natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Efter denne værdiregulering blev beløbet på 5,9 mia. DEM (3,02 mia. EUR) i WestLB's regnskab opført som en særlig reserve, »Sonderrücklage Wohnungsbauförderungsanstalt«.
Following this revaluation, the amount of DEM 5900 million (EUR 3020 million) was entered in WestLB's accounts as a special capital reserve for housing promotion (Sonderrücklage Wohnungsbauförderungsanstalt).
Efter at WestLB havde anmodet Bundesaufsichtsamt für das Kreditwesen (BAKred) om at godkende beløbet på 5,9 mia. DEM (3,02 mia. EUR) som WestLB's kerneegenkapital, anmodede BAKred et andet revisionsfirma om en værdifastsættelse.
After being asked by WestLB to accept the amount of DEM 5900 million (EUR 3020 million) as WestLB's original own funds, BAKred commissioned another auditing firm to carry out a valuation.
Denne blev udarbejdet den 30. september 1992.
This valuation was delivered on 30 September 1992.
Som led i den undersøgelse, som BAKred lod gennemføre, så man nærmere på, om den værdifastsættelse, der var foretaget for WestLB, var troværdig, og den anvendte vurderingsmetode blev accepteret.
The valuation for BAKred examined the plausibility of the one made for WestLB and accepted its methodological approach.
Man nåede imidlertid frem til, at WfA's nettoformue udgjorde mellem 4 mia. DEM (2,05 mia. EUR) og 5,4 mia. DEM (2,76 mia. EUR), navnlig på grund af, at man havde valgt en anden diskonteringssats og behandlet de tilbagebetalinger, der foretages inden forfaldstidspunktet, på en anden måde.
However, mainly because of the choice of a different discount rate and differing treatment of possible redemptions before maturity (Vorfälligkeitstilgungen), the valuation for BAKred arrived at a net asset value for Wfa ranging from DEM 4000 million (EUR 2050 million) to DEM 5400 million (EUR 2760 million).
På grundlag af denne vurdering godkendte BAKred slutteligt den 30. december 1992 et beløb på 4 mia. DEM (2,05 mia. EUR) som kerneegenkapital for WestLB i henhold til KWG.
On the basis of this valuation, BAKred finally accepted on 30 December 1992 DEM 4000 million (EUR 2050 million) as WestLB's original own funds within the meaning of the German Banking Law.
Det beløb på 5,9 mia. DEM (3,02 mia. EUR), der var opført som egenkapital på WestLB's balance, og det beløb, der blev godkendt som kerneegenkapital, er ikke senere blevet ændret.
Neither the amount shown in WestLB's balance sheet — DEM 5900 million (EUR 3020 million) — nor the amount accepted as original own funds has been changed since then.
Ved begge vurderinger af den overdragne formue lagdes den situation til grund, som forelå efter ophævelsen af den hæftelse over for delstaten, som ifølge vurderingerne skønnedes at beløbe sig til ca. 7,3 mia. DEM (3,73 mia. EUR).
Both valuations of the assets transferred were based on the situation after the waiver of Wfa's liability vis-à-vis the Land, which they valued at around DEM 7300 million (EUR 3730 million).
VIRKNINGERNE FOR WESTLB AF WFA'S OVERDRAGELSE
EFFECTS OF WFA'S TRANSFER ON WESTLB
Pr. 31. december 1991 havde WestLB en godkendt egenkapital på 5,1 mia. DEM (2,6 mia. EUR), hvoraf 500 mio. DEM (260 mio. EUR) stammede fra særlige rettigheder.
On 31 December 1991 WestLB had recognised own funds of DEM 5100 million (EUR 2600 million), of which DEM 500 million (EUR 260 million) in profit participation certificates (Genußrechte).
Inden ændringen med henblik på gennemførelsen af EF-bankdirektiverne var solvensnøgletallet på grundlag af KWG ca. 6,1 %, og det lå dermed 0,5 procentpoint over det daværende lovbestemte minimum.
The bank's solvency ratio was around 6,1 % on the basis of the provisions of the German Banking Law before its adaptation to the Community Banking Directives, i.e. 0,5 percentage point above the minimum level stipulated by that Law.
Da BAKred godkendte WfA-kapitalen som WestLB's egenkapital, blev WestLB's egenkapital forøget til i alt 9,1 mia. DEM (4,65 mia. EUR), dvs. med 79 %.
