natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Foranstaltning 4, 5, 6, 7 og 8: Disse foranstaltninger, dvs. eftergivelse af købsprisen og påløbne renter, investeringstilskuddet og begge finansielle garantier på 20 % fra BvS, blev gennemført uden for rammerne af støtteordningerne; de udgør derfor ad hoc-støtte og skal altså vurderes.
Measures 4, 5, 6, 7 and 8: These Measures, i.e. the waiver of the purchase price and the accumulated interest, the investment grant as well as the two 20 % BvS guarantees, were granted outside the scope of any aid scheme and thus constitute ad hoc aid and have to be assessed accordingly.
Dette bestrides ikke af Tyskland.
This is not contested by Germany.
Foranstaltning 7a/8a: Efter Tysklands opfattelse skal forlængelsen af de finansielle garantier og den efterfølgende konvertering til lån og tilskud ikke betragtes som ny støtte.
Measures 7a/8a: In Germany’s view, the prolongation of the guarantees and their subsequent conversion into loans and grants do not rank as new aid.
Dette spørgsmål ville dog kun være relevant, hvis der i forbindelse med foranstaltning 7 og 8 var tale om eksisterende støtte, hvilket ikke er tilfældet.
However, this would be relevant only if Measures 7 and 8 constituted existing aid, which is not the case.
Da foranstaltning 7 og 8 skal vurderes som ad hoc-støtte, indgår foranstaltning 7a og 8a i vurderingen af foreneligheden af foranstaltning 7 og 8.
Since Measures 7 and 8 are to be regarded as ad hoc measures, Measures 7a and 8a are, as part of Measures 7 and 8, included in the assessment of compatibility.
De finansielle garantier i forbindelse med foranstaltning 7 (inkl. 7a) og foranstaltning 8 (inkl. 8a) har givet CWP mulighed for at opnå lån på gunstigere vilkår, end der normalt kan opnås på de finansielle markeder.
The guarantees under Measure 7 (including Measure 7a) and under Measure 8 (including Measure 8a) enabled CWP to obtain loans on better financial terms than those normally available on the financial markets.
Kommissionen betragter støtteelementet i den finansielle garanti, der blev ydet i forbindelse med foranstaltning 7, og i den finansielle garanti, der blev ydet i forbindelse med foranstaltning 8, betragtes af som værende forskellen mellem den rentesats, som CWP havde skullet betale i forbindelse med et lån på markedsvilkår (dvs. uden finansiel garanti), og den rentesats, som reelt gjaldt for det sikrede lån.
The Commission considers that the aid element of the guarantees under Measures 7 and 8 is the difference between the interest rate that CWP would have had to pay for a loan on market terms, i.e. without a guarantee, and the interest rate at which the guaranteed loan was actually provided.
Da CWP på det tidspunkt, hvor de finansielle garantier og lånet blev ydet, var i store finansielle vanskeligheder, kan støtteelementet udgøre op til 100 % af de finansielle garantier, da CWP ikke havde kunnet opnå lån uden finansielle garantier.
As CWP was in severe financial difficulties at the time the guarantees were granted and the loans made available, the aid element could be as high as 100 % of the guarantees as nobody would have granted the loans without any guarantee.
I henhold til Kommissionens meddelelse om metoden for fastsættelse af referencesatsen og kalkulationsrenten [21] skal referencesatsen afspejle den gældende gennemsnitlige rentesats i de forskellige medlemsstater for mellem- og langfristede lån med normal sikkerhed.
According to the Commission notice on the method for setting the reference and discount rates [21], the Commission establishes reference rates which are supposed to reflect the average level of interest rates charged on medium- and long-term loans backed by normal security.
Ydermere fremgår det af meddelelsen, at den således fastsatte referencesats er en minimumssats, der kan forhøjes i tilfælde af særlige risici (f.eks. en virksomhed i vanskeligheder).
The notice also points out that this reference rate is a floor rate which may be increased in situations involving a particular risk, e.g. an undertaking in difficulty.
I dette tilfælde kan forhøjelsen være på 400 basispoint eller mere.
In such cases, the premium may amount to 400 basis points or more.
Derfor mener Kommissionen i det foreliggende tilfælde, at CWP uden de finansielle garantier mindst havde skullet betale en rentesats svarende til referencesatsen plus 400 basispoint.
And so, in the present case, the Commission considers that, without the guarantees, CWP would have had to pay an interest rate at least equal to the reference interest rate plus 400 basis points.
De enkelte finansielle garantiers støtteelement består derfor af forskellen mellem referencesatsen plus 400 basispoint og den rentesats, der skulle betales for det lån, som blev sikret med den finansielle garanti.
