natgillin/translations-raw huggingface dataset:
BEMÆRKNINGER FRA TREDJEPARTER
COMMENTS SUBMITTED BY THIRD PARTIES
Interesserede parter har fremsat følgende bemærkninger, der blev sendt til Frankrig den 11. februar 2003.
The interested parties submitted the following comments, which were forwarded to the French authorities on 11 February 2003.
BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE VIRKSOMHEDER
COMMENTS SUBMITTED BY INTERESTED UNDERTAKINGS
De virksomheder, som har fremsat følgende bemærkninger, har anmodet om at få deres navne hemmeligholdt.
The undertakings submitting the following comments requested that their identity remain confidential.
Kommissionen har efter en gennemgang af de anførte grunde fundet det hensigtsmæssigt at respektere deres ønske.
The Commission, after examining the reasons given, took the view that their request should be granted.
Ifølge disse virksomheder udgør destruktionsafgiften en støtte navnlig til opdrættere og slagterier i den i traktatens artikel 87 anførte betydning.
According to these undertakings, the rendering levy is aid within the meaning of Article 87 of the Treaty in favour, in particular, of livestock farmers and slaughterhouses.
Således har destruktionsafgiften ifølge traktatens artikel 87, stk. 1, ved at fritage opdrættere og slagterier for omkostninger, der påhviler dem, skaffet »visse virksomheder« en økonomisk fordel, som påvirker »samhandelen mellem medlemsstaterne« og »fordrejer konkurrencevilkårene«, i og med at den nedbringer omkostningerne for fransk kødeksport, og at den pålægger importeret kød en omkostning til bortskaffelse af farlige animalske biprodukter, som allerede er blevet pålagt i oprindelseslandet.
Therefore, under Article 87(1) of Treaty, by releasing livestock farmers and slaughterhouse from a financial burden, the rendering levy gives a financial advantage to ‘certain undertakings’, affecting ‘trade between Member States’ and ‘distort(ing) competition’, by reducing the cost of French meat exports and burdening meat imports with the cost of destroying dangerous livestock products, a cost they already bear in their country of origin.
Endvidere er foranstaltningen ulovlig, eftersom Kommissionen ikke er blevet underrettet om den.
Furthermore, they claim the measure is illegal, since it was not notified to the Commission.
En endelig beslutning fra Kommissionens side om, at foranstaltningen er forenelig med fællesmarkedet, ville ikke bevirke, at de foranstaltninger, som var ugyldige, fordi de var blevet vedtaget under tilsidesættelse af forbuddet i traktatens artikel 88, stk. 3, efterfølgende blev erklæret gyldige.
A final Commission decision that the aid is compatible would not regularise ex post the rules implementing the aid since they were adopted in infringement of the prohibition laid down in Article 88(3) of the Treaty.
Støtten ville altså af den grund være uforenelig med fællesmarkedet.
They assert that this in itself makes the aid incompatible.
Endelig burde destruktionstjenesten ikke være omfattet af bestemmelserne i traktatens artikel 86, stk. 2.
Finally, they argue that the rendering service is not covered by Article 86(2) of the Treaty.
Hvis destruktionstjenesten skal finansieres, er det således ikke strengt nødvendigt, at finansieringen sikres ved hjælp af en støtte, som ikke er forenelig med fællesmarkedet.
So, although the rendering service must be financed somehow, it does not have to be financed by means of incompatible aid.
Denne finansiering kunne ganske udmærket ske ved hjælp af en omkostning, som pålægges brugerne af tjenesten, og som afspejles i den pris, forbrugerne skal betale for kød.
Financing could perfectly well be provided by a charge on users of the service that would then be reflected in the price paid for meat by consumers.
Endvidere skaber afgiften en forskelsbehandling mellem nationale produkter og lignende importerede produkter, som kan påvirke udviklingen af samhandelen i et sådant omfang, at det strider mod Fællesskabets interesse.
