natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den 24. september 2004 modtog Kommissionen aftalen om overdragelsen af den særlige formue til BayernLB i dens endelige form.
The definitive version of the understanding on the transfer of the special-purpose assets to BayernLB reached the Commission on 24 September 2004.
Derudover er der også blevet indgået lignende aftaler i de øvrige sager angående formueoverdragelser til delstatsbanker, bortset fra i Helabas tilfælde, og aftalerne er blevet sendt til Kommissionen.
Similar understandings relating to asset transfers to Landesbanks were also communicated to the Commission in the other cases, with the exception of Landesbank Hessen-Thüringen.
Bayerische Landesbank — Girozentrale (»BayernLB«), som har hjemsted i München, er med en koncernbalance på 313 mia. EUR (pr. 31. december 2003) en af Tysklands største banker.
Bayerische Landesbank — Girozentrale (BayernLB), with its head office in Munich, has a group balance-sheet total of €313 billion (as at 31 December 2003), which makes it one of Germany's largest banks.
Den opstod i 1972 ved en fusion af Landesbodenkreditanstalt (»LABO«) og Bayerische Gemeindebank (Girozentrale) .
It was formed in 1972 as a result of the merger between Landesbodenkreditanstalt (‘LABO’) and Bayerische Gemeindebank (Girozentrale).
Banken er et offentligretligt kreditinstitut og driver virksomhed som offentligretlig institution (Anstalt des öffentlichen Rechts).
It is a publicly owned credit institution operating in the form of a public institution (Anstalt des öffentlichen Rechts).
BayernLB ejes indirekte af delstaten Bayern og Bayerische Sparkassen- und Giroverband (Sparkassenverband Bayern), der hver især ejer 50 %.
It is indirectly owned by the Land of Bavaria and the Bayerische Sparkassen- und Giroverband (Sparkassenverband Bayern), each with a 50 % holding.
I 2002 blev de to ejere enige om mod at få aktier at overdrage deres andele i BayernLB til BayernLB Holding AG, hvor delstaten Bayern og Sparkassenverband ligeledes hver især ejer 50 %.
In 2002 the two owners agreed to transfer their stakes in BayernLB, in exchange for shares, to BayernLB Holding AG, in which they each hold 50 % of the shares.
BayernLB Holding AG er eneejer af BayernLB og er ikke selv et kreditinstitut.
BayernLB Holding AG is the sole owner of Bayerische Landesbank and is not a bank itself.
Ifølge årsberetningen for 2003 udgjorde kernekapitalandelen 7,8 % og egenkapitalandelen 11,3 %.
According to its annual report for 2003, BayernLB's core capital ratio was 7,8 %, and its equity ratio was 11,3 %.
Egenkapitalforrentningen udgjorde 4,3 % i 2002 og 4,9 % i 2003, hvad der er en kraftig tilbagegang i forhold til de tidligere år, hvor egenkapitalforrentningen var på 15,5 % (2000) og 18,7 % (1999).
Its income-to-equity ratio stood at 4,3 % in 2002 and 4,9 % in 2003, much lower than in previous years (15,5 % in 2000 and 18,7 % in 1999).
BayernLB fungerer i kraft af sin ejerstruktur som hovedbank for delstaten Bayern og som centralinstitut for Bayerns sparekasser.
Given its ownership structure, BayernLB operates as the principal banker of the Land of Bavaria and as the central institution of Bavarian savings banks.
Efter eget udsagn bidrager BayernLB i nært samarbejde med sine partnere til vedvarende at sikre og styrke Bayerns økonomiske stilling.
It claims that it contributes, in close cooperation with its partners, to securing and enhancing on a sustained basis the attractiveness of Bavaria as a business location.
Derudover fungerer BayernLB som international engrosbank med aktiviteter på investerings- og erhvervskundeområdet.
It also operates as an international wholesale bank active in the area of investment and commercial banking.
Banken er desuden efter eget udsagn en af Tysklands største emittenter.
It also claims to be one of the largest German issuing houses.
Kundemålgruppen er staten og kommunerne, sparekasser, multinationale koncerner, tyske virksomheder, privat- og erhvervskunder i ejendomssektoren samt institutionelle kunder og finansielle institutioner.
