natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Foranstaltningerne fordrejer helt klart konkurrencen på det fælles marked og påvirker handelen mellem medlemsstater, da de tyske producenter konkurrerer med producenter fra andre medlemsstater, som måske kunne tænkes at ville sælge den samme alkohol på det tyske marked.
The measures quite clearly distort competition in the common market and restrict trade between Member States, since German producers compete with those from other Member States, who would like perhaps to sell the same alcohol on the German market.
Det forhold, at Domstolen i sagerne Hansen og Sektkellerei C.A.
The fact that the Court of Justice held in Hansen and Sektkellerei C.A.
Kupferberg har fastslået, at artikel 95 og 37 i EØF-traktaten skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for, at spiritusmonopolet sænker salgspriserne for spiritus (brændevin), »såfremt den afgiftssats, der faktisk anvendtes på indført spiritus, ikke var højere end den afgift, der faktisk var pålagt tilsvarende indenlandske varer«, ændrer ikke ved Kommissionens vurdering af, at der er tale om statsstøtte.
Kupferberg that Articles 95 and 37 of the EEC Treaty must be interpreted as not precluding the de facto reduction made in the selling price of spirit sold by the federal monopoly administration in a given period ‘provided that the rate of taxation actually applied to imported products during that period did not exceed the rate of taxation actually levied on corresponding domestic products’ does not anticipate the assessment of the state aid by the Commission.
Der kan derfor ikke herske tvivl om, at de pågældende foranstaltninger er egnede til at påvirke handelen mellem medlemsstater.
There is no doubt therefore that the measures in question are likely to affect trade between Member States.
Der er derfor tale om statsstøtte efter EF-traktatens artikel 87, stk. 1.
Consequently, the measures in question constitute state aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Da denne støtte skal dække de pågældende virksomheders løbende driftsomkostninger, er der tale om driftsstøtte.
Since the aid is meant to cover the day-to-day running costs of the undertakings concerned, it is operating aid.
Efter at have gennemgået Tysklands, klagernes og andre interesserede parters indsendte materiale fastslår Kommissionen, at formålet med HSanG af 22. december 1999 var at fastlægge nye regler for brændevinsmonopolet ifølge loven af 2. maj 1976, så tilskuddene til fremstillingen af kornbrændevin hurtigt kunne afvikles.
After examining the documents submitted by Germany, the complainants and interested third parties, the Commission finds that the aim in the HsanG of 22 December 1999 was to reform the spirit monopoly as amended by the Law of 2 May 1976 so as generally to reduce the subsidies for the manufacture of grain brandy.
Kommissionen konstaterer desuden, at Tyskland i april 1976 anmeldte de foranstaltninger, der fremgår af loven fra 1976, på grundlag af de bestemmelser, der gjaldt for landbrugsprodukter i april 1976, og at anmeldelsen i sin tid ikke gav anledning til yderligere bemærkninger.
The Commission also notes that Germany notified the measures arising out of the 1976 Law in April of that year on the basis of the provisions applying to agricultural products and that the notification prompted no further comments at the time.
I henhold til artikel 88, stk. 1, i EF-traktaten og artikel 18 i forordning (EF) nr. 659/1999 har Kommissionen ved beslutning af 19. juni 2002 anbefalet Tyskland at træffe egnede foranstaltninger, efter at den var kommet til den konklusion, at kornbrændevin skal betragtes som et industriprodukt, og at foranstaltningerne udgjorde statsstøtte, som ikke længere er forenelig med det fælles marked, hvilket Tyskland dog har rejst indvendinger imod.
Pursuant to Article 88(1) of the EC Treaty and Article 18 of Regulation (EC) No 659/1999, the Commission recommended by decision of 19 June 2002 that Germany take appropriate measures, after it had reached the conclusion that grain brandy should be regarded as an industrial product and that the measures concerned constitute aid which is no longer compatible with the common market; however, Germany objected to this.
Den statsstøtte, der er ydet i henhold til loven om brændevinsmonopolet, herunder også støtteforanstaltningerne i henhold til loven af 2. maj 1976, blev anmeldt af Tyskland i overensstemmelse med reglerne, uden at Kommissionen dengang havde givet udtryk for forbehold med hensyn til, om den var forenelig med EF’s konkurrenceregler.
The state aid resulting from the Spirits Monopoly Law, including the aid measures for grain brandy under the Law of 2 May 1976 had been duly notified by Germany without the Commission expressing reservations at the time about its compatibility with the Community competition rules.