In addition, the levy discriminates between national products and similar imported products in a way likely to affect the development of trade to such an extent as is contrary to the interests of the Community.
Denne anvendelse ville hindre overholdelse af traktatens artikel 86, stk. 2.
They claim that this prevents the application of Article 86(2) of the Treaty.
BEMÆRKNINGER FRA ASSOCIATION DES ENTREPRISES DE PRODUITS ALIMENTAIRES ÉLABORÉS (SAMMENSLUTNINGEN AF VIRKSOMHEDER, DER FREMSTILLER FÆRDIGRETTER) — ADEPALE
COMMENTS SUBMITTED BY THE L’ASSOCIATION DES ENTREPRISES DE PRODUITS ALIMENTAIRES ÉLABORÉS (ADEPALE) (ASSOCIATION OF FOOD PROCESSING INDUSTRIES)
ADEPALE bemærker, at der til grund for indførelsen af afgiften ligger alvorlige problemer med bortskaffelse af dødt kvæg i kølvandet på sygdommen BSE.
ADEPALE points out that the levy was introduced against the background of serious problems in destroying bovine carcases following the outbreak of BSE.
Størstedelen af de døde dyr, som måtte destrueres, var imidlertid malkekvæg, som kun i meget begrænset omfang anvendes til kødproduktion.
However, most of the carcases that had to be destroyed were from dairy cattle, which produce meat only incidentally.
Derfor er ADEPALE af den opfattelse, at det ikke er acceptabelt, at det særlige område »kød« er omfattet af afgiften, og at mælkeprodukter fuldstændig fritages.
Consequently, ADEPALE considers that imposing the levy specifically on ‘meat’ and totally exempting milk products is unacceptable.
Mere generelt bør beskatning af sektorer, der producerer døde dyr, som skal bortskaffes, i det mindste ske på en sådan måde, at det ikke fører til forskelsbehandling; de samme argumenter burde således anvendes i forbindelse med ægprodukter.
More generally, if a levy had to be imposed on the sectors producing carcases to be destroyed, this should at least have been done in a non-discriminatory way. Therefore egg products should also have been included.
Da afgiften værdimæssigt anvendes på kødprodukter, som indeholder mindst 10 % kød, påvirker den en række forskellige ingredienser i færdigretter, såsom vegetabilske produkter, emballage og mere generelt faste omkostninger og arbejdsløn i de virksomheder, som fremstiller færdigretter.
Since the levy is applies to the value of meat products containing at least 10 % by weight of meat, it affects the various and varied ingredients of prepared dishes, such as plant products, packaging and, more generally, the fixed overheads and labour costs of undertakings producing prepared dishes.
ADEPALE forkaster den tærskel på 10 %, som den franske administration har fastsat, og er af den opfattelse, at et kødprodukt er et produkt, hvis kødindhold udgør størstedelen af vægten.
ADEPALE rejects the threshold of 10 % chosen by the French administration and takes the view that a meat product is a product in which meat accounts for most of the product weight.
Endvidere konstaterer ADEPALE, at det i praksis drejer sig om en forbrugsafgift, som på diskriminerende vis pålægges salgspriserne på visse produkter.
ADEPALE also points out that the levy is, in practice, a tax on consumption, imposed in a discriminatory manner on the retail price of certain products.
Det resulterer i en stor konkurrencemæssig forskel mellem produkter, der indeholder over 10 % kød, og alle andre fødevarer, dvs. mælkeprodukter og ægprodukter, vegetabilske produkter og alle færdigretter, som indeholder under 10 % kød.
This results in a significant difference in the competitiveness of products containing more than 10 % meat and all other foodstuffs, i.e. milk products, egg products, plant products and all prepared products containing less than 10 % meat.
