natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Bortset fra, at MDO-forordningen finder anvendelse i alle medlemsstater, og at alle skibsværfter er berettigede til støtte under den nævnte forordning, således som det fremføres af Portugal, er foranstaltningerne selektive, da de i det foreliggende tilfælde er begrænset til ENVC.
Even if the TDM-regulation applied in all Member States, and all shipyards were eligible for aid under the TDM-regulation, as argued by Portugal, the measures are selective as in this case they are limited to ENVC.
Denne selektive støtte kan fordreje konkurrencen, i og med at den giver ENVC en fordel i forhold til konkurrenterne, som ikke modtager støtte.
This selective grant is likely to distort competition, by providing ENVC with an advantage over other competitors not receiving the aid.
I den forbindelse berører det forhold, at ENVC eventuelt konkurrerer med de koreanske skibsværfter ikke, at det ligeledes konkurrerer med andre skibsværfter i fællesmarkedet.
In this respect, the fact that ENVC might be competing with shipyards in Korea does not detract from the fact that it was also competing with other shipyards in the common market.
Skibsbygningsindustrien er endelig en økonomisk sektor, som er præget af betydelig samhandel mellem medlemsstaterne, hvorfor foranstaltningerne kan påvirke samhandelen mellem disse.
Finally, shipbuilding is an economic activity involving extensive trade between Member States and the measures are thus likely to affect trade between Member States.
Tilskyndelsesvirkning
The incentive effect
Hvad angår det generelle princip, kan statsstøtte kun anses for at være forenelig med fællesmarkedet, hvis den er nødvendig for at tilskynde den støttemodtagende virksomhed til at handle på en måde, der bidrager til at nå de mål, der er opstillet i forbindelse med den pågældende undtagelse [9].
As a general principle, State aid may only be considered compatible with the common market if it is necessary to induce the recipient firm to act in a manner which assists attainment of the objectives envisaged by the relevant derogation [9].
Kommissionen påpeger i den forbindelse, at målet med MDO-forordningen var, »at sikre, at skibsværfterne i Fællesskabet kan klare sig over for den illoyale konkurrence fra Korea« (sjette betragtning).
The Commission notes in this respect that the objective of the TDM-regulation was to ‘effectively enable Community shipyards to overcome unfair competition from Korea’ (see paragraph 6 of the preamble).
Der kunne således ydes direkte støtte svarende til højst 6 % af kontraktværdien før støtte, forudsat at kontrakten havde været genstand for konkurrence fra et koreansk skibsværft, som tilbød en lavere pris (artikel 2).
Direct aid up to 6 % of contract value before aid could thus be authorized provided there had been competition for the same contract from a shipyard in Korea offering a lower price (Article 2).
Portugal anfører i denne sag, at selv om ENVC ikke havde nogen form for garanti for at modtage støtte, da kontrakterne blev underskrevet, nærede det forventninger herom, eftersom kontrakterne opfyldte de objektive betingelser for at kunne være omfattet af støtte under MDO-forordningen.
Portugal argues in this case that even if ENVC had no assurances of receiving the aid when it signed the contracts, it had expectations of receiving the aid because the contracts fulfilled the objective conditions to be eligible for aid under the TDM-regulation.
Kommissionen mener imidlertid, at der i den foreliggende sag ikke er tilstrækkeligt bevis for, at støtten var afgørende for ENVC's underskrivelse af kontrakterne.
However, the Commission considers that in this case there is not sufficient evidence that the aid was determinant for ENVC to sign the contracts.
Således som det allerede er fremhævet i beslutningen om at indlede undersøgelsesproceduren, fremlagde de portugisiske myndigheder en kopi af et brev fra en reder, hvori det hævdes, at rederen for seks af de pågældende kontrakter (skib C 228 til C 233) var blevet tilbudt priser, der lå lavere end de koreanske skibsværfters.
