natgillin/translations-raw huggingface dataset:
BT's basisnet består i gennemsnit naturligvis af flere dusin tilsluttede fibre pr. strækning.
It is clear that BT's core network has, on average, dozens of lit fibres per route.
BT's skattepligtige værdi pr. km optisk fiber bør derfor sammenlignes med den lavere ende af den liste, VOA har anvendt.
It means that the rateable value of BT per km of optic fibre should be compared with the lower end of the rating list used by the VOA.
Modsat hvad Vtesse gør gældende, synes en sammenligning mellem BT's skattepligtige værdi pr. km optisk fiber og de lejeværdier, der blev anvendt af VOA, ikke at vise, at der er nogen væsentlig forskel, eller at BT's net er værdiansat for lavt.
On that basis, it appears that, contrary to what is claimed by Vtesse, a comparison between BT's rateable value per km of optic fibre and the rental values used by the VOA does not show any significant discrepancy or indicate an undervaluation of BT's network.
Med hensyn til sammenligningen mellem prisen for ubundtet adgang til abonnentledninger og BT's skattepligtige værdi pr. tilslutning skal det indledningsvist bemærkes, at prisen for ubundtet adgang til abonnentledninger ifølge de britiske myndigheder ikke er identisk med lejen for de skattepligtige aktiver, da en væsentlig del af prisen dækker system- og vedligeholdelsesomkostninger, fakturering og omkostninger i forbindelse med brugen af BT's ikke-skattepligtige anlæg og maskiner.
Concerning the comparison between the LLU tariff and BT's rateable value per connection, it is noted, first, that, according to the UK authorities, the LLU tariff is not the same as the rent for the rateable asset, since a significant proportion of the tariff relates to system and maintenance costs, billing, and costs of using BT's non-rateable plant and machinery.
Den kan derfor ikke umiddelbart sammenlignes med den retlige definition af skattepligtig værdi.
It is therefore not directly comparable with the legal definition of the rateable value.
For det andet har de britiske myndigheder anført, at nogle abonnentledninger faktisk har en høj værdi, mens andre har en lav værdi eller endda en negativ værdi.
Secondly, the UK authorities have indicated that some local loops will in fact have a high value, some a low value and some may even have a negative value.
På den anden side skal leveringen af abonnentledninger ifølge OFCOM stimulere konkurrencen på bredbåndsområdet.
On the other hand, according to OFCOM, the provision of LLU services is aimed at stimulating competition in broadband services.
Den ubundtede adgang til abonnentledninger bliver derfor også berørt af efterspørgslen efter bredbåndsydelser, og der er ingen efterspørgsel efter bredbåndsydelser på en stor del af BT's abonnentledninger, som kun bruges til telefoni.
Local Loop Unbundling is therefore also affected by the demand for broadband services and there is no demand for broadband services on a large number of BT's local loops, which are only required for telephony.
Prisen for ubundtet adgang til abonnentledninger er derfor ikke udtryk for den gennemsnitlige værdi af alle BT's tilslutninger, og en sammenligning af BT's skattepligtige værdi pr. tilslutning og prisen for ubundtet adgang til abonnentledninger gør det ikke muligt at drage nogen konklusion.
Therefore, the LLU tariff does not reflect the average value of all BT's connections, and no conclusion can be drawn from a comparison of BT's rateable value per connection and the LLU tariff.
Som OFCOM godtgjorde i sine bemærkninger til beslutningen om at indlede proceduren, er dette forhold næsten identisk for BT, NTL og Telewest, selv om der blev anvendt en anden værdiansættelsesmetode på de to sidstnævnte selskaber.
As shown by OFCOM in its comments on the decision to initiate the procedure, this ratio is almost identical for BT, NTL and Telewest, despite the fact that a different valuation method was applied to the last two companies.
Af de grunde, der er anført ovenfor, synes forholdet for NTL's og Telewests vedkommende at være en mere relevant reference end de priser for ubundtet adgang, Vtesse har anført, og sammenligningen af de pågældende forhold viser ikke, at der er nogen forskel mellem de enkelte operatører.
For the reasons explained above, the ratio for NTL and Telewest appears to be more appropriate a benchmark than the LLU tariffs quoted by Vtesse, and the comparison between these ratios does not show any discrepancy between the different operators.
Det skal desuden bemærkes, at VOA ved sin vurdering overvejer at anvende en skattepligtig værdi på mellem 15 GBP og 20 GBP pr. ubundtet abonnentledning, hvilket også stemmer også med værdiansættelsen af BT's skattepligtige værdi pr. tilslutning.