Tyskland meddelte i sin tid Kommissionen, at man havde til hensigt at gennemføre foranstaltningerne.
Germany informed the Commission at that time that it was proposing to implement the measures.
Det drejer sig derfor om eksisterende statsstøtte, jf. artikel 1, litra b), punkt iii), i forordning (EF) nr. 659/1999.
Consequently, the aid is existing state aid within the meaning of Article 1(b)(iii) of Regulation (EC) No 659/1999.
I sin beslutning af 19. juni 2002 om egnede foranstaltninger betragtede Kommissionen da heller ikke foranstaltningerne i henhold til loven af 22. december 1999 som ny støtte.
Thus, in its decision of 19 June 2002 on appropriate measures, the Commission did not classify the measures resulting from the Law of 22 December 1999 as new aid.
Det egentlige formål med HSanG af 22. december 1999 var at begrænse kredsen af støttemodtagere og mindske størrelsen af de ydede tilskud.
The HsanG of 22 December 1999 is actually intended to reduce the number of recipients and the level of the subsidies granted.
Det ændrer intet ved det grundliggende i det system, der blev indført ved loven af 2. maj 1976, hvorefter producenternes omkostninger blev dækket uafhængigt af markedsprisen for kornbrændevin.
It changes nothing at the heart of the system introduced by the Law of 2 May 1976, under which the producers' costs are covered irrespective of the market price of grain brandy.
Dette gælder også for den kompensation, som blev ydet for at trække sig ud af monopolet før tiden, og som i en periode erstatter tilskuddene.
The same applies to the compensatory amounts, which are granted in return for leaving the monopoly early and replace the subsidies for a certain period.
Derfor skulle HSanG 1999 heller ikke anmeldes til Kommission før sin ikrafttræden.
The HsanG 1999, therefore, did not need to be notified to the Commission before its entry into force.
Denne opfattelse falder i tråd med De Europæiske Fællesskabers Domstols dom af 9. august 1994 i retssagen C 44/03 (»Namur-Les assurances du crédit SA«) [25].
This view accords with the decision of the Court of Justice in Case C-44/93 Namur-Les assurances du crédit SA [25].
I dette tilfælde havde en offentlig instans besluttet at udvide sin virksomhed, hvorved den offentlige støtte, som den havde fået i kraft af lovgivning, der var indført inden traktatens ikrafttræden, også kom til at gælde for det udvidede virksomhedsområde.
Here, a public undertaking had decided to expand its activity so that the public aid it had been granted under legislation predating entry into force of the Treaty would also benefit the expanded operations.
Domstolen slog fast, at man i et sådant tilfælde ikke kan anlægge det synspunkt, at der er tale om indførelse eller ændring af en støtteordning efter EF-traktatens artikel 93, stk. 3, da beslutningen træffes, uden at der er sket nogen ændring af den støtteordning, der blev indført ved den pågældende lovgivning.
The Court held that it was impossible to argue that this is a case of granting or altering aid, as envisaged in Article 93(3), since the decision was taken without any amendment of the aid scheme established by the legislation.
Derfor er der hverken pligt til at forhåndsanmelde støtte, der ydes i henhold til en støtteordning, der er indført inden traktatens ikrafttræden, eller forbud mod at iværksætte støtten, jf. artikel 93, stk. 3. Til gengæld skal støtten være genstand for en løbende undersøgelse.
Accordingly, aid which is granted under an aid scheme predating entry into force of the Treaty is not subject either to the duty of prior notification or the ban on implementation under Article 93(3), but must be kept under constant review in accordance with paragraph 1 of the same Article.
»Det ville således medføre en usikkerhed med hensyn til retsstillingen, såfremt medlemsstaterne var forpligtet til at give Kommissionen underretning om foranstaltninger og til at lade disse underkaste en præventiv kontrol fra Kommissionens side, ikke alene for så vidt angår nye støtteforanstaltninger og ændringer af støtteforanstaltninger i egentlig forstand til fordel for en virksomhed omfattet af en eksisterende støtteordning, men også hvad angår enhver foranstaltning, der vedrører virksomhedens aktiviteter, og som kan påvirke fællesmarkedets funktion eller konkurrenceforholdene.«
‘A factor of legal uncertainty would be introduced if Member States were to be required to notify to the Commission and submit for its preventive review not only new aid or alterations of aid properly so-called granted to an undertaking in receipt of existing aid but also all measures which affect the activity of the undertaking and which may have an impact on the functioning of the common market or on competition.’
Kommissionen tilslutter sig denne vurdering.
