natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Støtteforanstaltningen er dog ikke støtte af social karakter til enkelte forbrugere (litra a)), ligesom der heller ikke er tale om støtte, hvis formål er at råde bod på skader, der er forårsaget af naturkatastrofer eller af andre usædvanlige begivenheder (litra b)), og endelig er der ikke tale om støtteforanstaltninger for økonomien i visse af Forbundsrepublikken Tysklands områder (litra c)).
But the aid is not (a) aid having a social character and granted to individual consumers; (b) aid to make good the damage caused by natural disasters or exceptional occurrences; or (c) aid granted to the economy of certain areas of the Federal Republic of Germany.
Der er mulighed for yderligere undtagelser (det regionale aspekt) i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a) og c), men disse kan ikke anvendes, da støtten til MobilCom er rettet mod udviklingen af en bestemt økonomisk region.
Turning to Article 87(3) of the EC Treaty, the exemptions provided for in subparagraphs (a) and (c) (regional aspect) are not applicable since the aid to MobilCom is not intended to facilitate the development of a specific economic area.
Heller ikke undtagelsesbestemmelserne i artikel 87, stk. 3, litra b) og d), finder anvendelse.
The exemptions provided for in Article 87(3)(b) and (d) do not apply either.
Her drejer det sig om virkeliggørelsen af vigtige projekter af fælleseuropæisk interesse og fremme af kulturen og bevarelse af kulturarven.
They refer to aid to promote the execution of an important project of common European interest and to aid to promote culture and heritage conservation.
Tilbage er undtagelsesbestemmelser i artikel 87, stk. 3. litra c), i EF-traktaten og EF-rammebestemmelserne, der er baseret herpå.
There remains the exception laid down in Article 87 (3)(c) of the EC Treaty and in the Community guidelines based on it.
Kommissionen er af den opfattelse, at andre EF-rammebestemmelser — f.eks. for forsknings- og udviklingsstøtte, støtte til små og mellemstore virksomheder (SMV) eller beskæftigelses- eller uddannelsesstøtte — ikke kan anvendes.
The Commission takes the view that other Community guidelines, e.g. on aid for research and development, small and medium‐sized enterprises or employment and training, are not applicable.
Hvis de forudsætninger, der er nævnt i EF-rammebestemmelserne, er opfyldt, kan rednings- og omstruktureringsstøtte eventuelt bidrage til udvikling af erhvervsgrene, uden at handelen påvirkes (punkt 20 i EF-rammebestemmelserne) og følgelig betragtes som forenelig med det fælles marked.
If the conditions set out in the Community guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty are met, the aid may contribute to the development of economic activities without adversely affecting trade (point 20 of the guidelines) and may therefore be considered compatible with the common market.
Vurdering af den anden støtteforanstaltning som omstruktureringsstøtte
Assessment of the second aid measure as restructuring aid
Efter en indgående vurdering er Kommissionen nået frem til den konklusion, at der 0151 i modsætning til den opfattelse, som Tyskland og den støttemodtagende virksomhed giver udtryk for — er tale om omstruktureringsstøtte og ikke om redningsstøtte.
After thorough consideration the Commission has concluded that, contrary to the stance taken by Germany and the beneficiary company, the second aid measure constitutes restructuring aid, and not rescue aid.
Ifølge EF-rammebestemmelserne er redningsstøtte i sagens natur af forbigående karakter.
Rescue aid within the meaning of the Community guidelines is, by nature, temporary.
Den tjener til en videreførelse af en virksomhed i vanskeligheder, så længe denne er nødvendig for at få opstillet en omstrukturerings- eller likviditetsplan.
It serves to keep an ailing firm afloat for the time needed to work out a restructuring or liquidation plan.
Størrelsen af støtten skal være begrænset til det beløb, der er påkrævet for at videreføre virksomheden, indtil der er opstillet en omstruktureringsplan (f.eks. dækning af lønomkostninger eller leverancer).
It must be restricted to the amount needed to keep the firm in business until the restructuring plan has been drawn up (e.g. covering wage and salary costs or routine supplies).
En omstrukturering er derimod baseret på en realistisk, sammenhængende og vidtrækkende plan for genoprettelse af virksomhedens rentabilitet på lang sigt.
Restructuring, on the other hand, is based on a feasible, coherent and far‐reaching plan to restore a firm's long-term viability.
Herunder hører især elementer som reorganisering og rationalisering af virksomhedens aktiviteter, hvilket i almindelighed betyder tilbagetrækning fra tabsgivende områder samt omstrukturering af virksomhedsområder, som igen kan blive konkurrencedygtige.
