natgillin/translations-raw huggingface dataset:
De oplysninger, Kommissionen har modtaget, herunder de oplysninger, som de italienske myndigheder fremsendte efter indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure, er derimod ret vage og omhandler katastrofernes virkninger generelt uden at påvise disse begivenheders nøjagtige indvirkning på værftets arbejdsprogram og på bygningen af det pågældende skib.
However, the information made available to the Commission, including the information submitted by the Italian authorities after the opening of the formal investigation, is rather vague, referring in only general terms to the disruptive effects of the disasters; it fails to demonstrate or quantify the exact impact of those events on the yard’s work programme or on the construction of the vessel in question.
De har dog ikke beskrevet årsagsforbindelsen i detaljer eller præciseret den deraf følgende forsinkelse i værftets arbejdsprogram og i bygningen af skib C.180 (ex C.173) for at begrunde anmodningen om en 10-måneders forlængelse af leveringsfristen.
However, they have failed to document in detail the causal link and have not quantified with precision the consequent delay in the yard’s work programme and in the construction of ship C.180 (ex C.173) in order to justify the request to extend the delivery limit by 10 months.
På denne baggrund mener Kommissionen ikke, at de ekstraordinære omstændigheder, der er beskrevet ovenfor, har påvirket arbejdsprogrammet for det pågældende skib i en sådan grad, at det berettiger til en forlængelse af leveringsfristen på 10 måneder.
Consequently, the Commission considers that the exceptional circumstances described above have not had an impact on the specific programme of work on the ship in question that would justify the requested 10-month extension to the delivery limit.
De grunde, der er anført i punkt (i), (ii) og (iii), kan derfor ikke accepteres.
Therefore, the arguments set out in (i) to (iii) cannot be accepted.
I betragtning af at der ikke er fremlagt væsentlige beviser, kan forlængelsen ikke tillades på grundlag af de anførte forhold.
Given the lack of substantial evidence, the extension cannot be authorised on these grounds.
Midlertidig indstilling af arbejdet på skib C.180 (ex C.173) i 2004
Suspension of work on C.180 (ex C.173) in 2004
Kommissionen bemærker desuden, at de italienske myndigheder har meddelt, at skib C.180 (ex C.173) var færdigbygget for 66 % vedkommende, men at arbejdet var blevet indstillet og skibet søsat i august 2004. De mente derfor, at forlængelsen på 10 måneder skulle løbe fra det tidspunkt, hvor Kommissionen ved beslutning godkendte den ønskede forlængelse.
In addition, the Commission observes that the Italian authorities informed it that construction of vessel C.180 (ex C.173) was approximately 66 %-complete, but that the work had been suspended and the vessel launched in August 2004; therefore, in their opinion, the 10-month extension should now start from the Commission’s decision to authorise the requested extension.
For det første kan de italienske myndigheders anmodning om, at forlængelsen på 10 måneder løber fra det tidspunkt, hvor Kommissionen træffer beslutning, ikke betragtes som forenelig med skibsbygningsforordningen, fordi dette ville medføre yderligere uberettigede forsinkelser.
First, the Italian authorities' request that the 10-month extension start from the date of the Commission decision cannot be regarded as being in conformity with the Shipbuilding Regulation as it would lead to further unjustified delays.
Det skal bemærkes, at beslutningen om at indstille bygningen af skibet, er taget af værftet under eget ansvar, og at dette har medført en yderligere forsinkelse, som ikke kan begrundes i henhold til skibsbygningsforordningen.
The decision to suspend construction of the vessel was made by the yard under its own responsibility and it generated an additional delay that finds no justification in the Shipbuilding Regulation.
For det andet påpeger Kommissionen, at skib C.180 (ex C.173) ifølge anmeldelsen skulle leveres inden den 31.10.2004.
Second, the Commission notes that, according to the notification, ship C.180 (ex C.173) should have been delivered by 31 October 2004.
