natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I henhold til fusionsdirektivet må betalingen for tilførsel af aktiver kun bestå af aktier, da kontant betaling ikke er tilladt i denne forbindelse — i modsætning til, hvad der er tilfældet ved de øvrige typer transaktioner, som er omfattet af direktivet, nemlig fusion, spaltning og ombytning af aktier.
The Merger Directive requires the consideration for the transfer of assets to consist exclusively of shares, since in contrast to the other transactions such as the mergers, divisions and exchanges of shares covered by the Merger Directive, no cash payment is permitted in the case of the transfer of assets.
I fusionsdirektivets artikel 9 fastslås ved henvisning til samme direktivs artikel 4, at tilførsel af aktiver ikke medfører nogen form for skat på det modtagende selskabs kapitalvinding.
Article 4 of the Merger Directive as cross-referenced by Article 9 provides that no taxes on capital gains may be levied at the transferee company level as a result of a transfer of assets.
Efter direktivet beregnes kapitalvinding som forskellen mellem den indre værdi (markedsværdien) af de tilførte aktiver og passiver og disses skattemæssige værdi, uanset om der findes særlige definitioner af disse værdier efter national ret.
Capital gains are defined as the full difference between the real values (the fair market value) of the assets and liabilities transferred and their values for tax purposes (tax basis), irrespective of any specific definition of values under domestic laws.
Denne præferencebehandling af realiserede kapitalgevinster, der er fastsat i fusionsdirektivet — når der er tale om tilførsel mellem selskaber i forskellige medlemsstater — er baseret på kriteriet »fast driftssted«: med andre ord gælder udskydningen af skatten i henhold til direktivets artikel 4 kun de aktiver, der er tilbage i et selskab med skattemæssigt hjemsted i det indskydende selskabs medlemsstat, eller som i praksis er forbundet med det modtagende selskabs faste driftssted i det indskydende selskabs medlemsstat.
The favourable treatment of realised gains pursuant to the Merger Directive dealing with transfers between companies of different Member States is based on a permanent establishment condition, meaning that only the assets that remain in a resident company or are effectively connected with a permanent establishment of the receiving company in the Member State of the transferring company may benefit from the tax deferral provided in Article 4 of the Directive.
Direktivet indebærer derfor en ordning med skatteneutralitet eller udskudt beskatning og ikke en skattefritagelsesordning, idet den medlemsstat, hvor det modtagende selskab er beliggende, bevarer retten til at beskatte de realiserede kapitalgevinster ved tilførsel af aktiver på det tidspunkt i fremtiden, hvor de sælges.
The Merger Directive thus provides a system of tax neutrality or deferral, rather than an exemption, because the Member State of the transferee company retains the right to tax the capital gains realised upon transfer of the assets at the time of their future disposal.
Det modtagende selskab skal derfor overtage det indskydende selskabs skattegrundlag, uden at det har mulighed for at vælge at justere dette efter markedsværdien (fair value).
Therefore the receiving company has to take over the tax basis of the transferring company without benefiting from an option to step up the tax basis to fair market value.
I artikel 3 er det fastsat for det første, at man for at fastslå kapitalgevinsterne skal beregne forskellen mellem de tilførte aktivers skattemæssige værdi — på det tidspunkt, hvor de tilhørte det indskydende selskab — og den værdi, hvortil de aktier, der er modtaget til gengæld for aktiverne, er opført i det indskydende selskabs regnskaber, eller den værdi, hvortil en gren af en virksomhed er opført i det modtagende selskabs regnskaber, hvis denne værdi er større.
Article 3 first set a discipline to determine the relative gains as the difference between the tax basis of the assets transferred in the hands of the transferor prior to the transfer and either the accounting value attributed by the transferor to the shares received as a result of the contribution or if higher the accounting value attributed by the transferee to the branch of business transferred.
For det andet giver artikel 3 også mulighed for skattemæssig anerkendelse af kapitalgevinster ved betaling af en substitutionsskat på 19 %.
Article 3 further provided that the gains could be recognised if a substitute tax of 19 % was paid.
I henhold til den nye ordning anerkendes de bogførte og de skattemæssige værdier, inklusive de realiserede kapitalgevinster, som aktivernes nye værdier, både for det indskydende og det modtagende selskab, så man undgår uoverensstemmelser mellem den skattemæssige og den bogførte værdi (tilførsel under skattemæssigt neutral ordning).
Under the new system, the tax bases inclusive of the realised gains were recognised as the new values of the assets both for the transferor and the transferee so that no misalignment between tax and accounting values was produced (contributions in accounting neutrality).