The aid element of each guarantee thus consists in the difference between the reference interest rate plus 400 basis points and the interest rate at which the guaranteed loan was provided.
Lignende overvejelser gælder for konverteringen af de finansielle garantier til lån ydet af BvS.
A similar reasoning applies to the conversion of the guarantees into loans by the BvS.
Efter Kommissionens opfattelse blev lånene ydet til en rentesats, der er lavere end den rentesats, som CWP kunne opnå på markedet.
The Commission considers that the loans were granted at an interest rate below the interest rate that CWP would have been able to obtain on the market.
Støtteelementet i BvS-lånet i forbindelse med foranstaltning 7 (inkl. 7a) og BvS-lånet i forbindelse med foranstaltning 8 (inkl. 8a) består altså af forskellen mellem den rentesats, som CWP havde kunnet opnå på markedet i forbindelse med et sådant lån, og den rentesats, som skulle betales for det lån, der blev ydet af BvS.
The aid element of the BvS loans under Measures 7 (including Measure 7a) and Measure 8 (including Measure 8a) thus consists in the difference between the interest rate that CWP would have been able to obtain for such a loan on the market and the interest rate at which the loans were provided by the BvS.
Efter Kommissionens opfattelse havde CWP skullet betale en rentesats, der mindst svarer til referencesatsen plus 400 basispoint.
The Commission takes the view that CWP would have had to pay an interest rate at least equal to the reference interest rate plus 400 basis points.
De enkelte låns støtteelement består altså af forskellen mellem referencesatsen plus 400 basispoint og den rentesats, der rent faktisk skulle betales for det lån, der blev ydet.
The aid element of each loan is thus the difference between the reference rate plus 400 basis points and the interest rate at which the loan was actually granted.
Foranstaltning 4, 5, 6, 7 (inkl. 7a) og 8 (inkl. 8a) skal Kommissionen vurdere som ad hoc-støtte.
Measures 4, 5, 6, 7 (including 7a) and 8 (including 8a) are to be assessed by the Commission as ad hoc aid.
Artikel 87, stk. 2 og 3, i EF-traktaten indeholder bestemmelser om undtagelser fra det overordnede forbud mod støtte i artikel 87, stk. 1.
Article 87(2) and (3) of the EC Treaty provides for derogations from the general prohibition on aid in Article 87(1).
Undtagelserne i EF-traktatens artikel 87, stk. 2, finder ikke anvendelse i det foreliggende tilfælde, da der hverken er tale om støtte af social karakter til enkelte forbrugere eller om støtte, hvis formål er at råde bod på skader, der er forårsaget af naturkatastrofer eller af andre usædvanlige begivenheder, eller om støtteforanstaltninger for økonomien i visse af Tysklands områder, som er påvirket af Tysklands deling.
The derogations in Article 87(2) of the EC Treaty do not apply in the present case because the aid measures neither have a social character and are granted to individual consumers, nor do they make good the damage caused by natural disasters or exceptional occurrences, nor is the aid granted to the economy of certain areas of the Federal Republic of Germany affected by the division of Germany.
Tyskland har ikke gjort disse undtagelsesbestemmelser gældende.
Germany has not invoked any of these derogations.
Artikel 87, stk. 3, litra a) og c), i EF-traktaten indeholder yderligere undtagelsesbestemmelser.
Further derogations are laid down in Article 87(3)(a) and (c) of the EC Treaty.
Da hovedmålet med støtten ikke er regional udvikling, men genoprettelse af den langsigtede rentabilitet for en virksomhed i vanskeligheder, kan der i dette tilfælde kun være tale om godkendelse af omstruktureringsstøtten.
As the primary objective of the aid is not regional development but the restoration of the long-term viability of an undertaking in difficulty, only restructuring aid could be authorized in the present case.
Hvad angår omstruktureringsstøtte, henvises der navnlig til undtagelsesbestemmelsen i artikel 87, stk. 3, litra c), i EF-traktaten.
Restructuring aid is covered above all by the derogation in Article 87(3)(c) of the Treaty.
Til brug ved vurderingen af rednings- og omstruktureringsstøtte har Kommissionen udgivet Fællesskabets rammebestemmelser (1994) [22], som finder anvendelse i dette tilfælde [23].
For its assessment of rescue and restructuring aid, the Commission issued the Community guidelines [22], which are applicable in this case [23].
Betingelserne for anvendelse af Fællesskabets rammebestemmelser (1994) undersøges nedenfor.
The conditions for the application of the Community guidelines are examined below.