It is further to be noted that, under its assessment, the VOA is considering applying a rateable value in the range of GBP 15 — GBP 20 per unbundled local loop, which again is in line with the valuation of BT's rateable value per connection.
Med hensyn til den påståede forskel i skattepligtig værdi pr. m2 for bygninger skal Kommissionen indledningsvist bemærke, at det korrekte tal, der kan udledes af Telereal-transaktionen, ikke er 35 GBP pr. m2 som påstået af Vtesse, men 51 GBP pr. m2, hvis man foretager en beregning svarende til den, der blev foretaget af Vtesse.
As to the alleged difference in rateable value per square metre for buildings, the Commission first notes that the correct figure derived from the Telereal transaction is not GBP 35 per square metre as alleged by Vtesse but, applying a calculation similar to that of Vtesse, GBP 51 per square metre.
Vtesse sammenligner desuden tallet med en påstået værdi på 115 GBP pr. m2 for andre teleoperatører.
Furthermore, this figure is compared by Vtesse with an alleged GBP 115 per square metre for other telecommunications operators.
Grundlaget og sammenligneligheden er ikke umiddelbart til at se, og tallet afspejler ikke de udsving, der formentlig vil være, især på grund af de forskellige teleoperatørers geografiske placering.
The basis and comparability of this figure is not clear and it does not reflect the variations that are likely to exist as a result, in particular, of the respective geographical locations of the telecommunication operators.
De britiske myndigheder har anført, at BT's ejendomsporteføljer omfatter hele Det Forenede Kongerige, herunder de fattigste og mest fjerntliggende områder, hvilket har en negativ effekt på den gennemsnitlige lejeværdi af selskabets ejendomme.
The UK authorities have pointed out that BT's property portfolio covers the whole of the United Kingdom, including its most deprived and isolated areas, which has a downward effect on the average rental value of its properties.
Det skal desuden påpeges, at BT's bygninger til almen brug, f.eks. kontor- og lagerlokaler, som ikke har nogen sammenhæng med eller forbindelse til nettet, værdiansættes lokalt og særskilt ved hjælp af lejemetoden.
More importantly, it should be recalled that BT's general purpose buildings, such as offices, or warehouses, which are not related or linked to the network, are valued locally and separately, on the basis of the rental method.
De havde i 2000 en skattepligtig værdi på 180 mio. GBP.
In 2000, their rateable value was GBP180 million.
Bygninger til drift og specialiserede formål, f.eks. telefoncentraler, betragtes som en del af BT's net og værdiansættes centralt af VOA ved hjælp af indtægts- og udgiftsmetoden.
Operational and specialised buildings, such as telephone exchanges are considered to form part of BT's network and are centrally valued by the VOA using the R&E method.
BT betalte 280 mio. GBP i leje til Telereal efter transaktionen.
The rent paid by BT to Telereal following the transaction was GBP 280 million.
Den samlede skattepligtige værdi af BT's bygninger omfatter både den skattepligtige værdi af BT's særskilt vurderede bygninger, som udgjorde ca. 180 mio. GBP i 2000, og den skattepligtige værdi af de bygninger, der var medregnet i den samlede værdiansættelse af nettet, som det ikke er muligt at angive særskilt, men som udgør en væsentlig del af den skattepligtige værdi på 560 mio. GBP af BT's net i Det Forenede Kongerige.
The total rateable value of BT's buildings includes both the rateable value of BT's separately assessed buildings, which was approximately GBP 180 million in 2000, and the rateable value of the buildings included in the overall valuation of its network, which it is not possible to specifically identify but which represents a significant share of the GBP 560 million rateable value of BT's network in the United Kingdom.
Det fremgår ikke af disse tal, at der skulle være en væsentlig forskel mellem den faktiske markedsværdi af BT's bygninger ifølge Telereal-transaktionen og deres skattepligtige værdi som beregnet af VOA.
These figures do not show that there is a significant discrepancy between the actual market value of BT's buildings, reflected by the Telereal transaction, and their rateable value as calculated by the VOA.
Tallene kan derfor ikke anvendes som dokumentation for, at den skattepligtige værdi er sat for lavt.
Therefore, these figures do not provide any evidence that this rateable value is undervalued.
Vtesse fremførte et yderligere argument i lyset af Telereal-transaktionen.
Vtesse put forward a secondary argument on the basis of the Telereal argument.
Ifølge Vtesse udgjorde den leje, BT betalte til Telereal for selskabets bygninger, ca. 50 % af dets skattepligtige værdi i 2001, selv om størstedelen af den skattepligtige værdi primært bør henføres til dets net og ikke bygningerne.