I henhold til denne ordning er tilførsel af aktiver i en gren af en virksomhed mellem selskaber på det italienske område skattemæssigt neutral, dvs. at de realiserede kapitalgevinster som følge af tilførslen af aktiver til gengæld for aktier ikke anerkendes skattemæssigt, forudsat at de tilførte aktivers skattemæssige værdi tildeles de aktier, der modtages fra det indskydende selskab, og at de modtagne aktiver får den skattemæssige værdi, som de havde, mens de tilhørte det indskydende selskab (tilførsel under skattemæssigt neutral ordning).
Under this system the contribution of the assets of a branch of business between companies in Italy was fiscally neutral, meaning that the gains realised from the transfer of assets in exchange of shares were not fiscally recognised provided that the tax basis of the business contributed was substituted over to the shares received by the transferor and the assets acquired received the carried-over basis that the assets had in the hands of the transferor (contribution in tax neutrality).
Der blev foretaget en gennemgribende reform af den italienske selskabsskatteordning i 2003 i den periode, hvor justeringsordningen i henhold til lov 350/2003 trådte i kraft (pr. 1. januar 2004).
The Italian company tax system eventually underwent a major reform in 2003, at the same time that the realignment scheme of Law 350/2003 entered into force (1 January 2004). The reform was enacted by the D.Lgs.
Reformen trådte i kraft ved dekret nr. 344 af 12. december 2003 (D.Lgs. 344/2003), som med hensyn til, hvad der er relevant for denne procedure, fastsætter følgende:
No 344 of 12 December 2003, which for what is of interest of this review provided for:
afskaffelse af IRPEG (den tidligere indkomstskat for juridiske personer) og indførelse af en ny selskabsskat, IRES, på 33 %, og afskaffelse af den todelte indkomstskat, Dual Income Tax (DIT), der bestod i påligning af en lavere IRPEG (19 %) på den del af den skattepligtige indkomst, der blev reinvesteret i virksomheden
the abolition of IRPEG (the old company tax) and the introduction of a new company tax (IRES) at the rate of 33 %, with the abolition of the Dual Income Tax consisting of the application of a reduced IRPEG rate of 19 % to the amount of the taxable income reinvested in the company;
afskaffelse af bogføringen af skattegodtgørelser, hvor udbyttet på det tidspunkt, hvor det blev udloddet til aktionærerne, blev beskattet på ny, mens den betalte selskabsskat i Italien blev fradraget gennem opførelse af en skattegodtgørelse: denne ordning blev erstattet af en ordning med delvis skattefritagelse for både indenlandsk og udenlandsk udbytte
the repeal of the credit imputation system, by which dividends were taxed again when received by the shareholders, but the company tax paid was deducted by imputation of a tax credit, and its replacement with an exemption system applicable to both domestic and foreign dividends;
indførelse af en ordning for skattefriragelse for kapitalgevinster i forbindelse med salg af kvalificerede kapitalandele og samtidig afskaffelse af muligheden for at fratrække nedskrivninger af beholdninger
the introduction of a participation exemption regime for capital gains deriving from the sale of qualified shareholdings along with the repeal of the possibility to deduct the write-downs of participations held;
Overførsel af virksomhedsgrene og kvalificerede aktiebeholdninger blev ikke indarbejdet i den ændrede TUIR, hvilket medførte forskelsbehandling mellem overførsel af virksomhedsgrene, der er omfattet af ordningen vedrørende regnskabsmæssig neutralitet i henhold til artikel 175 i DPR 917/1986 med senere ændringer, og de øvrige former for omstrukturering, som derimod er omfattet af ordningen vedrørende skattemæssig neutralitet.
The contributions of branches of activity and of qualifying shareholdings were not however transposed in the amended tax code, giving rise to a disparity of treatment between contributions of branches which are subject to the scheme of contribution in accounting neutrality pursuant to Article 175 of DPR 917/1986 and other company reorganisations subject to the tax neutrality scheme.
Som følge af ovennævnte reform er reglerne for beskatning af realiserede kapitalgevinster gennem salg eller tilførsel af en virksomhedsgren de samme som ved salg af de enkelte aktiver.
As a result of the reform, the tax regime of capital gains realised through the sale or contribution of a branch of business is the same as that provided for the sale of the single assets.
I betragtning af de gældende lovbestemmelser på det tidspunkt, hvor lov 350/2003 blev godkendt, var det også ud fra et skatteteknisk synspunkt hensigtsmæssigt at tilføre aktiver ved ombytning af aktier i stedet for at sælge dem, idet salg af kvalificerede kapitalandele var fritaget for beskatning, mens salget af de underliggende aktiver var skattepligtigt.