As already noted in the decision to initiate the investigation procedure, Portugal submitted copy of a letter from a ship owner stating that for six of the contracts in question (vessels C 228 to C 233) the ship owner had received lower offers from Korean shipyards.
Dette brev er imidlertid fra 9. marts 2005, dvs. at det først blev sendt til ENVC efter værftets underskrivelse af kontrakterne om disse pristilbud.
However, this letter is dated 9 March 2005, i.e., it was only sent to ENVC after the shipyard had already signed the contracts relating to these offers.
Det må derfor formodes, at værftet ved underskrivelsen af de første seks kontrakter ikke kunne have sikkerhed for, at kontrakterne opfyldte alle betingelserne for støtteberettigelse.
Thus, it appears that the shipyard, when it signed the first six contracts, could not have had the certitude that the contracts fulfilled all the eligibility conditions.
Hvad angår den syvende kontrakt (skib C 210), forekommer omstændighederne også tvivlsomme, eftersom oplysningerne om, at der var modtaget lavere koreanske tilbud først blev sendt til ENVC den 31. marts 2005, dvs. samme dag som ENVC underskrev kontrakten.
As regards the seventh contract (vessel C 210) the situation also appears doubtful, since the indication that lower offers were received from Korea was also only sent to ENVC on 31 March 2005, i.e. the very same day when ENVC signed the contract.
Portugal fremlagde ikke formel eller uformel dokumentation for, at ENVC inden kontraktunderskrivelsen havde modtaget oplysninger fra de portugisiske myndigheder om, at der kunne ydes støtte i forbindelse med disse kontrakter [10].
Portugal has not submitted any evidence that, formally or informally, ENVC had received indication from the Portuguese authorities, prior to signing the contracts, that the aid could be granted in relation to these contracts [10].
I stedet for formodes det, at ENVC var parat til at gennemføre disse kontrakter, selv uden at have garanti for at modtage støtte.
Rather, it would appear that ENVC was prepared to undertake these contracts even without guarantees of receiving aid.
I det dokument, som de portugisiske myndigheder fremlagde i den indledende undersøgelsesfase, fremførte de f. eks. ligeledes, at ENVC var retligt forpligtet til at bygge skibene — også selv om støtten ikke blev godkendt.
For example, Portugal in its submission following the initiation of the investigation procedure also stated that ENVC was legally bound to build the vessels even if the aid would not be authorized.
Portugal tilføjede, at i den foreliggende sag anmodede ENVC først om støtte efter udløbet af MDO-forordningen, hvilket synes at bekræfte, at skibsværftet var rede til at gennemføre projekterne, selv om det risikerede ikke at modtage støtte.
It adds that in the present case, ENVC only applied for aid after the expiry of the TDM-regulation which appears to confirm that the shipyard was prepared to carry out the projects at the risk of not receiving aid.
Det er Kommissionens generelle regel, at for at støtten kan have en tilskyndelsesvirkning, skal ansøgningen herom indgives, inden projektet indledes [11].
Also, generally, the Commission considers that the aid has an incentive effect if an application for aid was submitted before the start of the project [11].
Det var ikke tilfældet.
This was not the case here.
Støtteanmodningen blev først indgivet efter kontraktunderskrivelsen (dvs. i juli 2005, mens kontrakterne blev underskrevet i februar og marts 2005).
The application for aid was only submitted after the contracts had been signed (i.e. in July 2005, whereas the contracts were signed in February and March 2005).
Hertil kommer, at Portugal kun godkendte støtten internt (på betingelse af Kommissionens godkendelse) mere end et år efter indgivelsen af ansøgningen om støtte.
Also, Portugal only approved the aid internally (on condition of approval by the Commission) more than a year after the request for aid was presented.
Hvad angår de formelle aspekter, er kravet med hensyn til tilskyndelsesvirkningen således heller ikke opfyldt.
