natgillin/translations-raw huggingface dataset:
BT betalte således ca. 2 % af de pågældende indtægter i skat, mens Vtesse og andre konkurrenter muligvis skulle betale ca. 7 % og indtil 20-30 % efter en progressivt stigende skala.
This was reflected by the fact that BT paid in the range of around 2 % of relevant revenues in tax, while Vtesse and other competitors might have to pay in the range of around 7 %, and up to 20-30 % on an incremental basis.
I beslutningen om at indlede proceduren blev der indtaget det standpunkt, at den pågældende tilsyneladende diskriminerende beskatning kunne skyldes, at man havde anvendt en særlig metode til at værdiansætte BT og Kingston, mens de øvrige teleoperatører værdiansættes ved hjælp af lejemetoden, igen bortset fra kabel-tv-operatører, der værdiansættes med en metode, der er afledt af den erhvervsmæssige basismetode.
The decision to initiate the procedure expressed the view that this apparently discriminatory taxation could be the result of the application of a particular asset valuation method to BT and Kingston, while the other telecommunications operators are valued under the rental method, again with the exception of cable TV operators, which are valued on the basis of a method derived from the contractor's basis method.
Systemets manglende ensartethed og de skønsbeføjelser, som VOA råder over ved anvendelsen af de almindelige bestemmelser på specifikke operatører, og som blev anvendt ved den aftale, der blev indgået med BT, kan have ført til, at BT og Kingston har opnået en særlig begunstigelse.
The non-uniformity of the system and the discretionary powers which are given to the VOA to apply the general provisions to specific operators and which were used in the context of the settlement negotiated with BT, may have resulted in a specific advantage to BT and Kingston.
I beslutningen om at indlede proceduren blev det betvivlet, at lejemetoden ikke kunne anvendes på BT's og Kingstons faste ejendom.
The decision to initiate the procedure questioned the view that the rental method could not be applied to BT's and Kingston's hereditaments.
Det blev anført, at den lejeafgift, BT modtog for sin egen infrastruktur, kunne benyttes som rettesnor for nettets værdi.
It suggested that the rent received by BT when renting out its own infrastructure could serve as guidance for the value of the network.
BT's detailafdelinger lejer desuden infrastruktur og køber netværksydelser hos BT's engrosafdeling (BT Wholesale Ltd), den afdeling, der forvalter BT's infrastruktur: De interne afregningspriser mellem BT's detail- og engrosvirksomhed kunne lægges til grund ved vurderingen af lejeværdien.
Moreover, BT's retail business units effectively rent infrastructure and buy network services from BT Wholesale Ltd. (‘BT Wholesale’), the business unit that manages BT's infrastructure: the internal transfer prices between BT's retail business and BT Wholesale could provide a basis for estimating the rental value.
Dertil kommer, at liberaliseringen og netværksadgangen på ubundtet basis har resulteret i en lang række engrosprodukter, der kunne anvendes som referencegrundlag til at værdiansætte lejeværdien af de enkelte infrastrukturelementer af BT's og Kingstons net.
Moreover, liberalisation and network element unbundling have resulted in a variety of wholesale products which could serve as benchmarks for valuing the rental value of the various infrastructure elements of BT's and Kingston's networks.
Med hensyn til argumentet, at intet andet net er tilnærmelsesvist så stort eller forskelligartet som BT's, så dets lejeværdi kunne bruges som referencegrundlag, blev det i beslutningen om at indlede proceduren gjort gældende, at beskatningen af kabel-tv-selskaber, der også er aktive på telemarkedet, kunne anvendes som referencegrundlag.
As to the argument that there is no network nearly as large or diverse as BT's whose rental value could serve as benchmark, the decision to initiate the procedure suggested that the taxation of cable TV companies, which are also active in the telecommunication market, could serve as a benchmark.
Med hensyn til anvendelsen af indtægts- og udgiftsmetoden anførte Kommissionen, at metoden indebar, at lejeværdien af de pågældende aktiver anslås på grundlag af de indtægter, der opnås som følge af brugen af aktiverne.
As regards the application of the R&E method itself, the Commission noted that this method estimates the rental value of the assets concerned on the basis of the revenues derived from the use of these assets.
Resultatet ville derfor afhænge af, hvor rentabelt aktiverne anvendes, hvilket kunne forfordele operatører, hvis aktiver værdiansættes efter en anden metode.
The result would therefore depend on the level of profitability with which these assets are used, which could lead to results that penalise operators whose assets are valued under a different method.
Kommissionen fandt det tvivlsomt, at der, da indtægts- og udgiftsmetoden blev anvendt på BT og Kingston, var blevet foretaget de fornødne justeringer for at sikre, at deres aktiver anvendes effektivt og rentabelt.
