated at EUR 1161,0 million, had calculated the NPV of the VRS at EUR 863 million using as a discount rate OTE’s WACC (weighted averaged cost of capital) estimated at 7,83 %.
Se fodnote 13.
See footnote 13.
Denne tilgang blev ligeledes anvendt af de græske myndigheder i deres meddelelse af 4. november 2005.
This was also the approach taken by the Greek authorities in their submissions of 4 November 2005.
I denne henseende er CRA International på linje med OTE’s regnskaber attesteret af KPMG, der ligeledes anvendte en kalkulationsrentesats på 3 %.
In this respect, CRA International is in line with the certified accounts of OTE by KPMG, which also used a discount rate of 3 %.
Da KPMG alene er ansvarlig for at kontrollere OTE’s regnskaber før skat, behøvede selskabet ikke at beregne nettonutidsværdien af den nominelle frivillige førtidspensionering efter skat.
Having only the responsibility to verify OTE’s pre-tax accounts, KPMG did not need to calculate the post-tax NPV of the nominal VRS.
Disse ekstraomkostninger er opdelt som følger: OTE’s byrde i forbindelse med medarbejdernes særlige ansættelsesstatus: 322,9 mio. EUR, og OTE’s byrde i forbindelse med højere lønninger: 147,0 mio. EUR.
These extra costs are broken down as follows: burden to OTE of the permanent status: EUR 322,9 million, and burden to OTE of higher salaries: EUR 147,0 million.
Ifølge de græske myndigheder betaler OTE i lighed med alle andre private virksomheder obligatoriske arbejdsgiverbidrag, som er et krav ifølge gældende socialsikringslovgivning.
According to the Greek authorities, OTE, like all other private companies, pays compulsory employer’s unemployment contributions as required under the applicable social security legislation.
Disse bidrag beløber sig til 2,76 %, mens medarbejderens bidrag er 1,33 %.
This amounts to 2,76 %, while an additional 1,33 % is paid by the employee.
De græske myndigheder finder ligeledes, at artikel 24 i den nye lov nr. 3470/2006 tydeligt sikrer, at OTE og andre udbydere af teletjenester ikke længere kan drage fordel af en særlig status, der giver dem ret til fritagelse for reklameafgiften.
The Greek authorities also state that Article 24 of the recent Law No 3470/2006 clearly provides that OTE and other telecom service providers no longer enjoy a specific status that gives them the right to be exempted from the advertising tax.
I henhold til lov nr. 1264/1982 er offentlige virksomheder eller forsyningsvirksomheder alene fritaget for at betale reklameafgiften, såfremt den græske stat har aktiemajoriteten i dem.
Pursuant to Law No 1264/1982, public companies or utilities are exempted from the advertising tax only if their share capital belongs by absolute majority to the Greek State.
OTE og alle andre teleudbydere er derfor nu forpligtede til at betale reklameafgiften.
Accordingly, OTE and all other telecom providers are now liable to pay the advertisement tax.
Ifølge de græske myndigheder konkluderede forvaltningsretten, at betegnelsen af et selskab som en offentlig forsyningsvirksomhed ikke kan relateres til dets juridiske status eller til retsgrundlaget for dets aktiviteter, men alene afhænger af den type tjenester, selskabet udbyder.
According to the Greek authorities, the Administrative Court concluded that the characterization of a company as a public utility does not relate to its legal status, or to the legal framework within which it operates, but depends solely on the nature of the services it provides.
Offentlige forsyningsvirksomheder er ifølge retten foretagender, der udbyder varer og tjenesteydelser, som anses for at være vitale for samfundet, f.eks. telekommunikation, vandforsyning og energi.
Therefore, according to the Court, undertakings offering goods and services deemed vital for society, such as telecommunications, water supply and energy, constitute utilities.
Sag C-305/89, Den Italienske Republik mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Sml. 1991 I s. 1603, præmis 19.
Case C-305/89 Italy v Commission [1991] ECR I-1603, paragraph 19.
Forenede sager C-278/92, C-279/92 og C-280/92, Kongeriget Spanien mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Sml. 1994 I s. 4103, præmis 22.
Joined Cases C-278/92, C-279/92 and C-280/92 Spain v Commission [1994] ECR I-4103, paragraph 22.
Sag C-305/89, loc. cit., præmis 22.