So, also from a formal point of view, the incentive effect is not fulfilled
Kommissionen konkluderer derfor, at Portugal ikke har fremlagt tilstrækkelig dokumentation for støttens tilskyndelsesvirkning.
The Commission therefore concludes that Portugal has not submitted sufficient evidence to prove the incentive effect of the aid.
Retsgrundlag
The legal basis
Hvad angår retsgrundlaget for at godkende støtten, fremlagde Portugal ikke ny dokumentation, der fjerner den tvivl, som Kommissionen gav udtryk for i sin beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure.
Regarding the legal basis for approving the aid, Portugal has not submitted any new arguments that would allay the doubts expressed by the Commission in its Decision to initiate the formal investigation procedure.
Portugals vigtigste argument i denne forbindelse er, at kontrakterne er støtteberettigede, fordi de blev undertegnet, mens MDO-forordningen var gyldig.
Portugal's main argument in this respect is that the contracts are eligible for aid because they were signed during the period of application of the TDM-regulation.
Portugal fremhæver ligeledes, at det forhold, at støtten først blev anmeldt efter MDO-forordningens udløb, ikke har indvirkning på støtteberettigelsen for de kontrakter, der er omfattet af støtten.
Portugal also notes that the fact that the aid was only notified after the expiry of the TDM-regulation has no impact on the eligibility of the contracts for aid.
I en tidligere beslutning [12] havde Kommissionen imidlertid redegjort for, hvorfor den ikke længere anså MDO-forordningen for at udgøre et gyldigt retsgrundlag for at godkende ny driftsstøtte til fordel for skibsbygningsindustrien.
However, the Commission, in a previous Decision [12] has already explained why it does not consider that the TDM-regulation is still a valid legal basis for approving new operating aid to shipbuilding.
Kommissionen fremhæver, at den tidsbegrænsende anvendelse af MDO-forordningen er fastsat i dens artikel 5 [13], som fastsætter, at forordningen »udløber den 31. marts 2005«.
The Commission notes that the temporal application of the TDM-regulation is defined in Article 5 [13] of the regulation, which states the regulation ‘shall expire on 31 March 2005’.
Det forhold, at artikel 4 i MDO-forordningen fastsætter, at denne forordning anvendes »på endelige kontrakter, der undertegnes i tidsrummet fra forordningens ikrafttræden til dens udløb«, er ifølge Kommissionen en betingelse for forenelighed og ikke en fastsættelse af forordningens anvendelsesperiode.
The fact that Article 4 of the TDM-regulation states that this regulation ‘shall be applied to final contracts signed from the entry into force of this Regulation until its expiry (…)’ is, in the Commission's view, a condition of compatibility and not a definition of the application in time of the regulation.
Dette bekræftes ligeledes i anden del af artikel 4, som fastsætter, at MDO-forordningen ikke finder anvendelse på »endelige kontrakter, der undertegnes, før Fællesskabet i De Europæiske Fællesskabers Tidende har meddelt, at det har indledt en tvistbilæggelsesprocedure mod Korea (…), og endelige kontrakter, der undertegnes en måned eller mere efter, at Kommissionen i De Europæiske Fællesskabers Tidende har meddelt, at denne tvistbilæggelsesprocedure har ført til en løsning eller indstilles«.
The above is also confirmed by the second part of Article 4, which provides that the TDM-regulation shall not apply to ‘final contracts signed before the Community gives notice in the Official Journal of the European Communities that it has initiated dispute settlement proceedings against Korea (…) and final contracts signed on month or more after the Commission gives notice in the Official Journal of the European Communities that these dispute settlement proceedings are resolved or suspended’.
Det er på baggrund af ovenstående klart, at MDO-forordningen kun kunne finde anvendelse, hvis der forelå en tvist med Korea [14], og under alle omstændigheder aldrig efter den 31. marts 2005
From the above, it is clear that the TDM-regulation was only to be applied as long as there was a pending dispute with Korea [14] and in any event, no later than 31 March 2005.