Med hensyn til de italienske myndigheders anmodning om, at forlængelsen på 10 måneder løber fra det tidspunkt, hvor Kommissionen træffer beslutning, er det dog klart, at værftet ikke en gang ville have kunnet levere skibet inden for den 10-måneders forlængelse, det oprindeligt havde anmodet om, i betragtning af at det søsatte det ikke færdigbyggede skib C.180 (ex C.173) i august 2004.
However, considering the Italian authorities’ request that the 10-month extension should start from the Commission’s decision to authorise the requested extension, taken in conjunction with the fact the yard launched the unfinished ship C.180 (ex C.173) in August 2004, it is clear that the yard would not have been able to deliver the vessel even within the original 10-month extension requested to the delivery limit.
De italienske myndigheders anmodning må derfor afvises på grund af den uberettigede indstilling af arbejdet, der skete i 2004.
Accordingly Italy’s request must, in any event, be rejected because of the unwarranted suspension of work in 2004.
På baggrund af ovenstående konkluderer Kommissionen, at den pågældende foranstaltning skal betragtes som statsstøtte efter traktatens artikel 87, stk. 1.
In the light of the above, the Commission finds that the measure under examination constitutes state aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Den leveringsfrist på tre år, der er fastsat i artikel 3, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1540/98, kan ikke forlænges for skib C.180 (ex C.173), der bygges af Cantieri Navali Termoli S.p.A.
The three-year delivery limit laid down in Article 3(2) of Regulation (EC) No 1540/98 may not be extended for ship C.180 (ex C.173) built by Cantieri Navali Termoli SpA.
Der må derfor ikke ydes kontraktbetinget driftsstøtte i forbindelse med dette skib.
The contract-related operating aid for that ship may not, therefore, be implemented.
Se fodnote 1.
OJ L 202, 18.7.1998, p. 1.
Se fodnote 2.
OJ C 42, 18.2.2005, p. 15.
Fra 2000 til 2004 tegnede Marnavis ordrer sig for ca. 43 % af Cantieri Navali Termolis omsætning; i den foregående periode 1995-1999 var den tilsvarende andel af omsætningen næsten lig nul.
Between 2000 and 2004 Marnavi accounted for about 43 % of Cantieri Navali Termoli's turnover whereas, during the earlier period from 1995 to 1999, its share was close to zero.
Værftet er en meget lille virksomhed med 51 ansatte.
The shipyard is a very small company employing 51 people.
De italienske myndigheder præciserer, at Kommissionens henvisning til Clarkson-rapporten i fodnote 11 i beslutningen om indledning af proceduren er unøjagtig, fordi den angiver november 2003 i stedet for oktober 2003.
The Italian authorities state that the Commission's reference to the Clarkson report in footnote 11 of the decision to initiate the procedure is incorrect because it refers to a report of November 2003 instead of October 2003.
Clarkson »Shipping Review & Outlook« fra efteråret 2003, s. 7-44 og s. 127; Clarkson »Review of Tanker/Chemical/Small LPG Markets and Newbuilding Investment over 2001 and onwards«, oktober 2003, s. 17-20.
The Clarkson Shipping Review & Outlook, autumn 2003, pp 7-44 and 127; Clarkson: ‘Review of Tanker/Chemical/Small LPG Markets and Newbuilding Investment over 2001 and onwards’, October 2003, pp.17-20.
Der er tale om skibene C.173 og C.180.
The tankers in question are the C.173 and C.180, discussed below.
Især med hensyn til antallet af tanke og deres størrelse samt skibets længde og bredde.
These concern mainly the ship's size and number of tanks, and its length and width.
De italienske myndigheder har meddelt, at disse ændringer vedrørte både det oprindelige C.173 og C.180 (ex C.173), og at de var aftalt mellem rederiet og værftet, inden kontrakten blev stillet i bero i 2001, efter Novamars brev af februar 2001, hvor det blev meddelt, at begge skibe kunne ændres.