Case C-305/89, loc. cit., paragraph 22.
Se bl.a. dommen i sag 30/59, De Gezamenlijke Steenkolenmijnen i Limburg mod Den Høje Myndighed, Sml. 1961, sag C-387/92, Banco Exterior de España, Sml. 1994 I, s. 877, præmis 13, sag C-241/94, Den Franske Republik mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Sml. 1996 I s. 4551, præmis 34 og sag C-256/97, DM Transport, Sml. 1999 I, s. 3913, præmis 19.
See, inter alia, the judgments in Case 30/59 De Gezamenlijke Steenkolenmijnen in Limburg v High Authority [1961] ECR 1; Case C-387/92 Banco Exterior de España [1994] ECR I-877, paragraph 13; Case C-241/94 France v Commission [1996] ECR I-4551, paragraph 34; and Case C-256/97 DM Transport [1999] ECR I-3913, paragraph 19.
Sag 173/73, Den Italienske Republik mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Sml. 1974, s. 709, præmis 15, og sag C-301/87, Den Franske Republik mod Kommissionen for De Europiske Fællesskaber, Sml. 1990 I, s. 307, præmis 41.
Case 173/73 Italy v Commission [1974] ECR 709, recital 15; to the same effect, judgment in Case C-301/87 France v Commission [1990] ECR I-307, recital 41.
Sag T-157/01, loc. cit., præmis 57.
Case T-157/01, loc. cit., recital 57.
Sag 173/73, Den Italienske Republik mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Sml. 1974, s. 709, præmis 13, sag C-310/85, Deufil, Sml. 1987, s. 901, præmis 8, sag C-241/94, Den Franske Republik mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Sml. 1996 I, s. 4551, præmis 20.
Case 173/73 Italy v Commission [1974] ECR 709, paragraph 13; Case C-310/85 Deufil [1987] ECR 901, paragraph 8; Case C-241/94 France v Commission [1996] ECR I-4551, paragraph 20.
Sag C-387/92, Banco Exteriror, Sml. 1994 I, s. 877, præmis 13, sag C-241/94, Den Franske Republik mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Sml. 1996 I, s. 4551, præmis 34.
Case C-387/92 Banco Exterior [1994] ECR I-877, paragraph 13; Case C-241/94 France v Commission [1996] ECR I-4551, paragraph 34.
Sag C-5/01, Kongeriget Belgien mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Sml. 2002 I, s. 1191, præmis 39.
Case C-5/01 Belgium v Commission [2002] ECR I-1191, paragraph 39.
Sag C-30/59, Gezamenlijke Steenkolenmijnen, Sml. 1961, præmis 29-30, sag 173/73, Den Italienske Republik mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Sml. 1974, s. 709, præmis 12-13, sag C-241/94, Den Franske Republik mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Sml. 1996 I, s. 4551, præmis 29 og 35, sag C-251/97, Den Franske Republik mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Sml. 1999 I, s. 6639, præmis 40 og 46-47, se også sag T-109/01, Fleuren Compost, Sml. 2004 II, s. 127, præmis 54.
Case C-30/59 Gezamenlijke Steenkolenmijnen [1961] ECR 3, paragraphs 29 and 30; Case 173/73 Italy v Commission [1974] ECR 709, paragraphs 12 and 13; Case C-241/94 France v Commission [1996] ECR I-4551, paragraphs 29 and 35; Case C-251/97 France v Commission [1999] ECR I-6639, paragraph 40 and 46-47; see also Case T-109/01 Fleuren Compost [2004] ECR II-127, paragraph 54.
Sag 173/73, Den Italienske Republik mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Sml. 1974, s. 709, præmis 26, sag C-387/92, Banco Exterior de España, Sml. 1994 I, s. 877, præmis 12 og 13 og sag C-280/00, Altmark Trans og Regierungspräsidium Magdeburg, Sml. 2003 I, s. 9919, præmis 84 samt den dom, der er citeret heri.
Case 173/73 Italy v Commission [1974] ECR 709, paragraph 26; Case C-387/92 Banco Exterior de España [1994] ECR I-877, paragraphs 12 and 13; and Case C-280/00 Altmark Trans and Regierungspräsidium Magdeburg [2003] ECR I-9919, paragraph 84, and the judgments cited therein.