Denne fortolkning understøttes af det egentlige mål med MDO-forordningen: »Som en ekstraordinær og midlertidig foranstaltning og for at bistå Fællesskabets skibsværfter inden for de segmenter, der har lidt under negative virkninger i form af væsentlig og alvorlig skade på grund af illoyal koreansk konkurrence, bør der gives tilladelse til anvendelse af en midlertidig defensiv ordning inden for afgrænsede markedssegmenter i et kort og begrænset tidsrum« [15] (tredje betragtning).
This interpretation is supported by the very objective of the TDM-regulation: it was designed ‘as an exceptional and temporary measure, in order to assist Community shipyards in those segments that have suffered adverse effects in the form of material injury and serious prejudice caused by unfair Korean competition (…) [which] should be authorised for limited market segments and for a short period only’ [15] (recital 3).
I den foreliggende sag skete ENVC's indgivelse af ansøgning om støtte til de portugisiske myndigheder og godkendelsen af disse samt anmeldelsen til Kommissionen efter datoen for udløbet af MDO-forordningen, hvorfor støtteforanstaltningerne helt klart ligger uden for forordningens anvendelsesperiode.
In the present case, the application for aid was only submitted by ENVC to the Portuguese authorities, approved by Portugal and notified to the Commission after the expiry of the TDM-regulation, so clearly, the measures fall outside the temporal application of the TDM-regulation.
Som det allerede er fastsat i beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure i forbindelse med denne sag, understreger Kommissionen desuden, at der ved fortolkningen af MDO-forordningen bør tages hensyn til Fællesskabets internationale forpligtelser.
The Commission further notes that, as already explained in the decision to initiate the formal investigation procedure in the present case, the interpretation of the TDM-regulation must also be seen in the light of the Community's international obligations. According to the settled case law of the Court of Justice, Community legislation must, so far as possible be interpreted in a manner that is consistent with international law, including the EC's WTO obligations.
Kommissionen noterer sig i den forbindelse, at Korea anfægtede MDO-forordningens forenelighed med WTO-reglerne.
In this context, the Commission recalls that Korea challenged the compatibility of the TDM-regulation with WTO rules.
Den 22. april 2005 udsendte et WTO-panel en beretning, ifølge hvilken MDO-forordningen og forskellige nationale ordninger, der var vedtaget under dette instrument, og som allerede var i kraft, da Korea klagede til WTO, var i strid med artikel 23, stk. 1, i WTO-forståelsen vedrørende regler og procedurer for bilæggelse af tvister [17].
On 22 April 2005, a Panel issued its report concluding that the TDM and several national TDM schemes — existing at the time when Korea initiated the WTO dispute — were in breach of Article 23.1 of the Understanding on rules and procedures governing the settlement of disputes (DSU) [17].
WTO's tvistbilæggelsesorgan vedtog den 20. juni 2005 dette panels beretning med en henstilling om, at Fællesskabet foretager en tilpasning af MDO-forordningen og de nationale ordninger, der er vedtaget herunder, i overensstemmelse med de forpligtelser, som påhviler Fællesskabet i henhold til WTO-aftalerne [18].
On 20 June 2005, the WTO Dispute Settlement Body (DSB) adopted the Panel report including its recommendation that the Community brings the TDM-regulation and the national TDM schemes into conformity with its obligations under the WTO Agreements [18].
Fællesskabet meddelte den 20. juli 2005 WTO's tvistbilæggelsesorgan, at det allerede havde efterlevet organets beslutning og henstillinger, eftersom MDO-forordningens gyldighed var ophørt den 31. marts 2005, og medlemsstaterne ikke fortsat kunne yde driftsstøtte under denne forordning.
On 20 July 2005, the Community informed the DSB that it had already brought its measures into conformity with the DSB ruling and recommendations since the TDM-regulation had expired on 31 March 2005 and Member States could no longer grant operating aid under this regulation.