The Commission questioned whether the necessary adjustments were made when applying the R&E method to BT and Kingston in order to assume that their assets are used at capacity and profitability.
Kommissionen ønskede også klarlagt, hvordan der tages hensyn til forsyningspligten ved værdiansættelsen af BT.
The Commission also enquired how the universal service obligations are taken into account in the valuation of BT.
I beslutningen om at indlede proceduren blev der desuden sat spørgsmålstegn ved den metode, der var blevet anvendt til at regulere den skattepligtige værdi.
The decision to initiate the procedure further questioned the method used for revisions of the rateable value.
Det blev anført, at værdien efter alt at dømme nedjusteres for BT's vedkommende, mens konkurrenterne ikke synes at nyde godt af en tilsvarende systematisk justering ud fra markedsvilkårene.
It noted that BT seems to enjoy a downward revision mechanism, while there does not seem to be a similar systematic review of the market conditions faced by competitors.
Der tages efter alt at dømme ikke hensyn til værditilvæksten på BT's infrastruktur mellem to femårige værdiansættelsesperioder, mens konkurrenterne beskattes højere i takt med værditilvæksten af deres net, hvilket synes at begunstige BT.
The apparent failure to take into account the increase in the value of BT's infrastructure between two five-year review periods while charging competitors incrementally as the value of their network increases appears to confer an advantage on BT.
Endelig blev det påpeget i beslutningen om at indlede proceduren, at VOA efter alt at dømme har vide skønsbeføjelser, så VOA kan indgå aftaler.
Finally, the decision to initiate the procedure underlined the fact that the VOA apparently enjoyed broad discretionary powers, which enable it to negotiate settlements.
Det blev anført, at den aftale, der blev indgået med BT, bør overholde princippet om ikke-forskelsbehandling, og at den ikke unødigt bør forskelsbehandle operatører.
It underlined that the settlement reached with BT should respect the principle of non-discrimination, and should not unduly discriminate among operators.
Bemærkninger fra andre interesserede parter end BT og Kingston
Comments from interested parties other than BT and Kingston
I bemærkningerne fra andre interesserede parter end BT og Kingston gives der generelt udtryk for, at BT og Kingston kan være blevet begunstiget af den ejendomsskat, de blev pålagt.
The comments submitted by interested parties other than BT and Kingston generally support the view that the application of the property tax to BT and Kingston may give them an advantage.
Vtesse erindrede indledningsvist om, at BT — efter at Valuation Tribunal i sin afgørelse fra marts 1998 havde bekræftet, at indtægts- og udgiftsmetoden skulle anvendes på BT's net, og at selskabets skattepligtige værdi for England og Wales beløb sig til 553 mio. GBP — påklagede den pågældende afgørelse til Lands Tribunal.
Vtesse first pointed out that, after the decision taken in March 1998 by the Valuation Tribunal which confirmed that the R&E method had to be applied to BT's network and that its rateable value was GBP 553000000 for England and Wales, BT appealed the decision before the Lands Tribunal.
Før sagen kom til behandling, fastsatte BT og VOA værdiansættelsen til 470 mio. GBP svarende til en 15 % nedsættelse i forhold til den oprindelige værdiansættelse.
Before the appeal was heard, BT and the VOA settled the valuation at GBP 470000000, which represents a 15 % reduction compared to the initial valuation.
Vtesse gør gældende, at BT og VOA blev enige om et endeligt beløb, og at VOA justerede tallene under hensyn til det aftalte resultat.
Vtesse suggests that BT and the VOA settled a final amount and that the VOA adjusted the numbers to match the agreed result.
Vtesse fremlagde ny dokumentation for, at BT's faste ejendom er værdiansat for lavt efter indtægts- og udgiftsmetoden.
Vtesse put forward new elements that tend to show that the hereditament of BT is under-valued under the R&E method.
Antages det, at den skattepligtige værdi af hele BT's net henføres til selskabets optiske fibernet (7300000 km i 2005), andrager den årlige skattepligtige værdi pr. km fiber således 74 GBP.
Thus, supposing that the rateable value of BT's whole network was attributed to its optic fibre network (7300000 km in 2005), the annual rateable value per km of fibre would be GBP 74.
Ifølge Vtesse skal dette beløb sammenholdes med den årlige skattepligtige værdi på hhv. 1000 GBP og 1200 GBP pr. km optisk fiberpar for teleoperatører, der værdiansættes ved hjælp af lejemetoden.