Sag C-482/99, Den Franske Republik mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, [2002] Sml. 2002 I, s. 4397, præmis 40.
Case C-482/99 France v Commission [2002] ECR I-4397, paragraph 40.
Sag T-187/99, Agrana Zucker og Stärke AG mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Sml. 2001 I, s. 1587, præmis 74.
Case T-187/99 Agrana Zucker und Stärke AG v Commission [2001] ECR I-1587, paragraph 74.
Disse hindringer skyldes den kendsgerning, at adgang til det græske marked for elektronisk kommunikation ved overtagelse af OTE indtil nu er blevet forhindret af de ekstremt ufleksible ansættelsesforhold i OTE og af den kendsgerning, at OTE-medarbejdere nyder godt af en faktisk status som fastansatte, der forhindrer, at OTE overtages af andre koncerner.
These obstacles are due to the fact that entry to the Greek electronic communications market through the acquisition of OTE is prevented, to date, by the extremely inflexible employment conditions applied in OTE and by the fact that OTE employees enjoy a de facto permanent status, which prevents OTE from being taken over by other business groups.
På den anden side og af de samme grunde synes udtræden af markedet, ved at staten afgiver kontrollen, at være højst usandsynlig på nuværende tidspunkt.
On the other hand, and for the same reasons, exit from the market, in the form of a relinquishment by the State of its control, seems at present extremely unlikely.
F.eks. kunne medarbejdere med 30 års tjeneste bag sig (ret til pension) fortsætte med at arbejde, indtil de fyldte 58 år eller havde fuldendt 35 års tjeneste, alt efter hvad de nåede først.
For instance, employees with 30 years of service (right to a pension) could continue to work until they reached the age of 58 or completed 35 years of service, whichever happened first.
Sådanne medarbejdere foretrak at fortsætte med at arbejde indtil den obligatoriske pensionsalder for at øge beregningsgrundlaget for deres pension.
Such employees would rather choose to continue working until mandatory retirement in order to increase the calculation base of their pension.
Som de græske myndigheder påpegede, vokser lønninger hurtigere end pensioner, og OTE-medarbejdere foretrækker generelt at fortsætte med at arbejde for selskabet, eftersom pensioner beregnes på baggrund af slutlønnen.
As the Greek authorities pointed out, salaries grow at a higher rate than pensions, and OTE employees generally prefer to continue working for the company since pensions are calculated by reference to the last salary.
Som nævnt i betragtning 56 omfatter den »almindelige« frivillige førtidspensionsordning kun medarbejdere, der allerede er berettiget til pension, men som endnu ikke opfylder betingelserne for den obligatoriske pension.
As mentioned in recital 56, the ‘regular’ VRS concerns only employees who have already acquired pension rights but have not yet fulfilled the conditions for mandatory retirement.
Den almindelige frivillige førtidspensionsordning indebærer ikke »fiktive« år, og derfor dækkes omkostningerne hertil ikke af den græske stats finansieringstilskud.
The regular VRS does not involve ‘notional’ years and therefore its costs are not covered by the Greek State’s contribution.
Se fodnote 34.
See footnote 34.
Se fodnote 17.
See above, footnote 17.
Der skal ligeledes henvises til Kommissionens beslutning i EDF-sagen (se fodnote 16).
Reference should also be made to the Commission’s decision in the EDF case (see footnote 16).
I EDF-sagen erklærede Kommissionen en foranstaltning, hvorved den franske stat fritog virksomheder i den franske el- og gassektor for betaling af nogle af de særlige pensionsrettigheder, som medarbejderne havde opnået på et tidligere tidspunkt, da virksomhederne opererede under lovligt monopol, for forenelig med fællesmarkedet.
In EDF, the Commission declared compatible a measure whereby the French State relieved enterprises in the French electricity and gas sectors of the payment of some of the specific pension rights the employees had acquired in the past, at a time when companies were operating under a legal monopoly.
Kommissionen mente, at virksomhederne på daværende tidspunkt var beskyttet mod enhver konkurrence inden for sektoren og derfor kunne bære de højere pensionsrettigheder, uden at det medførte betydelige økonomiske ulemper for dem.
The Commission considered that at that time the companies were shielded from any intra-industry competition and could thus bear the higher pension rights without suffering any significant economic disadvantage.