In conclusion, as the law stood at the time of Law 350/2003 it was still more convenient from a tax viewpoint to transfer assets by way of an exchange of shares rather then the sale of assets because the sale of qualified participations was exempt (participation exemption), while the disposition of the underlying assets was taxable.
Justeringerne i henhold til lov 342/2000, 448/2001 og 350/2003
The realignments under Laws 342/2000, 448/2001 and 350/2003
Omstrukturering af kreditinstitutter i henhold til lov 218/1990
Banking reorganisations under Law 218/1990
Lov 218/1990 vedrørte privatisering gennem omlægning og overførsel af en række offentligretlige kreditinstitutter (i henhold til artikel 29 i kongeligt dekret (RDL) nr. 375 af 12. marts 1936, ophøjet til lov nr. 141 af 7. marts 1938) til aktieselskaber (artikel 1 i lov 218/1990).
Law 218/1990 concerned the privatisation by transformation and asset-reorganisations of certain registered public banks (under Article 29 of the Royal Decree No 375 of 12 March 1936, converted into Law No 141 of 7 March 1938) into private joint stock companies to operate in the banking sector (Article 1 of Law 218/1990).
I henhold til artikel 7, stk. 2, i lov 218/1990 blev kapitalgevinster, der realiseres ved tilførsel af aktiver, ikke anerkendt skattemæssigt med henblik på at sikre transaktionernes skattemæssige neutralitet.
Pursuant to Article 7(2) of Law 218/1990, the capital gains realised from the contribution of banking assets were not fiscally recognised to ensure tax neutrality.
15 % af sådanne kapitalgevinster blev dog anerkendt skattemæssigt og pålignet den dagældende almindelige selskabsskattesats.
15 % of such gains, however, was recognised and subject to the general company tax rate of the time.
Som følge heraf blev de tilførte aktivers skattemæssige værdi forhøjet (justeret) i henhold til artikel 7, stk. 2, i lov 218/1990 med 15 % af kapitalgevinsterne, mens de resterende 85 % ikke blev anerkendt.
As a result, the tax base of the assets transferred under Article 7(2) of Law 218/1990 was adjusted upward (realigned) by only 15 %, leaving the remainder 85 % of the gain unrecognised.
Den saldo, der udgjorde forskellen mellem de modtagne aktiers og de tilførte aktivers skattemæssige værdi på den ene side og disse aktivers bogførte værdi (kun justeret med 15 %) på den anden side, svarede til en udskudt kapitalgevinst.
The balance resulting from the difference between, on the one hand, the value of the stocks received and the assets contributed and, on the other hand, the book value of such assets (only realigned by 15 %) was a suspended capital gain.
Den skattemæssige anerkendelse af den resterende kapitalgevinst blev udtrykkeligt udskudt indtil en eventuel realisering ved salg af de pågældende aktiver, eller indtil den regnskabsmæssige reserve svarende til den ikke anerkendte kapitalgevinst var udloddet til aktionærerne som dividende.
Its tax recognition was deferred until the moment the assets concerned would be sold for cash or the accounting reserve corresponding to the unrecognised balance would be distributed to the company’s shareholders as dividends.
På grundlag af skatteregnskabsprincipperne i lov 218/1990 blev 85 % af den økonomiske værdi af de kapitalgevinster, der opnås i forbindelse med de ombyttede aktiver ved omstrukturering i henhold til ovennævnte lov, ikke anerkendt skattemæssigt.
As a result, under the tax accounting of Law 218/1990, the capital gains relative to the assets exchanged in the course of the reorganisations covered by the Law were fiscally unrecognised for 85 % of their economic value.
Ifølge de italienske myndigheder blev de pågældende kreditinstitutter omstruktureret i perioden 1990 – 1995.
The banking reorganisations in question took place, according to the Italian authorities, between 1990 and 1998.
De kapitalgevinster, der blev realiseret på det pågældende tidspunkt, blev fastfrosset for alle de efterfølgende år, og de berørte selskaber har været forpligtede til at registrere de ikke justerede værdier i et særligt bilag til deres selvangivelser.
The gains realised at that time were frozen since then and for the following years, with the obligation for the companies concerned to keep track of the misaligned values by specific documents to attach to the annual tax returns.
Justeringer i henhold til lov 342/2000
Realignments under Law 342/2000
I henhold til artikel 17 i lov nr. 342 [7] af 21. november 2000 (Lov 342/2000) havde selskaber, der er opstået ved omstrukturering af kreditinstitutter i henhold til lov 218/1990, mulighed for at justere de udskudte skattemæssige værdier efter de bogførte værdier, der blev realiseret ved ombytning af aktiver som led i omstruktureringerne, og som også var bogført pr. 31. december 1999, forudsat at de betalte substitutionsskatten på 19 % af kapitalgevinsten i stedet for den dagældende generelle sats på 42,4 % (nemlig selskabsskatten på 37 % og den lokale erhvervsskat på 5,4 %).