It usually involves the reorganisation and rationalisation of the firm's activities, typically involving a withdrawal from loss‐making activities and the restructuring of those existing activities that can be made competitive again.
Den operationelle omstrukturering skal som regel ledsages af en finansiel omstrukturering.
Financial restructuring usually has to accompany the operational restructuring.
Kommissionen er af den opfattelse, at den anden garanti ikke opfylder betingelserne for redningsstøtte.
The Commission takes the view that the second guarantee does not qualify as rescue aid.
Det statsgaranterede lån tjente ikke udelukkende til finansiering af løbende omkostninger, inklusive løbende forbedringer med det formål at gøre det muligt at videreføre virksomheden i en begrænset periode, indtil der var opstillet en omstruktureringsplan.
The loan it covered was not intended exclusively to finance current costs, including ordinary improvements, with a view to keeping the firm afloat for a limited period until a restructuring plan had been drawn up.
Ifølge Tysklands oplysninger skulle MobilCom snarere ved hjælp af den statsgaranterede kredit på 112 mio. EUR (88,3 mio. EUR) sættes i stand til at foretage en række reorganiseringsforanstaltninger på det tabsgivende område tjenesteudbyder.
Germany states rather that the purpose of the State‐guaranteed loan of EUR 112 million (or EUR 88,3 million) was to enable MobilCom to take a series of reorganisation measures in the loss‐making service provider division.
Foranstaltningerne var derfor tydeligvis tænkt som en varig løsning på de vedvarende tab inden for dette forretningsområde.
The package was thus clearly aimed at the long‐term resolution of the causes of the continuing losses in this area of the business.
Især blev der med det statsgaranterede lån finansieret en kortfristet nedlæggelse af 850 fuldtidsstillinger på tjensteudbyderområdet, hvilket havde til formål at mindske den høje personaleintensitet inden for dette segment, som blev nævnt som en væsentlig årsag til underskuddene.
In particular, the State‐guaranteed loan financed the rapid shedding of 850 full‐time jobs in the service provider sector, which was intended to reduce the high staff intensity in the segment, a factor identified in the restructuring plan as a major source of loss.
En anden omkostningspost var opsigelsen, respektive ophævelsen af urentable kontrakter og overførsel af de kunder, der var erhvervet med henblik på UMTS-nettet, til et for tjenesteudbydere rentabelt takstsystem.
Another category of costs arose out of the termination or cancellation of unprofitable contracts and the migration to tariffs appropriate to a service provider for customers who had been acquired for the firm's own UMTS network.
Med denne sanering af kundeunderlaget og takstomstillingen skulle der skabes rentable kunderelationer, ligesom der skulle sættes en definitiv stopper for den negative udvikling i bruttoavancerne.
This reorganisation of the customer base and tariffs was intended to establish profitable long‐term relations with customers and put a stop to the fall in gross trading profit margins.
Ved desuden at lukke forretningsstederne i Karlstein og Hallbergmoos, som var blevet en del af MobilCom-koncernen ved virksomhedserhvervelserne D-Plus Telecommunications GmbH (Karlstein) og Cellway Kommunikationsdienste (Hallbergmoos), og koncentrationen af den samlede afsætnings- og kundeservicestruktur på hovedsædet i Büdelsdorf og forretningsstedet i Erfurt fik MobilCom efter eget udsagn foretaget den nødvendige tilpasning, som man indtil da havde forsømt på grund af fokuseringen på opbygningen af UMTS-forretningsområdet.
By furthermore closing the Karlstein site, which had been brought into the MobilCom group with the takeover of D‐Plus Telecommunications GmbH, and the Hallbergmoos site, which had been brought in with the takeover of Cellway Kommunikationsdienste, and by concentrating all its distribution and customer care structure at the Büdelsdorf headquarters and the Erfurt site, MobilCom says that it made up a backlog of adjustments that had been neglected while it had been focusing on building up its UMTS business.
Kommissionen må derfor fastslå, at foranstaltningerne, som blev finansieret ved hjælp af den statsgaranterede kredit, i overvejende grad har strukturelle virkninger, der tager sigte på at sikre den langsigtede rentabilitet på tjenesteudbyderområdet, og ikke udelukkende tjente en videreførelse af virksomheden, indtil der kunne opstilles en omstruktureringsplan.
The Commission is accordingly satisfied that the package of measures financed by the State‐guaranteed loan had effects that were primarily structural, being aimed at ensuring the long‐term profitability of the service provider division and of the company, and not merely at keeping the firm in operation until a restructuring plan was drawn up.