Ingen af de andre grundlag for forenelighed, navnlig ikke Fællesskabets rammebestemmelser for f.eks. forskning og udvikling, miljøbeskyttelse, små og mellemstore virksomheder, beskæftigelse og uddannelser eller risikokapital, kan efter Kommissionens mening anvendes.
The Commission considers that no other grounds for compatibility, and in particular none of the other Community guidelines or frameworks such as those for research and development, environmental protection, small and medium-sized enterprises, employment, training or risk capital, could apply.
Virksomhedens støtteberettigelse
Eligibility of the company
I henhold til punkt 2.1 i Fællesskabets rammebestemmelser (1994) skal de finansielle svagheder hos en virksomhed, der modtager støtte til omstruktureringen, skyldes utilfredsstillende effektivitet på et tidligere tidspunkt og ugunstige fremtidsudsigter.
According to point 2.1 of the Community guidelines, the financial weakness of firms that receive help for restructuring is due to poor past performance and dim future prospects.
De typiske symptomer er ofte faldende indtjeningsevne eller voksende underskud, faldende omsætning, voksende lagerbeholdninger, overskudskapacitet, faldende cash flow, stigende gældsætning, stigende finansieringsudgifter og faldende nettoformue.
The typical symptoms are deteriorating profitability or increasing size of losses, diminishing turnover, growing inventories, excess capacity, declining cash flow, increasing debt, rising interest charges and low net asset value.
På det tidspunkt, hvor CWP blev givet støtte, havde virksomheden et voksende underskud, og den stod over for alvorlige likviditetsproblemer som beskrevet indgående ovenfor.
At the time the aid was granted, CWP registered increasing losses and was faced with severe liquidity problems as described in detail above.
Derfor mener Kommissionen, at CWP på det tidspunkt, hvor virksomheden blev givet støtte, kunne betegnes som en virksomhed i vanskeligheder.
The Commission thus considers that CWP ranked as a company in difficulty at the time.
Det er en absolut betingelse, at omstruktureringsplanen inden for et rimeligt tidsrum og på basis af en realistisk vurdering af virksomhedens fremtidige driftsvilkår skal kunne gøre virksomheden rentabel på længere sigt.
The sine qua non of all restructuring plans is that they must restore the long-term viability of the company within a reasonable time scale and on the basis of realistic assumptions as to its future operating conditions.
Omstruktureringsstøtten må derfor være betinget af en bæredygtig omstruktureringsplan.
Consequently, restructuring aid must be linked to a viable restructuring plan.
En omstruktureringsplan omfatter normalt omorganisering og rationalisering af forretningsområderne på et mere effektivt grundlag.
The restructuring plan usually involves the reorganisation and rationalisation of the business activities on a more efficient basis.
Der skal bl.a. tages hensyn til de forhold, der forårsagede vanskelighederne.
Among other things, it takes into account the circumstances giving rise to the difficulties.
I CWP's tilfælde kan det konstateres, at en første omstrukturering efter privatiseringen slog fejl.
It is to be noted that, in the case of CWP, a first restructuring had been undertaken following privatisation but it failed.
Der blev i 1997 gennemført endnu en omstrukturering på grundlag af de to dokumenter, der henvises til under betragtning 40 og 41.
A second restructuring based on the two documents referred to in recitals 40 and 41 was undertaken in 1997.
På trods af forskellene mellem de to omstruktureringer var strategien åbenbart rettet mod at indføre vådprocessen, hvilket nødvendiggjorde etableringen af et ekstraktionsanlæg, som gør det muligt at anvende MGA som råmateriale og mindsker behovet for at købe elementært fosfor til en høj pris.
Although there are differences between them, clearly the strategy was to introduce the wet process and for this the extraction installation was essential so that MGA could be used as the raw material and the dependence on high-cost elemental phosphorus reduced.
Derudover skulle kvaliteten af det vigtigste slutprodukt, fosfat, forbedres.
In addition, the quality of the main end product, i.e. phosphates, was to be enhanced.
De to mål var forbundet med hinanden: CWP kunne kun opnå en rentabel produktion af fosfat på grundlag af råmaterialer, som er tilgængelige i større mængder og til gunstigere priser, ved hjælp af vådprocessen.
The two aims are linked: CWP could produce phosphates economically with a more readily available and cheaper raw material only by using the wet process.
For at kunne fastslå om strategien fra 1996 var bæredygtig, er det nødvendigt at vurdere de foranstaltninger, der havde indførelse af vådprocessen som formål.
In order to determine whether the 1996 strategy was viable, the measures for introducing the wet process need to be assessed.
Disse faser var der ikke taget højde for i strategien fra 1996.
However, the 1996 strategy did not provide for any of these steps.