Og hvis begrundelsen for afgiften endelig er at sikre folkesundheden, er finansieringen af sundhedsovervågningen ifølge ADEPALE i princippet omhandlet i Rådets direktiv 96/43/EF af 26. juni 1996 om ændring og kodifikation af direktiv 85/73/EØF med henblik på finansiering af veterinærundersøgelse og -kontrol af levende dyr og visse animalske produkter og om ændring af direktiv 90/675/EØF og 91/496/EØF [19] og dets gennemførelse i fransk ret.
Finally, if the reason for the levy is to ensure public health, the financing of health monitoring is in theory, according ADEPALE, covered by Council Directive 96/43/EC amending and consolidating Directive 85/73/EEC in order to ensure financing of veterinary inspections and controls on live animals and certain animal products and amending Directives 90/675/EEC and 91/496/EEC [19] and its transposal into French law.
BEMÆRKNINGER FRA FÉDÉRATION DES ENTREPRISES DU COMMERCE ET DE LA DISTRIBUTION (SAMMENSLUTNINGEN AF HANDELS- OG DISTRIBUTIONSVIRKSOMHEDER) — FCD
COMMENTS SUBMITTED BY THE FÉDÉRATION DES ENTREPRISES DU COMMERCE ET DE LA DISTRIBUTION (FCD) (FEDERATION OF TRADERS AND DISTRIBUTORS)
FCD var allerede af den opfattelse, at støtteordningen medførte en dobbelt fordel: den begrænsede den erhvervsrisiko, som destruktionsvirksomhederne normalt løber, og den dækkede de omkostninger, som normalt tynger opdrætternes og slagteriernes budget som leverandører af døde dyr og slagteaffald.
The FCD already took the view that the aid conferred two advantages, reducing the business risks that rendering undertakings normally had to face and eliminating a cost normally borne by livestock farmers and slaughterhouses, as producers of carcases and material seized at slaughterhouses.
Nu understreger FCD bl.a., at den franske bestemmelse om finansiering af destruktionstjenesten er uforenelig med traktatens artikel 86, stk. 2, i og med at der mangler tilfredsstillende foranstaltninger til at sikre en effektiv konkurrence i forbindelse med indgåelse af offentlige aftaler om destruktion, og at der i forbindelse med finansieringen af tjenesten er tale om overkompensation.
The FCD stressed in particular that the French mechanism for financing the PRS was not compatible with Article 86(2) of the Treaty because no satisfactory measures had been introduced to ensure effective competition when public contracts were awarded for the rendering service and because the financing overcompensated for the cost of the service.
FCD gør også opmærksom på, at de offentlige midler, som de franske destruktionsvirksomheder har nydt godt af, ikke blot var beregnet til finansiering af destruktionstjenesten, som fastsat i loven, men også til finansiering af andre aktiviteter, som ikke faldt ind under lovens anvendelsesområde, såsom bortskaffelse af kødmel, der er fremstillet, både efter at fællesskabsforbuddet trådte i kraft i december 2000 og før denne dato, og hvortil destruktionsvirksomhederne skulle have modtaget 205 mio. EUR i støtte i al hast og uden udbudsprocedure.
The FCD also pointed out that the public financing received by the French rendering undertakings was intended not only to finance the PRS as defined by the legislation, but also to finance other activities not falling within the scope of that legislation, such as the destruction of animal meal produced both before and after the Community ban of December 2000, for which aid of EUR 205 million was paid to rendering undertakings as an emergency measure and without an invitation to tender.
FCD tager afstand fra en ny ulovlig statsstøtte, der har eksisteret siden 2002, og som finansieres ved hjælp af afgiften på køb af kød, til slagtere, der selv destruerer rygsøjleknogler i direkte kontakt med rygmarv fra kvæg på over tolv måneder.
The FCD complained about a new illegal State aid introduced in 2002 and financed by means of the levy on meat purchases, granted to small butchers who themselves destroy the bones of the spinal column in direct contact with the spinal cord of bovine animals of more than 12 months old.
Dette støttebeløb skal have været på 20 mio. EUR
They alleged that the aid amounted to EUR 20 million.