Its target customers are Land and municipal authorities, savings banks, multinational groups, domestic firms, private and commercial real-estate developers, institutional customers and financial institutions.
BayernLB driver Bayerische Landesbodenkreditanstalt (»LABO«) som organ for delstatens boligpolitik og Landesbausparkasse Bayern (»LBS«) i form af retligt ikke-selvstyrende organer.
BayernLB maintains LABO (an instrument of Land housing policy) and Landesbausparkasse Bayern (‘LBS’, the Bavarian home loan and savings bank) as legally dependent institutions.
Med sine over 9000 ansatte er BayernLB repræsenteret i de vigtigste finanscentre i verden.
With more than 9000 employees, the BayernLB group is present in the world's main financial centres.
På de europæiske kernemarkeder, herunder Central- og Østeuropa, i Nordamerika og i Asien tilbyder BayernLB sine kunder en bred vifte af bankforretninger via egne filialer, agenturer og kapitalandele.
On its core European markets, including central and eastern Europe, in North America and in Asia, it offers its customers a comprehensive range of banking products via its own branches, representative offices and holdings.
Dette netværk blev omlagt i 2003, og BayernLB har i dag — ud over to afdelinger i Bayern og LBS-Bayerns femten salgsafdelinger — fire afdelinger i Europa og ni afdelinger på verdensplan.
After streamlining its network in 2003, BayernLB today has, besides its two offices in Bavaria and 15 LBS-Bayern sales departments, four offices in Europe and nine offices worldwide.
Bayerns 84 sparekasser (pr. 31. december 2003), Versicherungskammer Bayern, Landesbausparkasse (LBS) og BayernLB udgør tilsammen Sparkassen-Finanzgruppe Bayern. Inden for rammerne af dette forbund tilbyder de alle former for finansielle tjenesteydelser.
The 84 Bavarian savings banks (31 December 2003), the Versicherungskammer Bayern, Landesbausparkasse (LBS) and Bayerische Landesbank make up the Sparkassen-Finanzgruppe Bayern group, offering a full range of financial services in line with the concept of all-purpose banking.
OVERDRAGELSEN TIL BAYERNLB AF LÅN TIL FREMME AF BOLIGBYGGERIET
TRANSFER OF HOUSING-PROMOTION LOANS TO BAYERNLB
Som led i styrkelsen af BayernLB's nationale og internationale konkurrenceevne vedtog delstaten Bayerns landdag den 23. juli 1994 Gesetz über die Bildung eines Zweckvermögens durch Übertragung von Treuhandforderungen des Freistaates Bayern in das haftende Eigenkapital der Bayerischen Landesbank Girozentrale (Zweckvermögensgesetz).
In view of BayernLB's growing competitiveness on the domestic and international markets, the Bavarian Land Parliament adopted on 23 July 1994 the Act on the formation of special-purpose assets through the transfer of the Land of Bavaria's trustee claims in respect of the liable equity capital of the Bayerische Landesbank — Girozentrale (the Special-purpose Assets Act) .
Ifølge denne lovs artikel 1, stk. 1, er delstatsregeringen bemyndiget til at overdrage de af delstatens midler, der i perioden mellem 1957 og 1990 blev forvaltet af LABO, til BayernLB med det formål at oprette en særlig reserve.
Under Article 1(1) of that Act, the Land Government is empowered to transfer the Land funds administered by LABO in the period 1957-1990 to BayernLB for the purpose of forming a special reserve.
Den overdragne formue skulle fortsat anvendes til socialt boligbyggeri.
The special-purpose assets transferred are to continue to be used for the purposes of social-housing construction.
Ifølge lovmotiverne var det nødvendigt at øge egenkapitalen for at sikre, at BayernLB fortsat kunne drives som rentabel forretning.
According to the explanatory memorandum to the Act, BayernLB's equity capital needed to be increased in order to guarantee the continued success of its business operations .
Blev kapitalgrundlaget ikke øget, ville BayernLB's konkurrenceevne varigt tage skade.