The Italian authorities say that theses changes concerned both the original C.173 and C.180 (ex C.173) and had been agreed between the yard and the shipowner before suspension of the contract in 2001 following the letter from Novamar of February 2001, which indicated that both ships could be subject to changes.
De italienske myndigheder erklærede desuden, at arbejdet på det ændrede skib C.180 (ex C.173) allerede var i gang, inden tillægget til kontrakten blev formelt vedtaget i december 2003.
They further state that work on the modified C.180 (ex C.173) was already under way before being formalised in a contract addendum in December 2003.
Ifølge de italienske myndigheders fortolkning af Kommissionens beslutning nr. 691/2003 af 9.7.2003 og nr. 727/1993 af 21.12.1993 gør skibstypen og de pågældende ændringer det berettiget at forlænge leveringsfristen på grund af skibets »komplicerede tekniske karakter«, som Kommissionen har accepteret i disse beslutninger.
According to the Italian authorities’ interpretation of Commission Decisions 691/2003 of 9 July 2003 and 727/1993 of 21 December 1993, the type of ship and the changes in question would qualify for the ‘technical complexity’ exemption accepted by the Commission.
Kommissionens beslutning C(2004) 3344 def. cor. af 8. september 2004 vedrørende sag N 147/2004.
Commission decision C(2004)3344 fin. cor. of 8 September 2004 concerning Case No 147/2004.
Der er tale om delsystemer til skroget, trækonstruktioner og aptering af skibet, levering af rustfri stålplader, levering og installation af elektriske anlæg samt konsulenttjenester i forbindelse med ændring af skib C.173 — senere omdøbt til C.180 — med henblik på at øge dets kapacitet og kraft.
These subsystems of the hull, the carpentry and outfitting services for the vessel, the supply of stainless steel plate, the supply and installation of electrical fittings, and the supply of consultancy services for the modification of the vessel C.173 subsequently rebaptised C.180 to increase its capacity and power.
Som følge af ophævelsen af disse kontrakter var værftet nødsaget til at påberåbe sig force majeure-klausulen over for rederiet, hvilket fik sidstnævnte til at beslutte at opgive bygningen af et af de to skibe, det havde bestilt hos værftet.
As a result of these contract cancellations, the yard was obliged to invoke the ‘force majeure’ clause with respect to the shipowner; this eventually prompted the latter’s decision to abandon the construction of one of the two vessels it had ordered at the yard.
Jf. sag N 99/02 (EFT C 262 af 29.10.2002), Odense Skibsværft — Udvidelse af leveringsfrist for to skibe (Danmark).
See Case No 99/02 (OJ C 262, 29/10/2002), Odense shipyard — Prolongation of three-year delivery limits for two ships (Denmark).
»Review of Tanker/Chemical/Small LPG Markets & Newbuilding Investment over 2001 and onwards«, Clarkson Research, november 2003, s. 19-20.
‘Review of Tanker/Chemical/Small LPG Markets & Newbuilding Investment over 2001 and onwards’, Clarkson Research, November 2003, pp. 19 and 20.
Ved brev af 22. december 2003, der blev registreret samme dag, indgav de italienske myndigheder en anmeldelse til Kommissionen med anmodning om forlængelse af den treårige leveringsfrist for et skib, betegnet C.180, hvortil der ydes driftsstøtte, jf. skibsbygningsforordningens artikel 3, stk. 2 [1] Se fodnote 1.
By letter dated 22 December 2003, registered as received on the same day, the Italian authorities notified the Commission under Article 3(2) of the shipbuilding Regulation [1] OJ L 202, 18.7.1998, p. 1. of a request to extend the three-year delivery date for a vessel named C.180, for which operating aid has been granted.