According to Vtesse, this figure is to be compared to the annual rateable values of GBP 1000 and GBP 1200 per km of optic fibre pair for telecommunication operators that are assessed under the rental method.
Fastsættes værdien af BT's optiske fibre til nul, vil den årlige lejeafgift pr. tilslutning være 18,57 GBP, da BT har 29 millioner slutbrugertilslutninger.
Similarly, setting the value of BT's optic fibre to zero, and given that BT has 29 million final users connections, the annual rent per line would be GBP 18,57.
Dette beløb skal sammenholdes med de 122 GBP, som teleoperatører årligt betaler for at få adgang til BT's ubundtede abonnentledninger.
This figure is to be compared with the annual GBP 122 paid by telecommunication operators for access to BT's unbundled local loops.
Vtesse anfører også, at BT for 2,4 mia. GBP i 2001 overdragede ejendomsretten til de fleste af de forpagtede og uforpagtede ejendomme i selskabets ejendomsportefølje til »Telereal«, en joint venture mellem Land Securities og Williams Pears Group.
Vtesse also notes that, in 2001, BT transferred the leasehold and freehold of most of its property portfolio to ‘Telereal’, a joint venture between Land Securities and the Williams Pears Group for GBP 2,4 billion.
Handelen drejede sig om i alt 5,5 mio. m2.
The deal involved 5,5 million sq m in total.
Efterfølgende betalte BT i 2001 190 mio. GBP i årlig lejeafgift for de uforpagtede ejendomme og 90 mio. GBP for de forpagtede ejendomme.
Following the deal, BT paid GBP 190 million in annual rents for the freehold plus GBP 90 million for the leasehold in 2001.
På grundlag af denne transaktion konkluderer Vtesse, at BT betaler 35 GBP pr. m2 i lejeafgift for sine bygninger, mens andre teleoperatører ifølge Vtesse i gennemsnit betaler 115 GBP pr. m2 for deres erhvervsejendomme.
On the basis of this transaction, Vtesse concludes that BT pays GBP 35 per sq m in rents for its buildings, while, according to Vtesse, other telecommunication operators are rated on average at GBP 115 per sq m on their commercial property.
Vtesse gør gældende, at den årlige lejegift, som BT reelt betalte Telereal for sine bygninger i 2001, dvs. 280 mio. GBP, udgjorde over 50 % af selskabets skattepligtige værdi det pågældende år, selv om størstedelen af den pågældende skattepligtige værdi primært bør henregnes til selskabets net og ikke dets bygninger.
Vtesse asserts that the actual rent paid in 2001 by BT for its buildings to Telereal, i.e. GBP 280 million, represented more than 50 % of its rateable value that year, despite the fact that most of this rateable value should be mainly attributable to its network and not to its buildings.
Vtesse synes at antyde, at det er bevis på, at BT's net er værdiansat for lavt efter indtægts- og udgiftsmetoden.
Vtesse seems to imply that this is evidence that BT's network is undervalued under the R&E method.
Ifølge Vtesse beviser forskellen mellem den skattepligtige værdi af de forskellige dele af BT's net og den skattepligtige værdi af andre teleoperatørers net, at indtægts- og udgiftsmetoden har ført til, at BT's faste ejendom blev værdiansat lavere end, hvis lejemetoden var blevet anvendt.
In Vtesse's submission, the discrepancy between the rateable value of the different components of BT's network and those of the networks of the other telecommunication operators proves that the R&E method has resulted in a lower valuation of BT's hereditament than would have been achieved under the rental method.
Vtesse har fremlagt yderligere materiale til at sammenligne de ejendomsskatter, BT og andre teleoperatører pålægges.
Vtesse provides further elements to compare the respective burden of business rates on BT and on other telecommunications operators.
Vtesse fremhævede forholdet mellem skatter og indtægter, som for dets vedkommende angiveligt var 13,46 % i 2004.
Vtesse advocates the rates/receipts ratio, which allegedly amounted to 13,46 % in its case in 2004.
Det gør gældende, at dette forhold skal justeres for at kunne foretage en direkte sammenligning med BT.
It claims that this ratio must be adjusted in order to allow direct comparison with BT.
Da de fleste operatører betaler høje transport- og termineringsafgifter, og da de pågældende tilslutningsafgifter ikke står i forhold til operatørernes skattepligtige aktiver, bør afgifterne ifølge Vtesse fratrækkes fra deres indtægter, når man skal beregne forholdet mellem skatter og indtægter.
According to Vtesse, since most operators pay significant fees for the carriage and termination of traffic and since those connection fees do not relate to their rateable assets, the fees should be deducted from their receipts when calculating their rates/receipts ratio.