Without such an increase, BayernLB's competitiveness might be harmed in the long term.
Ifølge lovmotiverne skulle BayernLB's kapitalgrundlag styrkes ved at overdrage eksisterende statslige byggelån til BayernLB.
In addition, its equity base was to be strengthened by transferring existing Land building loan claims to it.
Første tranche af udestående fordringer inden for støttelån på ca. 3811 mio. DEM blev overdraget til BayernLB pr. 31. december 1994 ved overdragelsesaftalen af 15. december 1994.
The first instalment of outstanding claims on promotion loans totalling some DEM 3811 million was transferred to BayernLB on 31 December 1994 in accordance with the transfer agreement of 15 December 1994 .
Anden tranche af udestående fordringer inden for støttelån på 1216 mio. DEM blev overdraget til BayernLB pr. 31. december 1995 ved overdragelsesaftalen af 28. december 1995.
A second instalment of outstanding claims on promotion loans totalling DEM 1216 million was transferred to BayernLB with effect from 31 December 1995 in accordance with the transfer agreement of 28 December 1995 .
BayernLB fik dermed overdraget i alt 5027 mio. DEM i aktiver.
A total of DEM 5027 million in housing-promotion assets was thus transferred to BayernLB.
Ifølge Rådets direktiv 89/647/EØF om solvensnøgletal for kreditinstitutter (herefter »solvensdirektivet«) og Rådets direktiv 89/299/EØF om kreditinstitutters egenkapital (herefter »egenkapitaldirektivet«), ved hvilke Kreditwesengesetz (»KWG«) blev ændret, skal banker råde over ansvarlig kapital på mindst 8 % af deres risikovægtede aktiver. Heraf skal mindst 4 % være såkaldt kernekapital (tier 1-kapital), hvad der omfatter kapitalkomponenter, som kreditinstituttet straks og uden begrænsning skal kunne anvende som sikkerhed for risici eller tab på det tidspunkt, hvor sådanne indtræder.
The German Banking Act (Kreditwesengesetz, or KWG) was amended in line with Council Directive 89/647/EEC on a solvency ratio for credit institutions (the ‘Solvency Directive’) and Council Directive 89/299/EEC on the own funds of credit institutions (the ‘Own Funds Directive’), which require banks to have own funds equivalent to 8 % of their risk-adjusted assets, of which at least 4 percentage points must consist of what is termed core capital, or ‘tier I’ capital, meaning capital items which are at the credit institution's disposal without restriction and immediately in order to cover risks or losses as soon as they arise.
Kernekapitalen er af afgørende betydning for en banks samlede egenkapitalgrundlag i tilsynsøjemed, da den supplerende kapital (tier 2-kapital) kun godkendes som sikkerhed for en banks risikobetonede forretninger med indtil 100 % af den disponible kernekapital.
In determining the total own funds available to a bank for supervisory purposes, the core capital is of decisive importance because additional capital, or ‘tier II’ capital, is accepted as underpinning for risk-bearing transactions only up to the amount of the available core capital.
Pr. 30. juni 1993 skulle de tyske banker tilpasse deres ansvarlige kapital til de nye krav i solvensdirektivet og egenkapitaldirektivet.
German banks had to adapt their own funds to the new requirements of the Solvency Directive and the Own Funds Directive by 30 June 1993 .
Allerede inden solvensdirektivet blev gennemført i tysk ret, havde mange delstatsbanker et forholdsvis svagt egenkapitalgrundlag.
Even before the Solvency Directive was transposed into German law, many Landesbanks had relatively weak own-funds positions.
Det var derfor absolut nødvendigt for disse kreditinstitutter at forhøje deres egenkapitalgrundlag for at forhindre, at muligheden for at udvide deres forretninger blev begrænset, eller for at sikre, at de i det mindste kunne bibeholde deres eksisterende forretningsomfang.
They now had to strengthen their own-funds base as a matter of urgency in order to avoid restrictions on their business expansion and indeed to maintain their current level of activities.
På grund af den spændte budgetsituation var de offentlige ejere imidlertid ikke i stand til at indskyde ny kapital, men ønskede heller ikke at privatisere og at hente supplerende kapital på kapitalmarkedet.