I artikel 3, stk. 2, andet afsnit, tredje punktum, i skibsbygningsforordningen er der fastsat følgende: »Kommissionen kan imidlertid udvide treårsleveringsfristen, når dette er berettiget på grund af det pågældende skibsbygningsprojekts komplicerede tekniske karakter eller på grund af forsinkelser som følge af uventede, betydelige og undskyldelige forstyrrelser i et skibsværfts arbejdsprogram, der skyldes ekstraordinære omstændigheder, som værftet ikke har kunnet forudse eller kontrollere«.
Article 3(2), second subparagraph, third sentence, of the Shipbuilding Regulation stipulates that: ‘the Commission may, however, grant an extension of the three-year delivery limit when this is found justified by the technical complexity of the individual shipbuilding project concerned or by delays resulting from unexpected disruptions of a substantial and defensible nature in the working programme of a yard due to exceptional circumstances, unforeseeable and external to the company.’
Kommissionen bemærker, at anmodningen om forlængelse er begrundet med, at Cantieri Navali Termoli ikke kunne færdiggøre det nævnte skib på grund af forsinkelser, som værftet ikke kunne forudse eller kontrollere.
The Commission notes that the extension is sought because Cantieri Navali Termoli could not finish the vessel referred to above on account of unexpected delays external to the company.
Kommissionen gør opmærksom på, at rederiet jo altid kan kræve bygningskontrakten ændret, og at sådanne ændringer derfor ikke er usædvanlige inden for skibsbygningsindustrien, men et normalt led i værftets kommercielle virksomhed.
The Commission observes that a shipowner may always demand changes to the shipbuilding contract and that such changes are not uncommon in the shipbuilding sector. Such events are part of the normal commercial activity of the yard.
Kommissionen påpeger, at den på trods af sine udtrykkelige anmodninger om oplysninger og sin betydelige forlængelse af svarfristerne, ikke har modtaget udførlige oplysninger om disse katastrofers virkninger for værftets arbejdsprogram i almindelighed eller om den præcise årsagsforbindelse med hensyn til det specifikke arbejdsprogram vedrørende skib C.180 (ex C.173).
The Commission notes that, despite its explicit requests for information and the lengthy extensions of the reply deadlines, no detailed information has been supplied concerning the disruptions caused by these disasters on the shipyard’s overall work programme and the precise causal effect on the specific work programme for ship C.180 (ex C.173).
De italienske myndigheder har nemlig fremsendt kopi af de breve, hvorved de virksomheder, der leverer materialer og tjenester til værftet, ophævede deres respektive kontrakter.
The Italian authorities have submitted copies of the letters by which suppliers of components and services to the yard revoked their contracts with the yard.
De oplysninger, som de italienske myndigheder har givet, også som led i den formelle undersøgelsesprocedure, har bekræftet Kommissionens tvivl om, at de årsager, der er angivet til forsinkelserne i den foreliggende sag, ikke opfylder kravene i skibsbygningsforordningens artikel 3, stk. 2, andet afsnit, og at den pågældende foranstaltning derfor ikke er forenelig med fællesmarkedet efter traktatens artikel 87, stk. 3, litra e) -
The information submitted by the Italian authorities, including that provided during the formal investigation, has confirmed the Commission’s doubts as to whether the causes of delays invoked in this case satisfied Article 3(2), second subparagraph, of the Shipbuilding Regulation, and so the measure under examination is not compatible with the common market under Article 87(3)(e) of the Treaty. In view of these conclusions, the Commission
om den foranstaltning som Nederlandene har iværksat til fordel for VAOP
concerning a measure taken by the Netherlands with regard to VAOP
(meddelt under nummer C(2006) 3224)
(notified under document number C(2006) 3224)
Ved brev af 12. juni 2002, der blev registreret den 17. juni 2002, modtog Kommissionen en klage over fire angiveligt ulovlige støtteforanstaltninger til fordel for Vereniging van Aanbieders van Oud Papier (forening for udbydere af gammelt papir), i det følgende benævnt VAOP; det drejer sig om en delvis fritagelse for selskabsbeskatning og merværdiafgift, et lån ydet af Bank Nederlandse Gemeenten (de nederlandske kommuners bank), i det følgende benævnt BNG, samt et efterstillet lån fra enkelte kommuner.