Pursuant to Article 17 of Law No 342 of 21 November 2000 [7] (Law 342/2000), the companies resulting from the banking reorganisations under Law 218/1990 were allowed to realign the tax bases with the accounting gains realised from the exchange of the assets in such reorganisations and still resulting from the companies’ books at the date of 31 December 1999, provided such companies paid a substitute company tax of 19 % on the amount of the gains in lieu of the 42,4 % global tax rate of the time (including 37 % company tax and 5,4 % local business tax).
Justeringen var begrænset til 85 % af den del af de oprindelige kapitalgevinsters værdi, der ikke var anerkendt eller udskudt.
The realignment was limited to the initial 85 % unrecognised or suspended gain.
Ved at betale skatten på kapitalgevinster på 19 % kunne både de selskaber, der var i besiddelse af bankaktiverne, og de selskaber, der ejede aktierne i sidstnævnte selskaber, justere henholdsvis aktivernes og aktiernes skattemæssige værdi.
By payment of the 19 % capital gain tax, both the companies holding the banking assets, and the companies holding the stock of the companies in question could realign their tax bases, respectively, of the assets and of the stocks concerned.
Hvis aktierne var overdraget til andre selskaber eller ombyttet med aktier i andre selskaber uden realisering i kontanter, kunne sidstnævnte også justere værdien af de ombyttede aktier.
In case the stocks had been contributed or exchanged with other companies without cash realisation, such latter companies could also realign the value of the stocks exchanged.
Skatten på kapitalgevinster var dog kun på 15 % (i stedet for substitutionsskatten på 19 %), hvis kreditinstituttet havde besluttet kun at justere sine aktivers skattemæssige værdi i stedet for både at justere aktivernes og aktiernes værdi.
The capital gain tax was however reduced to 15 % (in lieu of the 19 % substitute tax), if the banking company elected to only realign the tax value of its assets, rather than both the value of the assets and of the stock.
I så fald var det kun kreditinstitutter, der var i besiddelse af de aktiver, som var blevet ombyttet i forbindelse med den oprindelige tilførsel, der var omfattet af justeringsordningen.
In this case, the sole beneficiaries of the realignment scheme were the banking companies holding the assets exchanged ab origine.
Ved betaling af skatten på kapitalgevinster blev de kapitalgevinster, der blev realiseret ved de oprindelige tilførsler (og bevaret i form af udbyttereserver, der ikke kan udloddes), frigjort og kunne så udloddes til aktionærerne som dividende.
As a result of the capital gain tax payment, the beneficiaries eventually release the gains realised at the time of the original transactions (and held as non-distributable profit reserves) and may distribute them to shareholders as dividends.
Den ordning, der er omhandlet i artikel 19 (om substitutionsskatter af kapitalgevinster på 19 % og på 15 % for justeringer af aktiver og aktier), sidestillede på alle punkter anerkendelse af udbytte ved skattemæssig justering i forbindelse med omstruktureringer i henhold til D.Lgs. nr. 358/1997 med anerkendelse af kreditinstitutters udbytte i henhold til lov 218/1990.
The latter parallel scheme of Article 19 (providing substitute capital gain taxes of 19 % and 15 % on assets and shares realignments) effectively equalised the recognition of gains resulting from tax realignments relative to the company reorganisations carried out under D.Lgs. 358/1997 with those made by banks under the Law 218/1990.
Desuden indeholdt artikel 20 i lov 342/2000 detaljerede regler for substitutionsskatten af kapitalgevinster og for skattegodtgørelsen til aktionærer, der får udbetalt dividende af de anerkendte kapitalgevinster.
Moreover, Article 20 of Law 342/2000 provided detailed rules for the substitute capital gain tax to be paid and for the tax credit relative to such tax in favour of the shareholders receiving dividends resulting from the capital gains recognised.
Justeringer i henhold til lov 448/2001
Realignments pursuant to Law 448/2001
Lov nr. 448 af 28. december 2001 (Lov 448/2001) forlængede fristerne i de justeringsordninger, der var fastlagt ved lov 342/2000, med hensyn til de aktiver, som var opført i selskabernes regnskaber, og hvis værdi endnu ikke var justeret.
Law No 448 of 28 December 2001 (Law 448/2001) extended the time scope of the realignment schemes provided by Law 342/2000 with respect to assets resulting from the balance sheet of a company and whose value had not yet been realigned.