However, because the budgetary situation was tight, public shareholders were unable to provide any fresh capital but neither were they prepared to contemplate privatisation and to raise additional capital on the capital markets.
Det blev derfor besluttet at gennemføre formue- og kapitaloverdragelser, f.eks. i WestLB's tilfælde ved at tilføre formuen tilhørende delstaten Nordrhein-Westfalens Wohnungsbauförderungsanstalt (»Wfa«).
It was therefore decided to undertake asset and capital transfers: in WestLB's case, for example, there was a transfer of the assets of the housing organisation Wohnungsbauförderungsanstalt des Landes Nordrhein-Westfalen (‘Wfa’).
I BayernLB's tilfælde blev de allerede omtalte lån til fremme af boligbyggeriet imidlertid først overdraget efter denne dato, så de ud over at styrke kapitalgrundlaget også havde til formål at bevare eller øge de generelle forretningsmuligheder.
However, in BayernLB's case the housing-promotion loans were transferred only afterwards, so that, apart from their role of strengthening its capital base, they also served to maintain and expand its general business activities.
VIRKNINGERNE AF OVERDRAGELSEN PÅ BAYERNLD'S EGENKAPITALGRUNDLAG
EFFECTS OF THE TRANSFER ON BAYERNLB'S CAPITAL BASE
Omfanget af et kreditinstituts forretninger afhænger i høj grad af, hvor meget egenkapital det har.
The scale of a credit institution's business depends to a large extent on the amount of its equity capital.
Egenkapitalen blev øget i ikke ubetydelig grad, da lånene til fremme af boligbyggeriet blev overdraget fra LABO til BayernLB.
In BayernLB's case, this was increased to a not insignificant extent by the transfer of the housing-promotion loans.
Inden lånene til fremme af boligbyggeriet blev overdraget til BayernLB, blev de vurderet af revisionsfirmaet [...] i to ekspertvurderinger af 5. oktober 1994 og 30. april 1996, og fordringernes beregnede kontantværdi blev indskudt som BayernLB's egenkapital i form af en kapitalreserve.
Before the transfer took place, the loans in question had been valued in two expert reports, dated 5 October 1994 and 30 April 1996, by the auditors […], and the resulting cash value of the loan claims was paid to BayernLB as equity capital in the form of a capital reserve.
Første tranche den 31. december 1994 havde en kontantværdi på 655 mio. DEM, og anden tranche den 31. december 1995 havde en kontantværdi på 542 mio. DEM.
The cash value of the first instalment made on 31 December 1994 stood at DEM 655 million, and that of the second instalment made on 31 December 1995 at DEM 542 million.
Hermed fremkom en særlig reserve på i alt 1,197 mia. DEM.
This constituted a special-purpose reserve totalling DEM 1197 million.
Ved brev af 8. maj 1996 meddelte det tyske finanstilsyn, Bundesaufsichtsamt für das Kreditwesen ( »BAKred«), at den særlige reserve på 655 mio. DEM, som BayernLB havde oprettet, skulle godkendes som ansvarlig egenkapital i henhold til KWG's § 10.
By letter of 8 May 1996, the Federal Banking Supervisory Authority (Bundesaufsichtsamt für das Kreditwesen, or ‘BAKred’ ) indicated that it recognised the full amount of the special-purpose reserve of DEM 655 million as liable equity capital within the meaning of Section 10 of the German Banking Act (KWG).
Under hensyn til den samlede særlige reserve på 1,197 mia. DEM som ansvarlig kernekapital fastsatte BAKred ved brev af 20. december 1996 BayernLB's ansvarlige egenkapital, inkl. den supplerende kapital, til 14,6 mia. DEM pr. 23. december 1996 .
Taking into account the entire special-purpose reserve of DEM 1197 million, BAKred, in a letter dated 20 December 1996, fixed BayernLB's liable equity capital, including additional own funds, at DEM 14,6 billion as at 23 December 1996 .
Kernekapitalens andel af den ansvarlige egenkapital var dermed på i alt 8,8 mia. DEM.
Of this liable equity capital a total of DEM 8,8 billion was core capital.