The Commission shares this assessment.
På denne baggrund har Kommissionen indledt proceduren i forordning (EF) nr. 659/1999.
In the light of the above, the Commission initiated the procedure provided for in Regulation (EC) No 659/1999.
Indledende foranstaltninger i henhold til forordning (EF) nr. 659/1999
Preparatory measures pursuant to Regulation (EC) No 659/1999
I artikel 17 i forordning (EF) nr. 659/1999 hedder det under overskriften »Samarbejde efter traktatens artikel 93, stk. 1«:
Article 17 of Regulation (EC) No 659/1999 reads, under the heading ‘Cooperation pursuant to Article 93(1) of the Treaty’:
Kommissionen indhenter alle nødvendige oplysninger hos den pågældende medlemsstat med henblik på revision i samarbejde med medlemsstaten om eksisterende støtteordninger i henhold til traktatens artikel 93, stk. 1.
The Commission shall obtain from the Member State concerned all necessary information for the review, in cooperation with the Member State, of existing aid schemes pursuant to Article 93(1) of the Treaty.
Finder Kommissionen, at en eksisterende støtteordning ikke eller ikke længere er forenelig med fællesmarkedet, underretter den den pågældende medlemsstat om sin foreløbige undersøgelse og giver den pågældende medlemsstat lejlighed til at fremsætte sine bemærkninger inden for en frist på en måned…«.
Where the Commission considers that an existing aid scheme is not, or is no longer, compatible with the common market, it shall inform the Member State concerned of its preliminary view and give the Member State concerned the opportunity to submit its comments within a period of one month. …’.
Med brev af 22. februar 2002 meddelte Kommissionen Tyskland, at den efter at have gennemgået de svar, Tyskland havde givet, og de oplysninger, klagerne havde givet, var kommet til den konklusion, at EF’s konkurrenceregler finder anvendelse på pågældende støtteforanstaltninger, og at de gældende særbestemmelser for landbrugsprodukter ikke kan gøres gældende, da kornbrændevin er et industriprodukt, der som sådant ikke falder ind under EF-traktatens bilag I.
By letter dated 22 February 2002 the Commission duly informed Germany that it had reached the conclusion, after examining its replies and the facts submitted by the complainants, that the Community competition rules apply to the aid measures in question and that the special provisions on agricultural products cannot be invoked, since grain brandy is an industrial product, which as such does not fall within Annex I to the EC Treaty.
Efter at Kommissionen havde fastslået, at de tyske foranstaltninger til fordel for producenterne af kornbrændevin skal betragtes som eksisterende støtte, hvis forenelighed med bestemmelserne i EF-traktaten er tvivlsom, opfordrede den Tyskland til i overensstemmelse med artikel 17 i forordning (EF) nr. 659/1999 at sende sine bemærkninger senest en måned efter modtagelsen af brevet af 22. februar 2002.
After the Commission had established that Germany's measures in support of the grain distilleries constitute existing aid whose compatibility with the provisions of the EC Treaty is doubtful, it requested Germany under Article 17 of Regulation (EC) No 659/1999 to state its views on this within one month of receiving the letter of 22 February 2002.
Desuden blev Tyskland opfordret til at forelægge egnede forslag til at ændre sin monopollovgivning på en sådan måde, at den bliver forenelig med EF-traktatens artikel 87.
Germany was also requested to submit appropriate measures amending its monopoly legislation to make it compatible with Article 87 of the EC Treaty.
Med brev af 19. marts 2002 rejste Tyskland indvendinger mod Kommissionens vurdering og slog på ny til lyd for, at kornbrændevin bør være omfattet af de bestemmelser, der gælder for landbrugsprodukter.
By letter dated 19 March 2002 Germany objected to the Commission's assessment and again submitted that grain brandy should be covered by the provisions applying to agricultural products.
Forslag til egnede foranstaltninger
Proposal of appropriate measures
I artikel 18 i forordning (EF) nr. 659/1999 hedder det om de egnede foranstaltninger:
Article 18 of Regulation (EC) No 659/1999 states with regard to appropriate measures:
»Finder Kommissionen på baggrund af de oplysninger, medlemsstaten har indsendt i henhold til artikel 17, at den eksisterende støtteordning ikke eller ikke længere er forenelig med fællesmarkedet, fremsætter den en henstilling, hvori den foreslår den pågældende medlemsstat passende foranstaltninger.