As a result of the acceptance of Wfa's capital as own funds of WestLB by BAKred, WestLB's total own funds were boosted to DEM 9100 million (EUR 4650 million), an increase of 79 %.
Under hensyntagen til en henlæggelse af 100 mio. DEM (50 mio. EUR) fra overskuddet til reserverne blev WestLB's egenkapital forøget til 9,2 mia. DEM (4,7 mia. EUR) pr. 31. december 1992.
Taking into account an allocation of DEM 100 million (EUR 50 million) to reserves from profits, WestLB's own funds amounted to DEM 9200 million (EUR 4700 million) at 31 December 1992.
Dette svarede til et solvensnøgletal på 8,7 %, når der også toges hensyn til WfA's kapital og risikovægtede aktiver.
This corresponded to a solvency ratio of 8,7 %, including Wfa's capital and risk-adjusted assets.
Tabel 1: WestLB's og WfA's kapitalbehov og egenkapital (ifølge oplysninger fra de tyske myndigheder)
Table 1: Capital requirements and own funds of WestLB and Wfa (based on data provided by the German authorities)
(i mio. DEM)
(DEM million)
31. december)
(at 31 December)
Risikovægtede aktiver — WestLB (uden WfA)
Risk-adjusted assets of WestLB (without Wfa)
Risikovægtede aktiver — WfA
Risk-adjusted assets of Wfa
Risikovægtede aktiver — WestLB (med WfA) [20]
Risk-adjusted assets of WestLB (with Wfa) [20]
Lovbestemt egenkapital — WestLB [21] (=a)
Required own funds of WestLB [21] (= a)
Lovbestemt egenkapital — WestLB uden WfA [21] (=b)
Required own funds of WestLB without Wfa [21] (= b)
Egenkapital — WestLB (=c)
WestLB own funds (= c)
Egenkapital — WestLB uden WfA (=d)
WestLB own funds without Wfa (= d)
Egenkapitaludnyttelse — WestLB (=a/c)
Utilisation rate of WestLB own funds (= a/c)
Egenkapitaludnyttelse — WestLB uden WfA (=b/d)
Utilisation rate of WestLB own funds without Wfa (= b/d)
Dette solvensnøgletal på 8,7 % tager højde for en forøgelse på 8,2 mia. DEM (4,19 mia. EUR) eller 9,9 % af WestLB's risikovægtede aktiver i 1992, som var uden sammenhæng med støtten til boligbyggeri.
This solvency ratio of 8,7 % included an increase in WestLB's risk-adjusted assets unrelated to housing promotion of some DEM 8200 million (EUR 4190 million), or 9,9 %, in 1992.
Hvis denne forøgelse var sket uden WfA's overdragelse, så ville WestLB's solvensnøgletal pr. 31. december 1992 være faldet til 5,7 %, dvs. næsten til minimumskravet på 5,6 %.
If this increase had taken place without the transfer of Wfa, WestLB's solvency ratio would have fallen to 5,7 % by 31 December 1992, i.e. to a level very close to the minimum requirement of 5,6 %.
Mens hele WfA-kapitalen skal anvendes til støtte til boligbyggeri, er der i henhold til bestemmelserne om solvensnøgletal kun behov for en del af WfA's egenkapital som sikkerhed for de risikovægtede aktiver.
Whereas all of Wfa's capital is tied up in its housing promotion activities, only some of its own funds within the meaning of the solvency rules are needed to underpin its risk-adjusted assets.
Ifølge de tyske myndigheder var der på det tidspunkt, hvor de nye egenkapitalkrav trådte i kraft, behov for 1,5 mia. DEM (770 mio. EUR) til dette formål.
According to information provided by the German authorities, DEM 1500 million (EUR 770 million) was needed for this purpose at the time when the new capital requirements entered into force.
De resterende 2,5 mia. DEM (1,28 mia. EUR) kunne WestLB således på dette tidspunkt anvende som egenkapitalgrundlag for sine konkurrencemæssige aktiviteter.
This means that the remaining DEM 2500 million (EUR 1280 million) could be used by WestLB at that time as own funds to underpin its competitive business.
I WestLB-koncernen lå solvensnøgletallet med 5,8 % pr. 31. december 19910,2 procentpoint over det daværende minimum.