Strukturforanstaltninger kan ikke finansieres ved hjælp af redningsstøtte.
Structural measures cannot be financed with rescue aid.
Kommissionen kommer derfor til den konklusion, at der i forbindelse med den anden garanti var tale om omstruktureringsstøtte i den betydning, der er anvendt i EF-rammebestemmelserne.
The Commission therefore finds that the second guarantee constitutes restructuring aid within the meaning of the Community guidelines.
Kommissionen går i den forbindelse ud fra, at foranstaltningerne på tjenesteudbyderområdet var baseret på en bæredygtig plan for genoprettelse af virksomhedens rentabilitet på lang sigt.
The Commission also assumes that the measures relating to the service provider business were based on a solid plan for the restoration of the firm's long‐term profitability.
Derfor tilbageviser Kommissionen Tysklands indvending om, at der på tidspunktet for bevillingen af den statsgaranterede kredit i november 2002 endnu ikke havde foreligget et omstruktureringskoncept.
The Commission expressly rejects Germany's objection that, at the time the State‐guaranteed loan was granted in November 2002, no restructuring plan had yet been presented.
Allerede i september 2002 besluttede direktionen i snævert samarbejde med tilsynsrådet, hvad der skulle være de centrale punkter i saneringsstrategien.
The management board, in close consultation with the supervisory board, decided the main points of the reorganisation strategy back in September 2002.
For MobilCom var det hævet over enhver tvivl, at UMTS-projektet ikke kunne gennemføres uden France Télécoms deltagelse og således måtte opgives.
MobilCom was in no doubt that, without the participation of France Télécom, the UMTS project could not be realised and would have to be abandoned.
Desuden forelagde direktionen et omfattende saneringsprogram for området for udbydere af mobiltjenester, hvori man allerede på daværende tidspunkt forudså, at de centrale elementer var nedlæggelse af 850 fuldtidsstillinger, koncentration af afsætnings- og kundeserviceaktiviteterne, som hidtil havde været fordelt på fem forretningssteder, i hovedsædet i Büdelsdorf og på forretningsstedet i Erfurt samt en reduktion af omkostningerne til kundeakkvisition (bland andet ved lukning af urentable MobilCom-butikker).
The management board also submitted a comprehensive reorganisation programme for the mobile service provider division the main features of which even at that time were a shedding of 850 full‐time jobs in the core business, a concentration of the distribution and customer care activities, hitherto spread over five sites, at the permanent headquarters at Büdelsdorf and the Erfurt site, and a reduction in the cost of acquiring customers, in particular by closing unprofitable MobilCom shops.
Dette saneringsprogram, som i alt væsentligt var identisk med den omstruktureringsplan, der blev forelagt for Kommissionen i marts 2003, blev gennemgået af revisionsfirmaet Deloitte & Touche.
This reorganisation plan, which was fundamentally identical to the subsequent restructuring plan submitted to the Commission in March 2003, was examined by the auditors Deloitte & Touche.
I sin vurdering af 25. oktober 2002 nåede Deloitte & Touche frem til det resultat, at der i betragtning af den korte tid, der havde været til rådighed, og i betragtning af kontraktens kommissorium ikke kunne tages endelig stilling til, om MobilCom-koncernens omstruktureringskoncept »havde behandlet alle de svage punkter«.
In its report, delivered on 25 October 2002, Deloitte & Touche came to the conclusion that, given the lack of time and the terms of reference of the contract, no final opinion could be reached on the question of whether the MobilCom group's restructuring plan had dealt fully with all points of weakness.
Men der var dog taget hensyn til »de svage punkter« og redegjort for dem i rapporten.
But the essential points of weakness had indeed been taken into account and described in the report.
Revisionsfirmaet nåede frem til, at foranstaltningerne i omstruktureringskonceptet samlet set var egnede til at sætte ind over for de hidtil identificerede svage punkter og sætte MobilCom-koncernen i stand til at opnå positive resultater inden for en periode på ét til to år.
The measures set out in the restructuring plan, taken together, could be expected to remedy the points of weakness identified so far and to put the MobilCom group in a position to achieve positive results within one to two years.
Kommissionen finder det derfor tilstrækkeligt godtgjort, at der senest i november forelå et følgerigtigt koncept for sanering af virksomheden, som ikke blot var grundlaget for KfW-konsortiets beslutning om at yde lån, men som også dannede grundlaget for de foranstaltninger, der blev iværksat i november 2002 med henblik på reorganisering af tjenesteudbyderområdet.