I WTO-panelets beretning og WTO-tvistbilæggelsesorganets beslutning om at godkende denne beretning fordømmes MDO-forordningen i sig selv, fordi den strider imod WTO-reglerne, og Fællesskabet pålægges at indstille anvendelsen af den.
The Panel report and the DSB ruling adopting that report condemned the TDM-regulation per se for being in breach of WTO rules and oblige the Community to no longer apply the TDM-regulation.
Fællesskabets forpligtelse til at efterleve WTO-tvistbilæggelsesorganets beslutning omfatter ligeledes fremtidige beslutninger om ydelse af ny støtte inden for rammerne af MDO-forordningen [19].
The obligation of the Community to implement the DSB ruling also covers future decisions to grant new aid in application of the TDM-regulation [19].
Da Fællesskabet meddelte WTO's tvistbilæggelsesorgan, at det allerede havde tilpasset sine foranstaltninger til dette organs beslutning og henstillinger, eftersom MDO-forordningens gyldighed var ophørt den 31. marts 2005, og medlemsstaterne ikke længere kunne yde driftsstøtte under denne forordning, forpligtede det sig til at ophøre med at anvende denne forordning til godkendelse af ny støtte.
The Community, by informing the DSB that it had already brought its measures into conformity with the DSB ruling and recommendations, since the TDM-regulation had expired on 31 March 2005 and Member States could no longer grant operating aid under this regulation, took a commitment to no longer apply this regulation for allowing the granting of new aid.
Godkendelse af den omhandlede støtte ville derfor være i strid med Fællesskabets internationale forpligtelser.
Accordingly, approving the present aid would result in a breach of the Community's international commitments.
Det forhold, at Rådet ikke har forlænget gyldighedsperioden for MDO-forordningen efter dens udløb, er et klart udtryk for, at det ikke havde til hensigt fortsat at bemyndige Kommissionen til at godkende støtte under den nævnte forordning.
The fact that the Council did not renew this Regulation following its expiry is a clear indication that the Council did not intend to continue to authorize the Commission to approve aid under the TDM-regulation.
Det er i overensstemmelse med, at Fællesskabet havde informeret WTO's tvistbilæggelsesorgan om, at medlemsstaterne ikke kunne fortsætte med at yde driftsstøtte i henhold til denne forordning.
This corresponds with the fact that the Community informed the DSB that the Member States could no longer grant operating aid under this regulation.
Portugal fremlagde ikke nye argumenter, der anfægtede Kommissionens vurdering, som der var redegjort for i beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure, og som er gengivet i de foregående punkter.
There were no new arguments from Portugal to counter the Commission's views as expressed in the decision to initiate the formal investigation procedure and reiterated above.
Kommissionen konkluderer derfor, at den anmeldte støtte ikke kan godkendes inden for rammerne af MDO-forordningen.
The Commission, therefore, concludes that the notified aid cannot be approved under the TDM-regulation.
Den af Portugal påtænkte statsstøtte på 6575558 EUR til Estaleiros Navais de Viana do Castelo S.A. i forbindelse med syv kontrakter undertegnet af dette skibsværft kan ikke godkendes i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1177/2002 om en midlertidig defensiv ordning for skibsbygningsindustrien [20] som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 502/2004 [21], og den er derfor uforenelig med fællesmarkedet.
The notified aid of EUR 6575558 proposed by Portugal to Estaleiros Navais de Viana do Castelo S.A. in relation to seven contracts signed by this shipyard cannot be authorized under Council Regulation (EC) No 1177/2002 concerning a temporary defensive mechanism to shipbuilding [20] as amended by Council Regulation (EC) No 502/2004 [21] and is therefore incompatible with the common market.
Støtten kan ikke iværksættes.Artikel 2
The aid must not be implemented.Article 2
Denne beslutning er rettet til Republikken Portugal.