On 31 December 1991 the solvency ratio of the WestLB group was 5,8 %, i.e. 0,2 percentage point above the minimum.
Et år senere, efter at BAKred havde godkendt WfA-kapitalen, var tallet på ca. 8,1 % under hensyntagen til WfA's risikovægtede aktiver.
One year later, after the Wfa's capital had been accepted by BAKred, the ratio was about 8,1 %, including Wfa's risk-adjusted assets.
Havde formueoverdragelsen ikke fundet sted, og havde koncernen alligevel forøget de risikobetonede aktiver, der ikke havde sammenhæng med støtten til boligbyggeri, på samme måde som den gjorde, ville koncernens solvensnøgletal være faldet til 5,3 %, og det ville dermed have ligget 0,3 procentpoint under det minimum, der var gældende på daværende tidspunkt.
If the asset transfer had not taken place and the group had increased its non-housing-related risk-bearing assets as it actually did, the group's solvency ratio would have fallen to 5,3 %, or 0,3 percentage point below the minimum level required at the time.
Den 30. juni 1993, da de nye egenkapitalkrav i henhold til egenkapital- og solvensdirektivet trådte i kraft for de tyske kreditinstitutter, lå koncernens solvensnøgletal (inkl. egenkapitalkravene til WfA) på grundlag af de nye bestemmelser på 9 %, dvs. 1 procentpoint over minimumsværdien (heraf udgjorde kerneegenkapitalen 6,3 procentpoint og den supplerende egenkapital 2,7 procentpoint).
On 30 June 1993, when the German credit institutions had to comply with the new capital requirements set by the Own Funds Directive and the Solvency Ratio Directive, the group's solvency ratio (including Wfa's capital requirements), calculated on the basis of the new provisions, was 9 %, i.e. 1 percentage point above the minimum level. (The original own funds accounted for 6,3 percentage points, additional own funds for 2,7 percentage points.)
Uden den tilførsel af egenkapital, der fandt sted ved WfA's overdragelse, og uden de risikobetonede udlånsaktiviteter havde koncernen pr. 30. juni 1993 haft et solvensnøgletal på ca. 7,2 %.
Excluding Wfa's capital contribution and its risk-adjusted assets, the group would have had a solvency ratio of about 7,2 % as at 30 June 1993.
De 9 % blev opnået ved, at der i begyndelsen af 1993 blev fremskaffet yderligere supplerende egenkapital i form af efterstillet ansvarlig indskudskapital på ca. 2,9 mia. DEM (1,48 mia. EUR).
The ratio of 9 % was achieved by raising more additional own funds in the form of subordinated loans amounting to some DEM 2900 million (EUR 1480 million) in early 1993.
WestLB fremskaffede i løbet af 1993 i alt 3,1 mia. DEM (1,59 mia. EUR) supplerende egenkapital, hvorved koncernens egenkapital i henhold til KWG indtil udgangen af samme år blev forhøjet til 12,9 mia. DEM (6,6 mia. EUR).
Over the whole of 1993 WestLB raised DEM 3100 million (EUR 1590 million) of additional own funds, bringing the total own funds of the group within the meaning of the German Banking Law to DEM 12900 million (EUR 6600 million) by the end of that year.
Solvensnøgletallene lå i slutningen af 1993 noget lavere end pr. 30. juni 1993.
The solvency ratios had fallen slightly by the end of 1993, compared with 30 June.
Tabel 2: WestLB-koncernens kapitalbehov og egenkapital (ifølge oplysninger fra de tyske myndigheder)
Table 2: Capital requirements and own funds of the WestLB group (based on data provided by the German authorities)
(Gennemsnitsværdier)
Average amounts
Balancesum
Total assets
Risikovægtede aktiver
Risk-adjusted assets
Lovbestemt kerneegenkapital (=a)
Required original own funds (= a)
Lovbestemt egenkapital i alt (=b)
Required total own funds (= b)
Kerneegenkapital (=c)
Original own funds (= c)
Supplerende egenkapital
Additional own funds
Samlet egenkapital (=d)
Total own funds (= d)
Udnyttelse af kerneegenkapitalen (=a/c)
Utilisation rate of original own funds (= a/c)
Udnyttelse af den samlede egenkapital (=b/d)
Utilisation rate of total own funds (= b/d)
Med kerneegenkapitalen på 4 mia. DEM (2,05 mia. EUR) øgedes i absolutte tal teoretisk muligheden for at udvide aktiviteterne i forbindelse med udlån med en risiko på 100 % med 72 mia. DEM (36,8 mia. EUR) i henhold til den tidligere udgave af KWG (minimumsnøgletal 5,6 %).