The Commission considers, therefore, that it has been adequately shown that by November 2002 at the latest, there was a coherent plan for the reorganisation of the firm which formed the basis not only of the KfW consortium's decision to grant a loan but also of the measures to reorganise the service provider business undertaken in November.
Dette står også fast, selv om France Télécom endnu ikke havde endeligt godkendt MC Settlement Agreement på dette tidspunkt.
This conclusion is in no way invalidated by the fact that, at that time, France Télécom had not yet given its final assent to the MC Settlement Agreement.
Hvis denne forligsaftale slet ikke var blevet virksom, ville MobilCom ganske enkelt have indgivet insolvensbegæring.
If the Settlement Agreement had not become effective, MobilCom would have had to apply for insolvency anyway.
Vurderingen af mulighederne for en sanering beroede fra begyndelsen på den præmis, at der kunne opnås en vidtrækkende gældssanering, og forudsatte derfor, at der blev indgået en virksom aftale.
The assessment of its prospects consequently rested from the outset on the premise that a far‐reaching discharge of debts would be possible and thus assumed that an effective agreement could be concluded.
MobilCom selv begyndte som konsekvens heraf straks at føre foranstaltningerne ud i livet og ventede ikke på den endelige godkendelse på France Télécoms generalforsamling.
MobilCom itself, logically enough, began implementing the measures without delay and did not wait for final approval from France Télécom's general meeting.
Desuden var det afgørende for Kommissionen, da den skulle vurdere den anden støtteforanstaltning som omstruktureringsstøtte, at det statsgaranterede lån havde en løbetid på 18 måneder frem til den 20. maj 2004 fra det tidspunkt, hvor det blev bevilget.
The Commission also considers that a decisive indication that the second aid measure constituted restructuring aid is the fact that, when the State‐guaranteed loan was granted, it had a lifetime of 18 months, up to 20 May 2004.
Fristen for garantien var ganske vist i første omgang fastsat til den 15. marts 2003. Denne periode skulle imidlertid forlænges automatisk, hvis der før udløbet af denne frist var forelagt en omstruktureringsplan for Kommissionen.
The guarantee was to run initially until 15 March 2003, but that deadline was to be extended automatically if a restructuring plan had been submitted to the Commission before it expired.
Ifølge punkt 23 i EF-rammebestemmelserne skal redningsstøtte i form af lånegarantier være knyttet til kreditter, hvis resterende løbetid efter udbetaling af den sidste tranche af kreditbeløbet til virksomheden højst andrager 12 måneder.
Point 23 of the Community guidelines states that rescue aid in the form of loan guarantees must be linked to loans that are to be reimbursed over a period of not more than twelve months after disbursement of the last instalment to the firm.
Det var ikke tilfældet i den foreliggende sag.
That was not the case here.
Følgelig er der i forbindelse med den anden støtteforanstaltning tale om omstruktureringsstøtte, som Kommissionen kun kan godkende, når forudsætningerne i EF-rammebestemmelserne er opfyldt.
To sum up, the second aid measure thus constitutes restructuring aid which the Commission can authorise only if the conditions laid down in the Community guidelines are met.
Forenelighed med EF-rammebestemmelserne
Compatibility with the restructuring guidelines
Ifølge EF-rammebestemmelserne er en virksomhed kriseramt, når den ikke, med egne finansielle midler eller med de midler, som virksomhedens ejer/aktionærer og kreditorer er villige til at skyde ind i virksomheden, er i stand til at bremse de tab, som med rimelig stor sikkerhed vil kvæle virksomheden på kort eller mellemlang sigt, medmindre de offentlige myndigheder griber ind (punkt 4 i EF-rammebestemmelserne).
For the purposes of the Community guidelines, a firm is regarded as being ‘in difficulty’ where it is unable, whether through its own resources or with the funds it is able to obtain from its owner/shareholders or creditors, to stem losses which, without outside intervention by the public authorities, will almost certainly condemn it to go out of business in the short or medium term (point 4 of the guidelines).
En virksomheds vanskeligheder viser sig sædvanligvis ved vedvarende underskud, faldende selvfinansiering samt faldende nettoformue tillige med situationer, hvor den er ude af stand til at komme på fode igen med egne midler eller med midler fra ejerne/aktionærerne eller kreditorerne (punkt 6 i EF-rammebestemmelserne).
The usual signs of a firm being in difficulty include increasing losses, declining cash flow and falling or nil net asset value as well as situations where the firm cannot recover through its own resources or with the funds it obtains from its owners/shareholders or creditors (point 6 of the guidelines).
At France Télécom trak sig ud af finansieringen af UMTS-området var ensbetydende med en likvidation af hele MobilComs virksomhedsformue.