BEMÆRKNINGER FRA SPANIEN
COMMENTS SUBMITTED BY SPAIN
Spanien tager afstand fra systemet, fordi det medfører forskelsbehandling i forbindelse med import af kød og kødprodukter fra andre lande, eftersom de importerede varer pålægges en afgift, uden at der sker nogen form for kompensation, og afgiftsprovenuet udelukkende kommer de franske opdrættere og slagterier til gode.
Spain criticises the fact that the scheme discriminates against imports of meat and meat products from other countries, since a levy was imposed on them but nothing was given in return and that the product of the levy solely benefited French livestock farmers and slaughterhouses.
Dette problem skulle være blevet forværret i Spanien, fordi alle nationale støtteordninger i landet blev afskaffet fra den 1. januar 2002, og fordi alle omkostninger til bortskaffelse af slagteaffald allerede var inkluderet i prisen på de eksporterede produkter.
It argues that the situation was aggravated in Spain by the abolition of all national aid with effect from 1 January 2002 and claim that all the costs of destroying meat waste were already included in the price of exported products.
For så vidt angår døde dyr var enhver støtte blevet afskaffet fra denne dato, og opdrætterne fik dækket eventuelle udgifter via en forsikringsordning.
With regard to fallen animals on holdings, they state that all aid was abolished from that same date and any expenditure incurred by farmers was covered by an insurance scheme.
BEMÆRKNINGER FRA FRANKRIG
COMMENTS SUBMITTED BY FRANCE
De franske myndigheder fremsatte i brev af 10. oktober 2002 deres bemærkninger til Kommissionens beslutning om at indlede den i traktatens artikel 88, stk. 2, omhandlede procedure over for den pågældende støtte.
By letter dated 10 October 2002, the French authorities presented their comments on the Commission’s Decision to initiate the procedure provided for in Article 88(2) of the Treaty with regard to the aid in question.
På anmodning fra Kommissionen fremsendte de yderligere oplysninger i brev af 23. september 2004.
In response to a request from the Commission, additional information was sent by letter dated 23 September 2004.
De franske myndigheder fandt det nødvendigt kort at minde om destruktionstjenestens karakter og opbygning.
The French authorities deemed it necessary briefly to recall the general financing of the PRS.
De forklarede således, at destruktionstjenesten blev indført ved lov nr. 96-1139 af 26. december 1996 i forbindelse med BSE-krisen.
They explained that the PRS was established by Law No 96-1139 of 26 December 1996 against the background of the BSE crisis.
Denne lov indgår i et sundhedslovkompleks, der bl.a. omfatter to væsentlige bekendtgørelser:
This Law forms part of a health system comprising two basic Decrees:
bekendtgørelsen af 28. juni 1996 om ændring af en bekendtgørelse af 30. december 1991 om brænding af færdigvarer fremstillet af højrisikomateriale, såsom husdyr, der ikke slagtes til konsum; andre døde dyr; dyr, som slagtes i forbindelse med bekæmpelse af en sygdom; animalsk affald med kliniske tegn på sygdomme, der kan overføres til mennesker eller andre dyr; dyr, som er døde under transport og animalsk affald, der bringer mennesker eller dyrs sundhed i fare
a Decree of 28 June 1996 amending a Decree of 30 December 1991 and providing for the incineration of finished products manufactured from high-risk material, defined as farm animals not slaughtered for human consumption, other animal carcases, animals slaughtered as a disease-control measure, animal waste presenting clinical signs of a disease communicable to man or other animals, animals dying during transport and animal waste presenting a risk to human or animal health,
bekendtgørelsen af 10. september 1996 om suspension af afsætning og fri omsætning af dyrevæv fra drøvtyggere og produkter, hvori det er indeholdt, såkaldt specificeret risikomateriale (SRM).
a Decree of 10 September 1996 suspending the marketing and release for consumption of certain ruminant tissue and of products incorporating such tissue, known as specified risk material (SRM).