In absolute figures, the original own funds of DEM 4000 million (EUR 2050 million) increased by DEM 72000 million (EUR 36800 million) the theoretical capacity to extend business volume with 100 % risk-adjusted assets under the former German Banking Law (5,6 % minimum solvency ratio).
På grundlag af det mindste solvensnøgletal på 8 %, der har været krævet siden den 30. juni 1993, ville den tilsvarende værdi være på 50 mia. DEM (25,6 mia. EUR).
On the basis of the minimum solvency ratio of 8 %, applicable since 30 June 1993, the relevant figure would be DEM 50000 million (EUR 25600 million).
Antager man, at WestLB-koncernen i forbindelse med de konkurrenceprægede aktiviteter kunne disponere over 2,5 mia. DEM (1,28 mia. EUR) af WfA-kapitalen, blev dens kapacitet til at yde lån med en risiko på 100 % forøget med 31,3 mia. DEM (16 mia. EUR).
Assuming that DEM 2500 million (EUR 1280 million) of Wfa's capital was available to the WestLB group's competitive business its 100 % risk-adjusted lending capacity was increased by DEM 31300 million (EUR 16000 million).
Men i realiteten blev den tilladte udlånsvolumen udvidet mere, da en banks aktiver normalt ikke er behæftet med en risiko på 100 %.
However, since a bank's assets are normally not 100 % risk-adjusted, the actual credit volume capacity was increased by a greater amount.
I slutningen af 1993 beløb WestLB's risikovægtede aktiver (herunder WfA's aktiviteter) sig til 148,6 mia. DEM (76 mia. EUR).
At the end of 1993 the WestLB group's risk-adjusted assets (including Wfa's business) amounted to DEM 148600 million (EUR 76000 million).
Balancesummen var på 332,6 mia. DEM (170,1 mia. EUR).
The balance-sheet total came to DEM 332600 million (EUR 170100 million).
Dette svarer til en gennemsnitlig risikovægtning på 45 %.
This indicates an average risk weighting of 45 %.
Med en konstant risikostruktur muliggjorde den disponible kerneegenkapital på 2,5 mia. DEM (1,28 mia. EUR) på grundlag af bankdirektivernes krav om en egenkapital på 8 % en samlet vækst (eller sikkerhed for eksisterende aktiviteter) på ca. 69,4 mia. DEM (35,5 mia. EUR).
Given a constant risk structure, the DEM 2500 million (EUR 1280 million) of original own funds available permitted a total expansion (or coverage of existing business) of about DEM 69400 million (EUR 35500 million) on the basis of the 8 % threshold laid down in the EC Banking Directives.
Da forøgelsen af WestLB's kerneegenkapital gav mulighed for at fremskaffe yderligere supplerende egenkapital (indtil kerneegenkapitalens størrelse), blev bankens faktiske långivningskapacitet indirekte endnu større.
Since the increase in original own funds allowed WestLB to raise further additional own funds (up to an amount equal to the original own funds), its actual lending capacity was indirectly increased even further.
Der kan heraf drages en række konklusioner.
Several conclusions can be drawn.
For det første havde WestLB uden en kapitalforhøjelse haft vanskeligt ved fortsat at ligge over minimumsnøgletallet i henhold til KWG i udgaven inden tilpasningen til EF-bankdirektiverne.
Firstly, without a capital increase, WestLB would have had difficulties remaining above the minimum solvency ratio under the German Banking Law before its adaptation to the EC Banking Directives.
For det andet havde det uden WfA's overdragelse kun været muligt for WestLB-koncernen at nå minimumsnøgletallet i henhold til solvensdirektivet ved at reducere sine risikovægtede aktiver eller ved at mobilisere andre kilder til egenkapital (f.eks. opløsning af skjulte reserver).
Secondly, without Wfa's transfer, the WestLB group would have satisfied the minimum solvency ratio under the Solvency Ratio Directive only by reducing its risk-adjusted assets or by mobilising other sources of own funds (e.g. disclosure of hidden reserves).