By letter dated 12 June 2002, recorded as incoming mail on 17 June 2002, the Commission received a complaint against four allegedly irregular aid measures benefiting the Association of Suppliers of Waste Paper (Vereniging van Aanbieders van Oud Papier — ‘VAOP’), namely partial exemption from corporation tax and from value added tax, the provision of a loan by Bank Nederlandse Gemeenten (‘BNG’), and the provision of a subordinated loan by a number of municipalities (gemeenten).
Ved brev af hhv. 30. juli 2002 og 6. december 2002 anmodede Kommissionen de nederlandske myndigheder om yderligere oplysninger, som den modtog ved brev af hhv. 10. oktober 2002 og 10. februar 2003.
By letters dated 30 July 2002 and 6 December 2002, the Commission requested information from the Dutch authorities, which replied respectively by letters of 10 October 2002 and 10 February 2003.
Den 29. april 2003 fandt der et møde sted mellem klageren og Kommissionens tjenestegrene.
A meeting between the complainant and Commission staff took place on 29 April 2003.
Ved brev af 5. maj 2003 meddelte klageren Kommissionen, at han havde til hensigt at søge at få flere oplysninger fra de nederlandske myndigheder, og at han på grundlag heraf efterfølgende ville fokusere sin klage på nogle nærmere bestemte foranstaltninger.
By letter dated 5 May 2003, the complainant informed the Commission that it intended to collect more information on the case from the Dutch authorities and that, on that basis, it would then focus its complaint on certain measures.
Ved brev af 13. september 2004 fik klageren yderligere oplysninger og meddelte, at han ville begrænse klagen til BNG's lån til VAOP.
By letter dated 13 September 2004, the complainant submitted additional information and announced its intention to limit its complaint to the loan provided by BNG to VAOP.
På grundlag af disse nye oplysninger anmodede Kommissionen ved brev af 21. oktober 2004 Nederlandene om yderligere oplysninger, som den modtog den 17. december 2004.
On the basis of this new submission, the Commission requested additional information from the Dutch authorities, by letter of 21 October 2004; they replied by letter dated 17 December 2004.
Den 3. maj 2005 meddelte Kommissionen Nederlandene, at den havde besluttet at indlede proceduren i traktatens artikel 88, stk. 2, over for det lån, som BNG havde ydet, og det lån, som de deltagende kommuner havde bevilget.
By letter dated 3 May 2005, the Commission informed the Netherlands that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 88(2) of the EC Treaty in respect of the loan granted by BNG and the loan granted by the participating municipalities.
Efter at de nederlandske myndigheder to gange have anmodet om at få forlænget fristen til at reagere på indledningen af proceduren, meddelte de endelig deres reaktion ved brev af 29. august 2005.
The Dutch authorities requested two extensions of the time allowed for a reply to the decision initiating the procedure, and ultimately replied by letter dated 29 August 2005.
Den 9. november anmodede Kommissionen om yderligere oplysninger, som den modtog ved brev af 8. december 2005.
By letter dated 9 November 2005, the Commission requested additional information, which was submitted by letter of 8 December 2005.
Ved e-mail af 4. maj 2006 anmodede Kommissionen på ny om oplysninger. Denne mail blev besvaret ved brev af hhv. 2. juni 2006 og 19. juni 2006.
By email message of 4 May 2006, the Commission made an additional request for information, which was answered by letter of 2 June 2006 and by letter of 19 June 2006
Kommissionens beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure blev offentliggjort den 30. september i EUT.
The Commission’s decision to initiate the formal investigation procedure was published in the Official Journal on 30 September 2005.