Forbehandlingsfasen blev indført i december 1997, hvor projektet allerede var blevet iværksat, efter at en række laboratorieforsøg havde påvist nødvendigheden heraf.
Pre-treatment was introduced in December 1997, when the project was already operational, after tests in the laboratory had shown it to be necessary.
Sådanne forsøg burde have været gennemført, før projektet blev påbegyndt, således at de kunne have været anvendt som grundlag for beregningen af de samlede udgifter.
Such tests should have been conducted before the project started and should have served as a basis for calculating the overall costs.
I DLM-undersøgelsen vedrørende muligheden for etablering af anlægget fra november 1997 nævnes nødvendigheden af at forbehandle fosforsyren i forbindelse med vådprocessen også.
The DLM study on the feasibility of the installation dated November 1997 also mentions the necessary pre-treatment of wet phosphoric acid during the wet process.
Denne undersøgelse burde have været gennemført før udarbejdelsen af omstruktureringsplanen og have været anvendt som grundlag for beregning af omkostningerne og finansieringsbehovet i forbindelse med omstruktureringen.
It should, however, have been drawn up before the restructuring plan was established and should have been used as a basis for determining the costs and financing of the restructuring.
Efterbehandlingen blev først indført i begyndelsen af 1999, på trods af at CWP oplyser, at den kun blev nødvendig, fordi virksomhedens leverandør ikke længere kunne levere syre af en passende kvalitet.
Post-treatment was introduced only in early 1999, although CWP claims that it turned out to be necessary only because its supplier could no longer provide the appropriate quality of acid.
Kommissionen er dog ikke af samme opfattelse: Aftalen mellem CWP og leverandøren er fra juli 1998, mens planen blev udarbejdet i 1996.
However, the Commission cannot share this view: the contract between CWP and its supplier was dated July 1998, whereas the project was conceived in 1996.
Det skulle således allerede i 1996 have stået klart, at en efterbehandlingsfase var nødvendig, navnlig for at få produkter med en høj renhedsgrad til fødevareindustrien i overensstemmelse med CWP's planer.
Hence, already in 1996 it should have been clear that a post-treatment phase was necessary, particularly in order to obtain high-purity products for the food industry, as CWP intended.
For- og efterbehandlingen forudsætter også større anlæg, hvilket CWP konstaterede i 1999.
Pre- and post-treatment of the products also require larger installations, as CWP realised in 1999.
Dette burde også have været forudset fra begyndelsen.
This again should have been anticipated from the outset.
Derudover findes der i dokumenterne fra 1996, som er grundlaget for omstruktureringsplanen, ingen tilfredsstillende løsning på problemet vedrørende det yderst giftige raffinat.
Moreover, the 1996 documents constituting the restructuring plan did not contain an adequate solution for the highly toxic raffinate. They do not mention it at all.
Dette problem nævnes overhovedet ikke og nævnes heller ikke i anmeldelsen fra 1997.
Nor does the 1997 notification.
I DLM-undersøgelsen vedrørende muligheden for etablering af anlægget fra november 1997 hedder det, at fosfat udvundet af (fosforsyreholdigt) raffinat har et for højt indhold af metal, og at det skal fastlægges, hvor stort et indhold der kan accepteres.
The 1997 DLM study states that phosphates derived from raffinate (which contains phosphoric acid) have too high a metallic content and that it should be established what an acceptable proportion would be.
Med andre ord peges der i undersøgelsen på et problem og en mulig løsningsmodel, men løsningen er ikke angivet.
In other words, it identifies a problem and a possible approach to resolving it but does not provide a solution.
Senere håbede CWP vel på, at raffinatet kunne sælges, men måtte konstatere, at der ikke var nogen efterspørgsel, hvilket bidrog til den akutte finansielle krise i 2000.
Subsequently, CWP probably hoped to be able to sell the raffinate but discovered that there was no demand for it, and this contributed to the acute financial crisis in 2000.
Allerede i udarbejdelsesfasen i 1996 burde det have været klart, at der skulle findes en løsning på problemet vedrørende det giftige raffinat.
It should have been clear already at the conception phase of the plan in 1996 that a solution had to be found for the toxic raffinate.
Hvis denne løsning bestod i at sælge det, burde det have været undersøgt ved hjælp af en markedsundersøgelse, om dette overhovedet ville være muligt.
If the solution were to sell it, then an appropriate market study should have been conducted in order to establish whether this was feasible.
I dokumenterne fra 1996 og 1997 bliver problemet ikke engang nævnt.
However, the 1996 and 1997 documents did not even mention the problem.