Tilvejebringelsen af supplerende egenkapital havde kun været en midlertidig løsning, da denne kapitals størrelse er begrænset af den disponible kerneegenkapitals størrelse.
The raising of additional own funds could have provided only temporary relief because the level of such funds is limited by the amount of original own funds available.
For det tredje var kapitalforhøjelsen i forbindelse med den nye supplerende egenkapital, der blev fremskaffet i 1993, større end det beløb, som koncernen skulle disponere over for at kunne overholde de strengere egenkapitalkrav i den nye udgave af KWG.
Thirdly, the capital increase, together with the fresh additional own funds raised in 1993, exceeded the amount needed by the group to meet the stricter capital requirements of the revised German Banking Law.
For så vidt angår den tilsynsmæssige begrænsning af store engagementer, svarede tærsklen på 50 % i den tidligere udgave af KWG til ca. 2,5 mia. DEM (1,28 mia. EUR), inden WfA-kapitalen blev godkendt.
As regards the supervisory restrictions on individual large loans, the 50 % threshold stipulated by the former German Banking Law was equivalent to about DEM 2500 million (EUR 1280 million) before the acceptance of Wfa's capital.
Efter godkendelsen af WfA-kapitalen og henlæggelse af 100 mio. DEM (50 mio. EUR) af overskuddet til reserverne steg tærsklen til næsten 4,6 mia. DEM (2,35 mia. EUR).
After acceptance of Wfa's capital and a DEM 100 million (EUR 50 million) allocation to reserves from profits, the threshold rose to nearly DEM 4600 million (EUR 2350 million).
Tærsklen på 15 % i forbindelse med store engagementer, som tilsammen ikke må overskride det ottedobbelte af bankens egenkapital, svarede til 760 mio. DEM (390 mio. EUR) pr. 31. marts 1992.
The 15 % threshold stipulated for large loans, which in total may not be higher than eight times the bank's own funds, was equivalent to about DEM 760 million (EUR 390 million) at 31 March 1992.
Et år senere, dvs. efter godkendelsen af WfA-kapitalen, steg tærsklen til næsten 1,4 mia. DEM (720 mio. EUR).
One year later, i.e. after the acceptance of Wfa's capital, the threshold had risen to nearly DEM 1400 million (EUR 720 million).
WestLB's udlånskapacitet i forbindelse med store engagementer forhøjedes som følge af WfA-overdragelsen med 32 mia. DEM (16,4 mia. EUR) (dvs. med det ottedobbelte af egenkapitalforhøjelsen).
WestLB's capacity to grant such large loans was increased by DEM 32000 million (EUR 16400 million) (i.e. eight times the increase of own funds) as a result of the transfer of Wfa.
GODTGØRELSE FOR WFA'S OVERDRAGELSE
REMUNERATION FOR THE TRANSFER OF WFA
WfA's overdragelse medførte ingen ændring af ejerforholdene i WestLB.
The transfer of Wfa did not lead to a change in the ownership structure of WestLB.
Delstaten Nordrhein-Westfalen får derfor ingen godtgørelse for den indskudte kapital, hverken gennem en større andel af det udbetalte udbytte eller gennem en større andel af afkastet af kapitalandele i WestLB.
Therefore, the Land is not remunerated for the capital provided, either by way of a higher share in dividends paid or by way of a higher share in the capital gains of the holdings in WestLB.
I forbindelse med WfA-overdragelsen ændredes rammeaftalen mellem ejerne.
The agreement governing the relationship between the owners of WestLB (Mantelvertrag) was amended on the transfer of Wfa.
Ifølge § 5, stk. 2, i aftalen udgør delstatens udvidelse af WestLB's egenkapitalgrundlag efter ejernes opfattelse en finansiel fordel for banken.
Under Section 5(2) of that agreement, the owners agree that the enlargement of WestLB's capital basis by the Land constitutes a financial advantage for them.
Størrelsen af godtgørelsen for den tilførte kapital skulle fastsættes efter offentliggørelsen af WestLB's første resultater for regnskabsåret 1992, dvs. kort tid efter overdragelsen.
The level of remuneration for the capital provided was to be fixed after WestLB's first financial results for 1992 were known, i.e. a short time after the transfer.
En lignende formulering med hensyn til overdragelsens værdi og godtgørelsen findes i begrundelsen for loven om overdragelsen, Übertragungsgesetz.