The withdrawal of France Télécom from the financing of the UMTS business meant the liquidation of all of MobilCom's corporate funds.
MobilCom-koncernen led i 3, kvartal 2002 et rente- og skattetab (EBIT) på 2,9 mia. EUR, mens koncernens egne midler beløb sig til 606,7 mio. EUR (2001: 3,769 mia. EUR); truslen om insolvens i september 2002 kunne kun afværges ved hjælp af det statsgaranterede likviditetsstøttelån fra KfW på 50 mio. EUR.
In the third quarter of 2002 MobilCom suffered a loss before interest and taxes (EBIT) of EUR 2,9 billion, while its capital resources amounted to EUR 606,7 million (2001: EUR 3769 million); the insolvency looming in September 2002 could be averted only through the State‐guaranteed liquidity aid loan of EUR 50 million provided by KfW.
På trods af den succesrige afslutning af MC Settlement Agreement, hvorefter France Télécom overtog UMTS-forpligtelser til et samlet beløb af 6,9 mia. EUR, inklusive renter, beløb koncernens tab i 4. kvartal 2002 sig til 289 mio. EUR og oversteg dermed i betragtelig grad de negative koncernresultater før krisen (2. kvartal 2002: - 172,8 mio. EUR, 1. kvartal 2002: - 116,4 mio. EUR, 4. kvartal 2001: - 91,9 mio. EUR).
Despite the successful conclusion of the MC Settlement Agreement, under which France Télécom took over UMTS liabilities totalling EUR 6,9 billion plus interest, the group's loss in the fourth quarter of 2002 amounted to EUR 289 million, still well in excess of the losses before the crisis (second quarter of 2002: a loss of EUR 172,8 million; first quarter of 2002: a loss of EUR 116,4million; fourth quarter of 2001: a loss of EUR 91,9 million).
På grundlag af de foreliggende likviditetsoversigter konkluderer Kommissionen desuden, at den negative cashflow-udvikling i MobilCom-koncernen heller ikke kunne standses definitivt i november 2002.
The Commission further deduces from the liquidity figures available to it that the negative cash flow developments in the MobilCom group could not be halted in November 2002 either.
Likviditetsreserverne var allerede opbrugt i september 2002.
The available liquidity reserves were already exhausted in September 2002.
Ved hjælp af redningsstøtten kunne man kun dække det kortfristede løbende likviditetsbehov og afværge den umiddelbart truende insolvens.
The rescue aid merely allowed the short‐term current liquidity requirement to be covered and the immediate threat of insolvency to be averted.
Tyskland kunne desuden godtgøre, at det løbende tab uden de i omstruktureringsplanen forudsete reorganiseringsforanstaltninger i marts 2003 efter alt at dømme ville have været 110 mio. EUR højere end uden disse foranstaltninger.
Germany moreover showed that, without the reorganisation measures provided for in the restructuring plan, the current loss would probably have been EUR 110 million higher in March 2003.
Dette tab ville det efter Tysklands oplysninger ikke have været muligt at finansiere via banklån.
In Germany's view, it would not have been possible to finance such a loss through bank loans.
Kommissionen når desuden til det resultat, at MobilCom heller ikke ville have kunnet dække finansieringsbehovet i november 2002 ved hjælp af egne midler.
The Commission likewise concludes that MobilCom would also not have been able to cover the financing requirement in November 2002 from its own available capital resources.
Likviditetsreserverne var på det tidspunkt som tidligere nævnt allerede opbrugt.
As already explained, liquidity reserves were no longer available at that time.
Desuden må Kommissionen på grundlag af de foreliggende oplysninger konkludere, at den (delvise) afhændelse af interesserne i Freenet, der var forudset i omstruktureringsplanen til dækning af indfrielsen af de statsgaranterede kreditlinjer, og som først fandt sted i september 2003, ikke ville have været mulig på kort sigt.
The Commission is also obliged to conclude on the basis of the available information that the (partial) sale of the Freenet stake, as envisaged in the restructuring plan, in order to redeem the State‐guaranteed loan, which eventually happened in September 2003, would not have been possible in the short term.
Tyskland har på overbevisende måde redegjort for, at afhændelse af Freenet-interesserne ikke var mulig før afslutningen af MC Settlement Agreement i november 2002 på grund af de eksisterende kreditforpligtelser over for kreditorbankerne inden for rammerne af UMTS-projektet.
Germany has convincingly shown that, prior to the conclusion of the MC Settlement Agreement in November 2002, it was not possible to sell the freenet holding because of the existing credit liabilities to the creditor banks in the context of the UMTS project.