Gamma Telecom tilslutter sig denne opfattelse og gør af samme årsager gældende, at den respektive ejendomsskattebyrde bedst kan sammenlignes på grundlag af forholdet mellem skatter og værditilvækst.
This view is supported by Gamma Telecom which, for the same reasons, argues that the most appropriate ratio for comparing the respective burden of business rates should be the rates/added value ratio.
Vtesse sammenlignede desuden priserne for BT's udvidede engrosydelser med de skatter, som en operatør, der værdiansættes efter lejemetoden, ville skulle betale, hvis han anvendte optiske fibre til at levere samme ydelse.
Furthermore, Vtesse compared the prices of BT's Wholesale Extension Services (‘WES’) with the rates that an operator valued under the rental method would have to pay if it were lighting optic fibres for the purpose of providing the same service.
Alt efter de udvidede engrosydelsers kapacitet og dækningsgraden kan den pågældende operatør ifølge Vtesse skulle betale skatter på indtil 87 % af den pris, BT forlanger.
Depending on the capacity and distances of the WES, Vtesse claims that such an operator could have to pay rates worth up to 87 % of the price charged by BT.
Det er efter Vtesses opfattelse et yderligere bevis på, at BT's optiske net er værdiansat for lavt: Hvis BT's net blev værdiansat på samme måde, burde det forlange mere for sine udvidede engrosydelser for at få dækket de reelle omkostninger i forbindelse med ejendomsskatterne.
Vtesse considers that this is further evidence of the fact that BT's optic network is undervalued: if its network were valued in the same way, BT should charge more for its WES in order to cover the real costs of the business rates.
Vtesse gør videre gældende, at forholdet mellem skatter og indtægter er særlig højt for nye selskaber som f.eks. Vtesse.
Vtesse also makes the claim that the rates/receipt ratio is particularly high for new entrants such as Vtesse.
Mere etablerede selskaber kan udnytte fibrene til det yderste for at amortisere leje- og skatteomkostningerne via så mange kunder som muligt.
More established firms can load up fibres with as much traffic as possible in order to amortise the rental and tax costs over as many customers as possible.
BT er ikke underlagt dette krav, da det angiveligt ikke marginalbeskattes.
BT is not subject to this constraint because allegedly it is not taxed marginally.
Det betyder, at forholdet mellem skatter og indtægter for etablerede selskaber aftager på lang sigt.
That means that, for established firms, the rates/receipts ratio will decrease in the long run.
Med hensyn til spørgsmålet om marginalbeskatning gør Vtesse gældende, at den forfordeling, det udsættes for, skyldes, at BT beskattes som et samlet net, mens Vtesse beskattes pr. meter optisk fiberkabel, som selskabet tilslutter.
On the question of marginal taxation, Vtesse emphasises that the disadvantage that it suffers stems from the fact that BT is rated as an indivisible network, while Vtesse is rated on each individual metre of optic fibre cable that it lights.
Det mener, at det bør være den enkelte aftale på det marked, hvor Vtesse og BT konkurrerer, der er afgørende.
It considers that the unit of analysis should be the individual contract in the market, on which Vtesse and BT compete.
Vtesse har anført nærmere tal for konsekvenserne af disse forskelle ved marginalbeskatningen af aftaler: Med Kent MAN's bud på levering af backbone- og accessforbindelser som eksempel gør Vtesse gældende, at der ved denne aftale skulle betales 16 % af indtægterne i skat.
Vtesse gives more precise figures on the impact of these differences in marginal taxation of contracts: taking the example of the bid launched by Kent MAN for the provision of backbone and access telecommunication links, Vtesse claims that its rates liability on that bid represented 16 % of its revenue.
Ved samme aftale betalte BT ifølge Vtesse ingen marginalskat eller højst i gennemsnit 2 % af indtægterne i skat.
On the same bid, Vtesse claims that BT was not taxed marginally, or was taxed, at most, at the average of 2 % of revenues, which BT allegedly pays in rates.
Denne forskel var ifølge Vtesse grunden til, at det ikke selv, men et konsortium, der bl.a. består af BT, vandt aftalen.
That difference would explain why Vtesse lost the bid to a consortium involving BT.
Vtesse anfører også, at BT for nylig har lejet ca. 2000 km optiske fibre på det net, der tilhører Geo, en af Vtesses leverandører, formentlig på samme kommercielle vilkår som Vtesse.
Vtesse also notes that BT has recently rented some 2000 route kilometres of optic fibres on the network of Geo, one of Vtesse's suppliers, probably on the same commercial terms as Vtesse.
BT bør efter Vtesses opfattelse betragtes som bruger af de pågældende fibre.