Vtesse suggests that the rent paid by BT to Telereal for its buildings represents roughly 50 % of its rateable value in 2001, despite the fact that most of the rateable value should be mainly attributable to its network and not its buildings.
Heraf slutter Vtesse efter alt at dømme, at BT's net må være værdiansat for lavt.
From that, Vtesse seems to derive the conclusion that BT's network is obviously undervalued.
Dette argument bygger imidlertid på falske præmisser, idet en del af de ejendomme, der indgik i Telereal-handlen, er dem, der blev værdiansat særskilt til 180 mio. GBP.
This argument, however, is based on incorrect premises, since part of the property included in the Telereal deal are those that were separately valued at GBP 180 million.
BT's samlede skattepligtige værdi for hele Det Forenede Kongerige på det tidspunkt, hvor handlen fandt sted, svarede derfor til 560 mio. GBP for nettet og de dermed forbundne aktiver plus 180 mio. GBP for de særskilt værdiansatte bygninger, dvs. i alt 740 mio. GBP.
BT's overall rateable value for the whole of United Kingdom at the time of the transaction was therefore equal to GBP 560 million for the network and linked properties plus GBP 180 million for the separately valued buildings, which gives GBP 740 million.
Lejen på 280 mio. GBP, som BT betalte til Telereal, udgør 38 % af dets samlede skattepligtige værdi.
The rent of GBP 280 million paid by BT to Telereal amounts to 38 % of its overall rateable value.
Der kan ikke drages nogen relevant konklusion på grundlag af dette tal.
No useful conclusion can be drawn on the basis of this figure.
En metode, hvor dele af BT's faste ejendom adskilles og værdiansættes særskilt, synes i alle tilfælde at være diskutabel.
In any case, a methodology that consists in separating parts of BT's hereditament and valuing them in isolation seems questionable.
Ifølge britisk retspraksis skal VOA værdiansætte teleoperatørers faste ejendom som en helhed.
As confirmed by British case-law, the VOA must value the hereditaments of telecommunication operators as a whole.
Denne regel gælder for alle operatører uden forskel.
This rule is applied without discrimination to all operators.
Det er ved enhver ejendomsvurdering sådan, at markedslejen for en hel ejendom normalt ikke er identisk med summen af markedslejerne for de enkelte dele af ejendommen: Den er tit lavere, men kan under visse omstændigheder også være højere.
It is an inherent feature in any type of property valuation that the market rent of a whole property is usually different from the sum of the market rents of parts of that property: it is often lower, it may also be higher in certain circumstances.
Det er derfor sandsynligt, at markedslejen for BT's ejendomsportefølje isoleret betragtet vil være forskellig fra dens værdi, når den er medregnet i BT's faste ejendom.
It is therefore likely that the market rent of BT's property portfolio in isolation will be different from its value when included in BT's hereditament.
Der er derfor ingen klar dokumentation for, at indtægts- og udgiftsmetoden generelt ville resultere i en lavere skattepligtig værdi end lejemetoden, eller at VOA, når det anvender indtægts- og udgiftsmetoden på BT og Kingston, begik fejl og fastsatte den skattepligtige værdi af deres faste ejendom for lavt.
There is thus no clear evidence that the R&E method would generally result in a lower rateable value than the rental method, or that the VOA, when applying the R&E method to BT and Kingston, erred and undervalued the rateable value of their hereditaments.
Indebærer indtægts- og udgiftsmetoden en begunstigelse ved marginalbeskatningen?
Does the R&E method confer an advantage at the margin?
Det bør indledningsvist bemærkes, at spørgsmålet om marginalbeskatning, dvs. beskatning af nytilsluttede fibre, kun er relevant for den skattemæssige vurdering af BT, men ikke for Kingston.
It should be noted as a preliminary point that the question of marginal taxation, i.e. taxation on newly lit fibres, is relevant only as regards the rating assessment of BT but not as regards Kingston.
Som anført i betragtning 22 ejer Kingston et datterselskab, Torch Communications Ltd, der driver et fiberoptisk backbonenet uden for Kingstons lokale accessnet, og som værdiansættes efter lejemetoden.
As stated in recital 22, Kingston owns a subsidiary, Torch Communications Ltd, which operates a fibre backbone network outside Kingston's local access network and which is valued on the basis of the rental method.
Det betyder, at Torch Communications Ltd beskattes fuldt af nytilsluttede fibre.
As a result, Torch Communications Ltd is fully taxed on newly lit fibre.
Indtægts- og udgiftsmetoden anvendes kun for den del af Kingstons net, der i alt væsentligt er et lokalt accessnet.
The R&E method is applied only to that part of Kingston's network which is essentially a local access network.