Denne bekendtgørelse omfattede suspension af afsætning af hjerne, rygmarv og øjne fra bestemte typer kvæg, får og geder og dele heraf på samme betingelser som dem, der er gældende for højrisikoprodukter.
This Decree suspended the marketing and use of the brain, the spinal cord and the eyes of certain bovine, ovine and caprine animals on the same conditions as high-risk products.
Disse bekendtgørelser, der er blevet udstedt med henblik på at sikre beskyttelsen af forbrugernes sundhed, forbød af forsigtighedshensyn anvendelse af de nævnte produkter i fødekæden og gjorde det obligatorisk at brænde dem.
These Decrees, adopted to ensure consumer health, prohibited, as a precautionary measure, the introduction of the listed products into the food chain and made their incineration obligatory.
Ifølge de franske myndigheder gav disse bestemmelser kun mening, hvis de indgik i et system, der sikrer optimal effektivitet.
According to the French authorities, these provisions were pointless unless they formed part of a system that guaranteed total effectiveness.
Det var ikke tilfældet med destruktionsordningen i henhold til lov nr. 75-1336 af 31. december 1975 om supplering og ændring af Code rural for så vidt angår destruktionsindustrien [20], som byggede på en udnyttelse af de produkter, der blev indsamlet af destruktionsvirksomheden, som vederlag for et monopol på indsamling i et givet område.
This was not the case with the rendering scheme laid down by Law No 75-1336 of 31 December 1975 supplementing and amending the Code rural as regards the rendering industry [20], which was based on adding value to the products collected by the rendering undertaking in exchange for a monopoly on collection in a given area.
Derfor besluttede de franske myndigheder at indføre en offentlig destruktionstjeneste med ansvar for indsamling og bortskaffelse af alt specificeret højrisikomateriale bestemt til brænding.
Under these conditions, the French authorities decided to establish a public rendering service responsible for collecting and destroying all specified high-risk material intended for incineration.
Lov nr. 96-1139 af 26. december 1996 ændrer artikel 264 i Code rural, hvori det nu hedder: »indsamling og bortskaffelse af døde dyr og slagteaffald, der er klassificeret som uegnet til konsum og foder, udgør en offentlig tjenesteydelsesopgave, som henhører under statens kompetenceområde«.
Article 264 of the Code rural, as amended by Law No 96-1139 of 26 December 1996, lays down that ‘the collection and destruction of animal carcases and meat and offal seized at slaughterhouses recognised as being unfit for human or animal consumption are tasks that come within the remit of the State’.
Siden lov nr. 2001-1275 af 28. december 2001 er begrebet SRM, der optrådte i forbindelse med den offentlige destruktionstjenestes behandling af slagteaffald, blevet eksplicit nævnt i disse bestemmelser.
Since the adoption of Law No 2001-1275 of 28 December 2001, the previsions have explicitly mentioned SRM, which the PRS dealt with in the form of material seized at slaughterhouses.
I den forbindelse præciserede de franske myndigheder over for Kommissionen, at den offentlige destruktionstjeneste kun anvendes til produkter, som udgør en sundhedsrisiko for mennesker og dyr, dvs. omkring 10 % af det animalske affald i 1996, hvorimod de øvrige animalske biprodukter fortsat indsamles inden for en privatretlig aftalemæssig ramme.
The French authorities pointed out to the Commission that the PRS only covered products presenting a risk to human or animal health, i.e. approximately 10 % of animal waste in 1996, with other by-products of animal production continuing to be collected under contracts governed by private law.
Denne procentsats stiger til 30 efter 2000, fordi listen over specificeret risikomateriale forlænges.
This increased to 30 % as from 2000, because the list of specified risk material was extended.
Denne bestemmelse adskiller sig fra den, der blev indført ved dekret nr. 2000-1166 af 1. december 2000 [21], hvorved der blev etableret en godtgørelse til virksomheder, som producerer mel og fedt, der er forbudt i fremstillingen af foder ifølge dommen af 14. november 2000.