This Decision is addressed to Portugal.
EUT C 221 af 21.9.2007, s. 8.
OJ C 221, 21.9.2007, p. 8.
Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1).
Council Regulation (EC) No 659/1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty, (OJ L 83, 27.3.1999, p. 1).
Sag C 26/2006 (ex N 110/06), i hvilken Kommissionen traf en endelig negativ beslutning af 24. april 2007 (EUT L 219 af 24.8.2007, s. 25).
Case C 26/2006 (ex N 110/2006) on which the Commission took a final negative decision on 24 April 2007 (OJ L 219, 24.8.2007, p. 25).
Se dom i sag 730/79 Philip Morris mod Kommissionen, Sml. s. 2671, præmis 16 og 17.
See judgment in Case 730/79 Philip Morris v Commission [1980] ECR 2671, paragraphs 16 and 17.
Jf. sag C 26/06 (fodnote 3).
See, by contrast, case C 26/06 (footnote 3).
I denne sag konkluderede Kommissionen, at tilskyndelsesvirkningen blev dokumenteret ved et brev fra de portugisiske myndigheder til værftet, som bekræfter modtagelsen af støtteansøgningen inden kontraktunderskrivelsen, og hvori det oplyses, at det er muligt at yde støtten, hvis betingelserne for støtteberettigelse er opfyldt.
In this case the Commission concluded that the incentive effect was shown by a letter from the Portuguese authorities to the shipyard acknowledging receipt of the request for aid prior to the signature of the contracts and indicating willingness to grant the aid if the eligibility conditions were fulfilled.
Der blev ikke fremlagt sådan information i forbindelse med den foreliggende sag.
This type of evidence was not submitted with regard to the present case.
Jf. artikel 38 i Retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte for 2007-2013 (EUT C 54 af 4.3.2006, s. 13). »Der kan derfor kun ydes støtte (…), hvis støttemodtageren har indgivet en støtteansøgning, og den myndighed, der er ansvarlig for forvaltning af ordningen, derefter skriftligt har bekræftet, at projektet, med forbehold af en detaljeret undersøgelse, principielt opfylder betingelserne (...), inden arbejdet med projektet påbegyndes«.
See, by analogy, Article 38 of the Guidelines on National Regional Aid 2007-2013 (OJ C 54, 4.3.2006, p. 13): ‘aid may only be granted (…) if the beneficiary has submitted an application for aid and the authority responsible for administering the scheme has subsequently confirmed in writing that subject to detailed verification, the project in principle meets the conditions of eligibility (…) before the start of the work on the project’.
Sag C 26/2006 (ex N 110/06) — fodnote 3.
Case C 26/2006 (ex N 110/2006) — footnote 3.
Med den formulering, der findes i Rådets forordning (EF) nr. 502/2004, jf. fodnote 4.
As modified by Council Regulation (EC) No 502/2004, see footnote 4 above.
Syvende betragtning bekræfter denne vurdering: »Der bør først gives tilladelse til anvendelse af den midlertidige defensive ordning, når Fællesskabet har indledt en tvistbilæggelsesprocedure mod Korea (...), og der vil ikke længere blive givet tilladelse hertil, hvis tvistbilæggelsesproceduren fører til en løsning eller indstilles (...)«.
Recital 7 confirms this assessment: ‘the temporary defensive mechanism should only be authorised after the Community initiates dispute settlement proceedings against Korea (…) and may no longer be authorised if these dispute settlement proceedings are resolved or suspended (…)’.
Vores understregning.
Emphasis added.
Sag C-53/96, Hermes, [1998], Sml. I-3603, præmis 28; sag C-76/00, Petrotub, [2003], Sml. I-79, præmis 57.
Case C-53/96, Hermes, [1998] ECR I-3603, para. 28; Case C-76/00 P, Petrotub, [2003] ECR I-79, para. 57.