Som allerede anført er der ingen reguleringsordning for dets faste ejendom.
As already explained, its hereditament is not subject to a revision mechanism.
Hermed tages der hensyn til, at der ifølge de britiske myndigheder ikke er nogen konkurrent, der har bygget net i Kingston upon Hull og omegn, og at Kingston allerede havde en netdækning på næsten 100 % i området, så det ikke udbyggede sit net.
That reflects the fact that, according to the UK authorities, no competitor has built networks in the Kingston upon Hull conurbation area and Kingston already had network coverage of almost 100 % in the area, so it did not extend its network.
Der var derfor ingen væsentlig ændring i omstændighederne, som kunne have ændret den skattepligtige værdi af Kingstons net væsentligt.
There was therefore no claim of material changes of circumstances which could have significantly altered the rateable value of Kingston's network.
Kommissionen godtager dette argument og noterer sig, at der ikke er nogen tredjemand, der har gjort gældende, at Kingston blev begunstiget ved marginalbeskatningen.
The Commission accepts this argument and notes that no third party has claimed that Kingston was benefiting from any advantage at the marginal level.
I BT's tilfælde betyder den omstændighed, at der ikke er belæg for en begunstigelse ved den samlede værdiansættelse af BT's faste ejendom, ikke nødvendigvis, at marginalbeskatningen, dvs. på nytilsluttede fibre, ikke kan have begunstiget selskabet.
In the case of BT, however, the fact that there is no evidence of the existence of an advantage at the level of the overall valuation of its hereditament does not necessarily exclude the possibility that marginal taxation, i.e. on the rating of newly lit fibres, does grant an advantage to this firm.
Ifølge bemærkningerne fra flere tredjeparter kan forskellen i den måde, hvorpå BT og de øvrige teleoperatører beskattes, når de tager et nyt fiber i brug, faktisk fordreje konkurrencevilkårene, når selskaberne konkurrerer om samme aftale.
In fact, the comments provided by several third parties indicate that the different way of rating BT and the other telecommunication operators when they light a new fibre may result in distortions of competition when these firms compete for the same contract.
Dette problem rejser det mere overordnede spørgsmål om de reguleringer af den skattepligtige værdi, der foretages årligt af VOA.
This problem raises the more general question of the revisions of rateable values that are conducted annually by the VOA.
Når en teleoperatør, som værdiansættes efter lejemetoden, tilslutter og tager et nyt fiber i brug, stiger hans skattepligtige værdi som nævnt ovenfor med den skattepligtige værdi af det pågældende nye fiber.
As explained above, when a telecoms operator to which the rental method is applied connects and lights a new fibre, its rateable value is increased by the rateable value of this new fibre.
Det modsatte sker, når han slukker for og frakobler et fiber: I dette tilfælde fratrækkes fibrenes skattepligtige værdi.
The opposite takes place when it switches off and disconnects a fibre: the fibres' rateable value is then deducted.
Teleoperatører, der værdiansættes efter indtægts- og udgiftsmetoden, er ikke omfattet af en sådan nøje regulering.
Telecommunication operators that are assessed under the R&E method are not subject to this type of precise adjustment.
I BT's tilfælde er de årlige reguleringer baseret på en ordning med justering efter markedsandelen: Ændringer i BT's markedsandele antages at afspejle ændringer i dets nets værdi.
In the case of BT, the annual revisions are based on a market adjustment mechanism: changes in BT's market shares are supposed to reflect changes in the value of its network.
Det er derfor spørgsmålet, om det er sandsynligt, at forskellen i den måde, hvorpå der tages hensyn til ændringer i nettene, f.eks. tilslutning af nye fibre, begunstiger BT.
The question is therefore whether the different way of taking into account changes in the networks, such as the lighting of new fibres, is likely to confer an advantage on BT.
Det er Kommissionens opfattelse, at VOA ud fra BT's forretningsplaner vurderer, hvilken hypotetisk leje BT kan forvente at få for sin faste ejendom i betragtning af de forventede indtægter og udgifter fra brugen af de pågældende ejendomme.
It is the understanding of the Commission that, on the basis of the business plans provided by BT, the VOA assesses the hypothetical rent that can be expected from BT's hereditament on the basis of the anticipated receipts and expenditure deriving from the occupation of that hereditament.
Værdiansættelsen vil derfor omfatte enhver udbygning af nettet, herunder tilslutningen af nye optisk fibre, som er nødvendig for at kunne dække den forventede efterspørgsel.
The valuation will therefore include any extension of the network, including the lighting of new optic fibres, which will be required to meet the anticipated demand.