The grounds for the law on the transfer contain similar wording as regards the value of the transfer and the remuneration.
I sidste ende blev godtgørelsen for den tilførte kapital fastsat til 0,6 % årligt.
The remuneration for the capital provided was finally fixed at an annual rate of 0,6 %.
Den skal betales af WestLB af overskuddet efter skat, hvilket for WestLB betyder en belastning inden skat på ca. 1,1 %.
It must be paid by WestLB from profits after tax, giving a pre-tax burden of around 1,1 % for WestLB.
Godtgørelsen skal kun betales, hvis der opnås overskud.
It is payable only if profits are made.
Grundlaget for godtgørelsen er den WfA-kapital, dvs. 4 mia. DEM (2,05 mia. EUR), som BAKred har godkendt som kerneegenkapital.
The basis for this remuneration is the capital of Wfa recognised by BAKred as original own funds, i.e. DEM 4000 million (EUR 2050 million).
Den betales kun for den del af denne kapital, som WfA ikke har behov for som sikkerhed for sine aktiviteter i forbindelse med støtten til boligbyggeri.
The remuneration is paid only on the part of this capital not needed by Wfa to underpin its housing promotion activities.
Denne del, som WestLB har til rådighed til sikkerhed for sine aktiviteter, udgjorde 2,5 mia. DEM (1,28 mia. EUR) efter de nye egenkapitalkravs ikrafttræden og er siden da blevet forøget.
This part, available for WestLB to underpin its commercial business, amounted to DEM 2500 million (EUR 1280 million) after the new capital requirements entered into force and has been increasing since then.
Tabel 3: »Sonderrücklage für die Wohnungsbauförderung« (særlig reserve til støtte til boligbyggeri) og WfA's egenkapitalbehov (ifølge oplysninger fra de tyske myndigheder)
Table 3: Special capital reserve for housing promotion and own fund requirements needs of Wfa (based on data provided by the German authorities).
(31. december)
(At 31 December)
Sonderrücklage für die Wohnungsbauförderung
Special reserve for housing promotion
Heraf godkendt kerneegenkapital
Of which accepted as original own funds
Til WfA's byggelån
Needed for housing promotion loans of Wfa
Til WestLB
Available for WestLB
BDB'S KLAGE OG BEMÆRKNINGER
COMPLAINT AND OBSERVATIONS BY BDB
Efter BdB's opfattelse er anvendelsen af den markedsøkonomiske investors princip ikke begrænset til tabsgivende eller saneringsmodne virksomheder.
BdB submits that the application of the ‘market-economy investor principle’ is not limited to enterprises which are loss-making or in need of financial restructuring.
En sådan investor lader sig i forbindelse med sin investeringsbeslutning ikke lede af spørgsmålet om, hvorvidt den pågældende virksomhed i det hele taget arbejder rentabelt, men undersøger, om forrentningen svarer til den normale markedssats.
Such an investor is guided not by the question of whether the enterprise in question is profitable at all but rather by whether the profitability corresponds to the market rate.
Hvis kapitaltilførsler fra offentlige myndigheder kun blev undersøgt i støttemæssig henseende i forbindelse med tabsgivende virksomheder, ville dette medføre, at private virksomheder blev stillet dårligere, hvilket ikke er foreneligt med EF-traktatens artikel 86, stk. 1.
If capital injections by the public authorities were examined only in the case of loss-making enterprises, this would discriminate against private enterprises and thus infringe Article 86(1) of the EC Treaty.
EF-traktatens artikel 295 kan heller ikke benyttes som grundlag for, at overdragelsen af WfA's formue undtages fra konkurrencereglernes anvendelsesområde. Det kan af denne artikel højst udledes, at delstaten frit kan opbygge en sådan særlig formue, men så snart denne overgår til en kommercielt arbejdende virksomhed, skal konkurrencereglerne finde anvendelse.
It also submits that Article 295 of the EC Treaty cannot be used to exempt the transfer of Wfa's assets from the competition rules, arguing that the article in question may well protect the freedom of the Land to create such a special asset but, as soon as it is transferred to a commercial enterprise, the competition rules must be applied.
PASSENDE GODTGØRELSE FOR KAPITALEN
APPROPRIATE REMUNERATION FOR THE CAPITAL