Kapitalindskuddet i kraft af den særlige reserve udgjorde derfor ca. 8 % af den ansvarlige egenkapital på 14,6 mia. DEM pr. 31. december 1995 og ca. 13 % af den godkendte kernekapital på ca. 8,8 mia. DEM.
The capital injection by means of the special-purpose reserve therefore represented some 8 % of BayernLB's liable own funds of DEM 14,6 billion at 31 December 1995 and around 13 % of the recognised core capital of around DEM 8,8 billion.
Ifølge de foreliggende oplysninger kunne midlerne anvendes som sikkerhed fra modtagelsen af BAKred's afgørelse om fastsættelse af egenkapitalen, dvs. 655 mio. DEM fra den 20. maj 1996 og 1,197 mia. DEM fra den 23. december 1996.
According to the information available, the funds could actually be used to cover liabilities as from the receipt of BAKred's decision, i.e. from 20 May 1996 in respect of DEM 655 million and from 23 December 1996 in respect of DEM 1197 million.
Ifølge Tyskland har BayernLB de facto kun anvendt den særlige reserve én enkelt gang i 1998 (for et beløb af 14 mio. DEM), og det skete kun i én måned.
According to Germany, the only time BayernLB actually drew on the special-purpose reserve was in 1998, when it used DEM 14 million for a period of only one month.
Tyskland gjorde desuden gældende, at kontantværdien af BayernLBs særlige reserve på 1,197 mia. DEM, som BAKred havde godkendt som egenkapital, kun skulle betragtes som øvre grænse til dækning af risikobetonede aktiver og ikke varigt og uændret havde været disponibel til lånesikring i dette omfang.
Germany also argued that the cash value of the special-purpose reserve recognised by BAKred as own funds (DEM 1197 million) should be understood as merely as an upper limit on the amount available to cover risk assets and that it was not permanently available to the full extent of that amount to underpin lending.
Ifølge Tyskland havde der været udsving i kontantværdien, især da de likvide midler løbende var blevet ydet i lån, hvilket ifølge overdragelsesaftalens § 1, stk. 3, ene og alene var delstatens afgørelse, men også da dele af gælden var blevet eftergivet i støtteøjemed.
Indeed the cash value fluctuated, mainly because of the current use of liquid funds to grant loans afresh (on which the Land alone could decide in accordance with Section 1(3) of the transfer agreement) , but also because of discounts granted on the outstanding principal for reasons to do with promotion.
I 1998 og 1999 var den særlige formues kontantværdi således hhv. [...] DEM og [...] EUR lavere end de 1,197 mia. DEM, der var blevet godkendt af banktilsynet, og den måtte udlignes ved hjælp af andre komponenter.
Thus, the cash value of the special-purpose assets was lower than the amount of DEM 1197 million recognised for supervisory purposes by DEM […] in 1998 and by €[…] in 1999 and had to be offset by drawing on other items of capital.
Ifølge Tyskland var kapitalen derfor ikke løbende disponibel til dækning af risikobetonede aktiver i det omfang, BAKred havde godkendt.
Germany argued that the full amount of the capital recognised by BAKred was therefore not available throughout to cover risk-bearing assets.
De reelle udsving har Tyskland skitseret i følgende oversigt (figur 1):
Germany provided the following figures on the actual fluctuations (Figure 1):
1000 DEM ->
DEM 1000
Den særlige formues kontantværdi
Cash value of special-purpose assets
Ændring i den særlige formues kontantværdi
Change in cash value of special-purpose assets
Den særlige reserve som beløb, der er opført som egenkapital
Special-purpose reserve shown as equity
Forskel mellem kontantværdi og beløb, der er opført som egenkapital
Difference between cash value and amount shown as equity
GODTGØRELSE FOR DEN OVERDRAGNE EGENKAPITAL
REMUNERATION FOR THE OWN FUNDS TRANSFERRED
Ifølge § 4, stk. 1, i overdragelsesaftalen af 15. december 1994 mellem delstaten Bayern og BayernLB blev der aftalt en godtgørelse for de midler, der blev disponible som følge af overdragelsen, men kun for så vidt angik det faktisk anvendte beløb.