Især blev det fastsat i artikel 3, stk. 11, i lov 448/2001, at den justeringsordning, der var omhandlet i artikel 17 til 20 i lov 342/2000, gjaldt både for de ikke anerkendte overskud i forbindelse med aktiver og aktier, der var fremkommet ved omstrukturering af banksektoren i henhold til lov 218/1990, og for aktiver, der var fremkommet ved andre omstruktureringer i henhold til D. Lgs. 358/1997, og som selskaberne stadig var i besiddelse af den 31. december 2001.
Article 3(11) of Law 448/2001 provided that the realignment scheme under Articles from 17 to 20 of Law 342/2000 would apply to unrecognised gains relative both to the assets and shares deriving from the banking reorganisations pursuant to Law 218/1990 and to the assets deriving from other reorganisations under Legislative Decree No 358/1997, still held at the date of 31 December 2001.
Lov 448/2001 fastsatte, at den skyldige substitutionsskat for de anerkendte overskud skulle fastsættes til henholdsvis 12 % i tilfælde af dobbeltjustering (justering af såvel det modtagende selskabs aktiver som de aktier, der var tilført af det selskab, der havde kapitalinteresserne, eller det indskydende selskab) og 9 % i tilfælde af enkeltjustering (dvs. kun det modtagende selskabs aktiver) i stedet for selskabsskatten på 41 %, der gjaldt på justeringstidspunktet (nemlig selskabsskat på 36 % plus lokal erhvervsskat på 5 %).
Law 448/2001 provided that the substitute taxes due on the gains recognised were set at 12 % and 9 % respectively for dual realignments (realignment of both the assets held by the operating company and the stocks received by the participating company) and single realignment (only the assets held by the operating company are realigned) in lieu of the company tax of 41 % applicable at the time of the realignment (36 % company tax plus 5 % local business tax).
Justeringer i henhold til lov 350/2003
Realignments under Law 350/2003
Endelig var det fastsat i artikel 2, stk. 26, i lov 350/2003, at justeringsordningen i artikel 17 i lov 342/2000 også kunne anvendes på realiserede, men ikke skattemæssigt anerkendte overskud vedrørende de aktiver, der var omfattet af omstruktureringerne inden for banksektoren i henhold til lov 218/1990, hvis de også fremgik af regnskabet for regnskabsåret indtil den 31. december 2003.
Finally, Article 2(26) of Law 350/2003 provided that the realignment scheme foreseen by Article 17 of Law 342/2000 could also apply to the realised but unrecognised gains relative to the assets concerned with the banking reorganisations pursuant to Law 218/1990, still resulting from the company’s accounting at the date of 31 December 2003.
Lov 350/2003 fastsatte, at substitutionsskatten af kapitalgevinster vedrørende justeringerne af disse overskud androg 12 % i tilfælde af dobbeltjustering (justering af såvel kreditinstituttets aktiver som de aktier, der var tilført af det indskydende kreditinstitut) og 9 % i tilfælde af enkeltjustering (dvs. kun kreditinstituttets aktiver).
Law 350/2003 provided that the substitute capital gain taxes on the realignments of such gains were 12 % and 9 %, respectively for dual realignments (realignment of both the assets held by the banking company and the stocks received by the banking holding) and single realignment (only the assets held by the banking company are realigned).
I henhold til artikel 2, stk. 26, i lov 350/2003 kunne de tidligere realiserede kapitalgevinster i henhold til lov 218/1990 ved overdragelse af anlægsaktiver og andre bankaktiver til nyoprettede eller eksisterende private kreditinstitutter til gengæld for disse institutters aktier anerkendes skattemæssigt ved betaling af substitutionsskatter på 12 % eller 9 % i stedet for den dagældende selskabsskat på 37,25 % (selskabsskat på 33 % plus lokal erhvervsskat på 4,25 %).
In particular, pursuant to Article 2(26) of Law 350/2003, the historic gains realised under Law 218/1990 with respect to the contributions of banking assets to newly created or existing private banks in exchange for the stocks of such banks could be fiscally recognised by payment of a substitute capital gain tax under the preferential tax rates of 12 % or 9 % in lieu of the company tax of 37,25 % of the time (33 % company tax plus 4,25 % local business tax).
Lov 350/2003 indeholdt desuden bestemmelse om, at substitutionsskatten skulle betales i tre rater (50 % i 2004, 25 % i 2005 og 25 % i 2006), uden betaling af renter.
Law 350/2003 also provided that the substitute tax was payable in three instalments (50 % in 2004, 25 % in 2005 and 25 % in 2006), without interest.