Den 28. oktober 2005 meddelte klageren sine bemærkninger om denne beslutning og anmodede Kommissionen om at tilføje ovennævnte breve af 12. juni 2002 og 13. september 2004 samt referatet af mødet den 29. april 2003 til disse bemærkninger og betragte brevene som en integrerende del heraf.
The complainant sent observations on this decision by letter dated 28 October 2005, and requested the Commission to attach the complainant’s letters of 12 June 2002 and 13 September 2004 and the record of the discussions of 29 April 2003 to that submission and to consider them an integral part of the submission.
Den ikke-fortrolige version af disse to breve blev sendt til Nederlandene den 24. november 2005; Nederlandene svarede ved brev af 16. december 2005.
A non-confidential version of the two letters was sent to the Netherlands by letter of 24 November 2005, and the Netherlands replied by letter of 16 December 2005.
Ved brev af 28. oktober 2005 modtog Kommissionen bemærkninger til beslutningen om at indlede proceduren fra den påståede støttemodtager, VAOP, som i den forbindelse samtidig anmodede om et møde.
By letter of 28 October 2005, the Commission received comments on the decision initiating the procedure from the alleged recipient, VAOP, which also requested a meeting.
Dette møde blev holdt den 31. januar 2006.
A meeting was held on 31 January 2006.
Ved brev af 27. marts 2006 gav VAOP yderligere oplysninger i forlængelse af de bemærkninger, som var blevet fremsat på mødet.
By letter dated 27 March 2006, VAOP submitted further information to supplement the observations it had put forward at the meeting.
VAOP blev oprettet af en række nederlandske kommuner i begyndelsen af halvfemserne.
VAOP was set up in the beginning of the 1990s by a number of Dutch municipalities.
Det er en kooperativ forening uden gevinst for øje og med begrænset ansvar, som tilbyder bestemte tjenester til sine medlemmer på så gunstige vilkår som muligt.
It is a not-for-profit cooperative association with limited liability, which seeks to offer certain services to its members on terms as favourable as possible.
VAOP's målsætning er mere konkret at sikre en optimal indsamling, første bearbejdning (sortering/presning) og salg af papiraffald, der stammer fra de deltagende kommuner, som er medlemmer af foreningen.
More specifically, its object is to organise the optimal collection, initial treatment (sorting/pressing) and sale of waste paper from the municipalities which are its members.
Disse aktiviteter blev senere udvidet til indsamling af glasaffald og andet affald til genbrug.
Its activities have subsequently been expanded to include waste glass and other recyclable waste.
VAOP er ikke nogen fuldt ud vertikalt integreret virksomhed.
VAOP is not a fully vertically integrated undertaking.
Den organiserer udelukkende de nævnte aktiviteter for sine medlemmer og udliciterer for det meste de operationelle aktiviteter, såsom transport af affald, til andre virksomheder.
It merely organises the tasks concerned for its members: most of the operational work, such as the transport of the waste, it subcontracts to other enterprises.
Derfor havde foreningen i 2002 kun 20 ansatte og en omsætning på 27,5 mio. EUR. VAOP sender regningen for indsamlingen og den første bearbejdning af affaldet til genbrug, som stammer fra foreningens område, videre til de lokale myndigheder og overdrager dem til gengæld indtægterne fra salget af genbrugsaffaldet til producenterne af genbrugsprodukter (f.eks. genbrugspapir).
This explains why it had only 20 employees in 2002 for a turnover of EUR 27,5 million. VAOP charges the local authorities for the cost of collection and initial treatment of the recyclable waste from their territory, and transfers to them the revenues generated by the sale of recyclable waste to producers of recycled material (e.g. recycled paper).
VAOP betragtes af de nederlandske skattemyndigheder ikke som en offentlig myndighed.
The Dutch tax authorities do not consider VAOP to be a branch of public administration.
Den første enhed, der blev oprettet, var den kooperative forening med begrænset ansvar, Coöperative Vereniging VAOP B.V.
The first entity that was set up was the cooperative association with limited liability Coöperative Vereniging VAOP BV.