Under Section 4(1) of the transfer agreement of 15 December 1994 between the Land of Bavaria and BayernLB, remuneration was agreed for the funds made available as a result of the transfer, but only on the amount actually used.
Ifølge overdragelsesaftalen skulle der af bankens driftsoverskud betales 0,6 % af den del af de indskudte midler, der rent faktisk blev anvendt som sikkerhed for konkurrenceudsatte aktiviteter, idet godtgørelsen forfaldt ved afslutningen af regnskaberne for det pågældende regnskabsår.
The agreed rate was 0,6 % — payable out of income from banking business — on that portion of the transferred funds actually used to underpin competitive business, and the remuneration would fall due when the balance sheet for the relevant business year was established .
Ved fastsættelsen af denne godtgørelsessats blev der ifølge Tyskland taget hensyn til, at den særlige reserve, der blev stillet til rådighed, ikke var likvid, så en udvidelse af virksomheden ville skulle refinansieres ved at skaffe likvide midler.
According to the information supplied by Germany, the rate was fixed taking into account the fact that the special-purpose reserve was being made available without liquidity, with the consequence that any actual business expansion would have to be refinanced entirely by borrowing liquid funds.
Desuden blev godtgørelsen for den særlige formue ifølge Tyskland skatteteknisk betragtet som anvendelse af overskud, så den ikke kunne fratrækkes som driftsudgift, hvorfor godtgørelsen skulle udbetales efter skat.
Germany also stated that the remuneration for the special-purpose assets was treated for tax purposes as use of profits, could therefore not be deducted as operating expenditure and, as a result, was payable after tax.
For så vidt angår beregningsgrundlaget for den godtgørelse, der skulle betales, gjorde Tyskland gældende under sagen, at den aftalte godtgørelse på 0,6 % om året ville have andraget ca. 7,2 mio. DEM, hvis hele den særlige reserve var blevet anvendt.
With regard to the basis of assessment for the remuneration payable, Germany stated during the proceedings that, in the event of the special-purpose reserve being used in full, the agreed remuneration of 0,6 % per annum would have amounted to some DEM 7,2 million.
BayernLB gjorde ifølge Tyskland som nævnt kun brug af den særlige reserve én enkelt gang i 1998 og det kun i én måned, nemlig for et beløb af 14 mio. DEM, for hvilket der blev betalt en godtgørelse på 7000 DEM.
As mentioned above, Germany stated that BayernLB actually drew on the special-purpose reserve only once: in 1998 it used DEM 14 million for a period of only one month, for which it paid remuneration of DEM 7000.
Derudover betalte BayernLB i overensstemmelse med § 6, stk. 2, i overdragelsesaftalen af 15. december 1994, sammenholdt med § 2 i overdragelsesaftalen af 28. december 1995, delstaten et gebyr på 0,05 % for en opfyldelsesgaranti (Ausfallbürgschaft) for lånene fra den særlige formue.
Moreover, under Section 6(2) of the transfer agreement of 15 December 1994, read in conjunction with Section 2 of the transfer agreement of 28 December 1995, BayernLB paid a fee of 0,05 % to the Land for a default guarantee for loans from the special-purpose assets.
Tyskland har oplyst de enkelte beløb.
Germany provided detailed figures for the payments made.
Kommissionen kom i sin beslutning af 13. november 2002 om at indlede proceduren frem til, at overdragelsen til BayernLB af delstaten Bayerns lån til fremme af boligbyggeriet formentlig var statsstøtte i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1.
In its decision of 13 November 2002 initiating the procedure, the Commission concluded that the transfer of housing-promotion loans by the Land of Bavaria to BayernLB probably constituted state aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Undersøgelsen tog udgangspunkt i det markedsøkonomiske investorprincip.
The starting point for its investigation was the principle of the market-economy investor.
Efter dette princip er det forhold, at en virksomhed ejes af det offentlige og tilføres offentlige midler, ikke afgørende for, om der er tale om statsstøtte.
According to this principle, it is not the fact that undertakings are publicly owned and receive funding from the public authorities which constitutes state aid.