In Vtesse's view, BT should be considered in occupation of these fibres.
Vtesse betvivler, at der blev taget hensyn til denne udbygning af BT's net ved selskabets værdiansættelse, og gør gældende, at BT burde have været vurderet på lige fod med Vtesse, når det lejer fibre hos samme operatør.
Vtesse questions whether this extension of BT's network was taken into account in its valuation, and suggests that BT should have been assessed on similar terms as Vtesse when it rents fibres from the same operator.
Altnet, som repræsenterer en række alternative fastnetoperatører, gør gældende, at indtægts- og udgiftsmetoden kun bør anvendes på regulerede monopoler, hvor der foreligger få sammenlignelige oplysninger om lejeafgiften.
The Altnet Task Force, which represents a number of alternative fixed-line telecommunication operators, submits that the R&E method should only be applied to regulated monopolies with little comparable rental evidence.
Efter Altnets opfattelse havde VOA nok dokumentation for lejeværdien til at vurdere BT efter lejemetoden, f.eks. BT's engrospriser for leje af kredsløb eller de offentliggjorte priser for ubundtet adgang til abonnentledninger, som kunne anvendes til at vurdere lejeværdien af dets kobberkabler.
It considers that the VOA had ample evidence of rental value to evaluate BT on a rental method, such as BT's wholesale line rental tariffs or its published prices for Local Loop Unbundling products which could be used to evaluate the rental value of its copper cables.
Altnet mener også, at lejemetoden øger operatørernes skattebyrde.
It also considers that the rental method has an incremental effect on the operators' tax liabilities.
Dette er ikke tilfældet ved indtægts- og udgiftsmetoden, da infrastrukturens værdi fastsættes på forhånd, og BT's beslutning om at anvende mørke fibre er derfor skatteneutral.
No such effect occurs under the R&E method, since the value of the infrastructure is established in advance and therefore BT's decision to light dark fibres is fiscally neutral.
Ifølge Altnet blev effekten af disse forvridninger forværret af, at aftalen mellem BT og VOA blev videreført i to værdiansættelsesperioder, hvilket gav den etablerede operatør en betydelig fordel i form af større vished, mens Altnet-selskaberne må føre dyre og endnu ikke afsluttede klagesager og forhandlinger.
According to Altnet, the effects of these distortions were made worse by the fact that the settlement reached by BT and the VOA was perpetuated for two valuation periods, which gave a substantial advantage to the incumbent, in terms of increased certainty, while Altnet firms are facing costly and outstanding appeals and negotiations.
Altnet gør gældende, at BT skal betale 74 % af den samlede skattebyrde for telenet, mens det har en markedsandel på mindst 80 %.
Altnet claims that BT faces 74 % of the total tax burden, in relation to telecommunications networks, while its market share is at least 80 %.
Global Crossing bekræfter, at ekstrabeskatningen (dvs. af nye fibre) begunstiger BT, fordi der, når Global Crossing tager et nyt fiber i brug, pålægges ekstra skatter på hele kredsløbets længde fra kunden til de centrale netknudepunkter.
Global Crossing confirms that incremental taxation (i.e. on newly lit fibres) favours BT since, when Global Crossing illuminates a new fibre, the incremental taxation liability is incurred on the entire length of the circuit from its customer's site to its core network nodes.
Global Crossing gør gældende, at det har tabt omsætning til BT på grund af den ugunstige beskatning.
Global Crossing claims that it has lost business to BT because of the unfavourable taxation treatment.
Thus Plc. og Viatel (UK) Ltd. gør ligeledes gældende, at de skal betale ekstra skatter, når de tilslutter nye kunder til deres net, mens BT, deres største konkurrent, ikke skal betale ekstra skatter.
Thus plc and Viatel (UK) Ltd. also claim that they face incremental tax liability as a result of connecting new customers' sites to their networks, while BT, their main competitor, does not incur such an incremental tax liability.
Dette gøres også gældende af AboveNet, der anfører, at det har mistet omsætning til BT, muligvis på grund af BT's påståede lavere beskatning.
Above Net makes the same claim, indicating that it lost business to BT, possibly because of BT's alleged lower taxation
UKCTA, en brancheforening, der repræsenterer fastnetoperatører, der konkurrerer med BT inden for tale- og datatjenester, mener, at ejendomsskattesystemet er meget uigennemsigtigt, da det er præget af fortrolige topartsaftaler mellem netoperatører og skattemyndighederne.
UKCTA, a trade association representing the interests of fixed-line communications operators competing against BT for voice and data services, expressed the view that the property taxation system is severely lacking in transparency, since it is characterised by confidential bilateral deals agreed between network operators and the tax authorities.