På grund af den utilstrækkelige planlægning af de tiltag, som var nødvendige for at nå målet, blev omkostningerne i forbindelse med investeringsprogrammet og navnlig ekstraktionsanlægget helt klart undervurderet.
As a consequence of the inadequate planning of the necessary steps to achieve the objective, the costs of the entire investment programme and, in particular, of the extraction installation were clearly understated.
Tyskland deler ikke dette synspunkt og forelagde en undersøgelse vedrørende omkostningerne forbundet med ekstraktionsanlægget, som DLM havde gennemført.
Germany, however, does not share this view and presented a study by DLM on the costs of the extraction installation.
I det fire sider lange dokument, der er baseret på teoretiske beregninger, som skal dokumenteres ved hjælp af praktiske test, findes der kun en liste over omkostninger forbundet med fremstilling af fosforsyre ved hjælp af vådprocessen.
The four-page study, which is based on theoretical calculations that need be checked by conducting practical tests, is simply a list of the costs of producing phosphoric acid by means of the wet process.
Der bliver ikke givet et overslag over de omkostninger, der er forbundet med at bygge selve anlægget.
No estimate is given of the costs of building the installation itself.
Derfor vurderes det stadig, at omkostningerne forbundet med investeringsprogrammet og navnlig ekstraktionsanlægget ikke er blevet beregnet med den rette omhu i forbindelse med fastlæggelsen af omstruktureringsstrategien.
This study does not then alter the view that the costs of the investment programme and, in particular, of the extraction installation were not carefully planned when the restructuring strategy was decided on.
Dette bekræftes efterfølgende, idet omkostningerne blev stærkt undervurderet.
This view has been confirmed subsequently as the costs were seriously understated.
Det ekstraktionsanlæg, som man planlagde at bygge i 1996, og som skulle koste 3,07 mio. EUR (6 mio. DEM), havde indtil 2000/2001, hvor arbejdet blev indstillet på grund af likviditetsmangel, kostet 7,72 mio. EUR (15,1 mio. DEM).
The extraction installation was supposed to cost EUR 3,07 million (DEM 6 million) in 1996 but the cost had risen to EUR 7,72 million (DEM 15,1 million) by 2000/2001, when the work was interrupted owing to a lack of liquidity.
De samlede investeringer, som efter planen fra 1996 skulle beløbe sig til 7,67 mio. EUR, var i 2000/2001 steget til 17,93 mio. EUR.
The overall investment, which had been put at for EUR 7,67 million in 1996, had risen to EUR 17,93 million by 2000/2001.
Den manglende faktiske planlægning, for så vidt angår omstruktureringsforanstaltningerne og investeringsomkostningerne, medførte uvægerligt, at ekstraktionsanlægget ikke blev færdigt til 1998, og at CWP ikke havde genoprettet sin rentabilitet i 2000, som det oprindeligt var planlagt.
The inevitable consequence of the lack of any real planning for the restructuring measures and the investment costs was that the extraction installation was not completed by 1998 and CWP had not restored its long-term viability by 2000 as initially envisaged.
I 2000 havde CWP ikke tilbagebetalt nogen af de lån, som virksomheden var blevet ydet, ekstraktionsanlægget var langt fra at være færdigt, virksomheden var stadig afhængig af elementært fosfor og stod over for en truende konkurs.
By 2000 CWP had not managed to repay any of the loans granted to it, was far from having completed the extraction installation, continued to be dependent on elemental phosphorus and was on the verge of insolvency.
Man kan således gå ud fra, at omstruktureringsstrategien fra 1996 var slået fejl i 2000.
It can thus be assumed that the 1996 restructuring strategy failed in 2000.
Tyskland er dog af en anden mening. Set fra tysk side har CWP afsluttet omstruktureringen af dette forretningsområde på vellykket vis, idet virksomheden undgik konkurs ved at sælge fosfatforretningen til TI.
Germany, however, takes a different view, namely that, when CWP avoided insolvency by selling its phosphate division to TI, it successfully accomplished the restructuring of that division.
Omstruktureringen af forretningsområdet fosforsyre vil efter Tysklands opfattelse blive afsluttet på vellykket vis, så snart TI har betalt den udestående del af købsprisen, da CWP så vil kunne færdiggøre det innovative ekstraktionsanlæg og genetablere sin rentabilitet.
In addition, it considers that the restructuring of the phosphoric acid division will have been successful once TI pays the outstanding amount of the price because then CWP will complete the innovative extraction installation and become viable once again.
Til støtte for denne påstand vedlagde Tyskland en ekspertudtalelse fra Dr. Scheibitz af 25. juli 2000.
In support of this assertion, Germany has submitted a report from Dr Scheibitz dated 25 July 2000.