This scheme differs from that established by Decree No 2000-1166 of 1 December 2000 [21] instituting a compensation scheme for manufacturers of certain meals and fats prohibited in the manufacture of animal feedingstuffs by the Decree of 14 November 2000.
Kommissionen blev underrettet om sidstnævnte bestemmelse den 18. januar 2002.
This latter scheme was notified to the Commission on 18 January 2002.
For så vidt angår mel, gør de franske myndigheder opmærksom på, at den offentlige destruktionstjeneste kun påtager sig brænding af mel, som stammer fra forarbejdning af produkter, der er blevet indsamlet i forbindelse med denne tjeneste.
With regard to meal, the French authorities point out that the PRS is only responsible for the incineration of meal manufactured from the products collected by the PRS.
Den finansierer ikke brænding af produkter, der er en følge af forbuddet mod at anvende melet i foder.
It does not finance the incineration of products resulting from the ban on using meal in animal feedingstuffs.
Finansieringen af den offentlige destruktionstjeneste blev fra den 1. januar 1997 til den 31. december 2000 sikret ved en afgift i henhold til artikel 1 i lov nr. 96-1139 af 26. december 1996 og overført til en fond, der blev administreret af CNASEA.
The PRS was financed from 1 January 1997 to 31 December 2000 by a levy, provided for in Article 1 of Law No 96-1139 of 26 December 1996, the product of which was paid into a fund managed by the CNASEA.
Siden den 1. januar 2001 er den blevet sikret over statens budget.
From 1 January 2001, the service was financed from the national budget.
ER DER TALE OM STØTTE TIL DESTRUKTIONSVIRKSOMHEDER?
REGARDING THE EXISTENCE OF AID TO RENDERING UNDERTAKINGS
De franske myndigheder gør opmærksom på, at Kommissionen i punkt 27 til 48 i beslutningen om at indlede proceduren indrømmer, at den offentlige destruktionstjeneste, der er berettiget af folkesundheds- og miljøbeskyttelsesårsager, kan være af almindelig økonomisk interesse i henhold til traktatens artikel 86, stk. 2.
The French authorities point out that, under points 27 to 48 of the Decision to open the procedure, the Commission admits that the PRS, justified for reasons of public health and environmental protection, could be of general interest within the meaning of Article 86(2) of the Treaty.
Kommissionen stillede bl.a. spørgsmålstegn ved udbetaling af offentlige midler til virksomheder, som var involveret i den offentlige destruktionstjeneste.
The Commission questioned, in particular, the remuneration from public funds of the undertakings responsible for the PRS.
De franske myndigheder forklarede, at det samlede beløb, der er blevet udbetalt til destruktionsvirksomhederne, udgør 828552389 EUR for perioden 1997-2002. Det svarer til den offentlige destruktionstjenestes samlede udgifter.
The French authorities explained that the total amount paid to rendering undertakings for the period 1997-2002 was EUR 828552389 and corresponded to the total expenditure on the public rendering service (PRS).
Beløbene er blevet udbetalt til virksomhederne enten i forbindelse med offentlige udbud eller som følge af bekendtgørelser om pålæg.
Amounts were paid to the undertakings either following the award of public contracts or following requisition orders.
Udbudsprocedurerne er i de fleste tilfælde blevet afviklet på departementsplan eller regionalt, hvilket også gælder pålæggene, der har været genstand for amtsbekendtgørelser.
Invitations to tender were usually issued at departmental or regional level, as were requisitions, for which prefectoral decrees were issued.
I betragtning af vilkårene for tildeling af offentlige aftaler og bestemmelserne om pålæg er de franske myndigheder af den opfattelse, at det er udelukket, at de foretagne betalinger har kunnet have en indvirkning på eventuelle aktiviteter, der er underlagt konkurrence, hos modtagerne.
Given the rules for awarding public contracts and those governing requisitions, the French authorities take the view that the payments made could not have had an impact on any competitive activities of the beneficiary undertakings.