Tilslutningen af nye optiske fibre forudberegnes og tages derfor i betragtning af VOA, uanset om BT lejer eller ejer de pågældende fibre.
The lighting of new optic fibres, whether leased or actually owned by BT, is therefore anticipated and taken into account by the VOA.
Denne værdiansættelsesmetode indebærer, at BT modsat teleoperatører, der værdiansættes efter lejemetoden, også beskattes for mørke fibre, da det formodes, at en række af disse mørke fibre tages i brug i løbet af den efterfølgende femårige værdiansættelsesperiode.
In fact, because of this valuation method, and unlike the telecommunications operators that are assessed under the rental method, BT is rated on dark fibres as well, on the assumption that some of these dark fibres will be lit in the course of the following five year valuation period.
Endelig er formålet med den årlige revurdering på basis af evalueringen af BT's markedsandele at identificere væsentlige ændringer i BT's net.
Finally, the annual reassessment based on the evaluation of BT's market shares is meant to capture the material changes to BT's network.
Det er derfor ikke korrekt at hævde, at BT ikke betaler nogen ekstra skatter, således som klageren og tredjeparter som Altnet har gjort gældende.
Therefore, it is not correct to say that BT does not face any incremental tax liability, as suggested by the complainant or third parties such as Altnet.
Med et net i England, der i øjeblikket har en skattepligtig værdi på 530 mio. GBP, og som værdiansættes som en helhed, har en lille ændring som den yderligere tilslutning af et fiber formentlig en mindre mærkbar indvirkning på BT end på en lille operatør som Vtesse.
Certainly, with a network hereditament in England currently with a rateable value of GBP 530000000 which is valued as a whole, a small incremental change such as the additional lighting of a fibre is less likely to have a discernible impact on BT than on a small operator such as Vtesse.
Desuden opvejes stigninger i værdien af BT's net af faktorer, der nedsætter værdien, f.eks. kapacitetsudvidelser hos konkurrenterne.
Furthermore, increases in value of BT's network are offset by factors resulting in a decrease of that value, such as the rolling out of competing capacity.
Det gør effekten af tilslutningen af nye fibre fra BT's side endnu mindre mærkbar.
This makes the impact of the lighting of new fibres by BT even less visible.
Det betyder dog ikke, at disse nytilsluttede fibre ikke beskattes.
That does not mean however, that these newly lit fibres are not rated.
Vtesse gør også gældende, at dets skattebyrde udgjorde 16 % af de forventede løbende indtægter ved et typisk bud som f.eks. buddet på levering af backbone- og accessforbindelser til Kent MAN.
It is also alleged by Vtesse that, in a typical bid such as the one for the provision of backbone and access telecommunication links to Kent MAN, its rate liability represented 16 % of expected recurring revenues.
Med hensyn til samme bud gør det gældende, at BT højst blev beskattet med 2 %, hvilket svarer til BT's påståede gennemsnitlige forhold mellem skatter og indtægter.
On the same bid, it claims that BT was, at most, rated at 2 %, which is BT's alleged average rates/receipts ratio.
Vtesse konkluderer, at BT betaler langt mindre i skatter på en sammenlignelig — og i dette tilfælde identisk — transaktion, og at det derfor opnår en klar fordel.
Vtesse concludes that BT is much less taxed on a comparable and in this case identical transaction and therefore that it receives a clear advantage.
Dette argument kan ikke tiltrædes.
That approach cannot be retained.
For det første er det ikke korrekt at hævde, at BT, da forholdet mellem dets skatter og indtægter i gennemsnit er 2 %, blev beskattet med 2 % ved dette bud.
First of all, it is not correct to assume that, since BT has an average rates/receipts ratio of 2 %, it was taxed at 2 % on that bid.
Forholdet er beregnet ud fra BT's samlede skattepligtige værdi, hvortil der blev lagt værdien af de fibre, som BT tog i brug i forlængelse af Kent MAN-aftalen, enten ved fremskrivning eller på grundlag af ordningen med regulering i forhold til markedsandelen.
That ratio is calculated on the basis of BT's overall rateable value, to which the value of the fibres lit by BT following the Kent MAN contract were added, either in anticipation or on the basis of the market share based revision mechanism.
For at kunne foretage en passende og korrekt sammenligning med Vtesses skattebyrde ved dette bud er det nødvendigt at fastslå, hvor meget den pågældende aftale øgede den skattepligtige værdi af BT's net, enten ved fremskrivning eller på grundlag af den årlige reguleringsordning.
In order to make an appropriate and correct comparison with Vtesse's tax liability on that bid, it would be necessary to determine by how much the contract concerned increased the rateable value of BT's network, either in anticipation or via the annual revision mechanism.