‘Where the Commission, in the light of the information submitted by the Member State pursuant to Article 17, concludes that the existing aid scheme is not, or is no longer, compatible with the common market, it shall issue a recommendation proposing appropriate measures to the Member State concerned.
Henstillingen kan navnlig gå ud på at: a) ændre støtteordningen i realiteten, eller b) indføre proceduremæssige krav, eller c) ophæve støtteordningen.«
The recommendation may propose, in particular: (a) substantive amendment of the aid scheme, or (b) introduction of procedural requirements, or (c) abolition of the aid scheme.’
I henhold til artikel 88, stk. 1, i EF-traktaten sammenholdt med artikel 18 i forordning (EF) nr. 659/1999 anbefalede Kommissionen med beslutningen af 19. juni 2002 Tyskland at træffe egnede foranstaltninger til at ændre de relevante bestemmelser i den tyske lovgivning om kornbrændevin (lov af 2. maj 1976 og lov af 22. december 1999) på følgende måde:
Pursuant to Article 88(1) of the EC Treaty read in conjunction with Article 18 of Regulation (EC) No 659/1999, the Commission recommended in the decision of 19 June 2002 that Germany take appropriate measures to reform the relevant provisions of German grain brandy legislation (Law of 2 May 1976 and Law of 22 December 1999) as follows:
Landbrugsbaserede og industrielle brændevinsbrænderier har intet yderligere krav på driftsstøtte i form af tilskud til opretholdelse af lovmæssigt garanterede priser.
agricultural and industrial distilleries may no longer receive any operating aid in the form of subsidies for maintaining statutorily guaranteed prices;
De kan heller ikke gøre yderligere krav gældende på andre former for støtte, uanset af hvilken art, f.eks. som kompensation for at trække sig ud af systemet før tiden.
they may no longer claim other aid of whatever kind as compensation for any early departure from the system;
Lovændringerne skal gennemføres hurtigst muligt for regnskabsåret 2002/2003 og senest være trådt i kraft den 1. januar 2004.
the legislative amendments must ensue as soon as possible after the start of the 2002/2003 operating year and enter into force at the latest on 1 January 2004;
Tyskland underretter Kommissionen om de trufne foranstaltninger i en rapport, som skal være forelagt senest ved udgangen af første kvartal 2003.
Germany must inform the Commission of the measures taken in a report to be submitted at the latest at the end of the first quarter of 2003.
Yderligere en rapport om den faktiske gennemførelse af foranstaltningerne skal være forelagt Kommissionen ved udgangen af november 2003.
A second report on the actual implementation of the measures should be submitted to the Commission at the latest by the end of November 2003.
Vurdering af den retspraksis, som Tyskland påberåber sig til støtte for støtteforanstaltningerne
Assessment of the case law cited by Germany as justification for the aid measures
De Europæiske Fællesskabers Domstol har flere gange taget stilling til, om lovforskrifterne med hensyn til det tyske brændevinsmonopol er forenelige med bestemte forskrifter i EF-traktaten (jf. især dommen i retssagerne Hansen og Sektkellerei C.A.
The Court of Justice has ruled many times on the compatibility of the statutory provisions on the German spirits monopoly with certain provisions of the EC Treaty (in particular in Hansen and Sektkellerei C.A.
Kupferberg, se nr. 42).
Kupferberg, see paragraph 42).
Tyskland påberåber sig denne retspraksis i sine svar til Kommissionen og konkluderer, at bestemmelserne i loven om brændevinsmonopolet af 2. maj 1976 allerede er efterprøvet og godkendt af Domstolen.
Germany invokes this case law in its replies to the Commission and infers from it that the provisions of the Spirits Monopoly Law of 2 May 1976 have already been examined and confirmed by the Court.
Som følge heraf kan Kommissionen ikke sætte spørgsmålstegn ved loven om brændevinsmonopolet (i den udgave, den har fået ved lov af 22. december 1999), da Domstolen ikke har rejst indvendinger mod den.
Consequently, the Spirits Monopoly Law (as amended by the Law of 22 December 1999) cannot be called into question by the Commission, since the Court did not object to it.
Det er derfor hensigtsmæssigt at se nærmere på indholdet af denne retspraksis.
It is therefore appropriate to go into the operative provisions of this case law in more detail.
I de retssager, der citeres i denne sammenhæng, blev Domstolen anmodet om en præjudiciel afgørelse for at få fastslået, om de afgiftsbestemmelser, der blev indført i forbindelse med det tyske brændevinsmonopol, var retsgyldige set på baggrund af EF-traktatens artikel 37 og 95 (nu artikel 31 og 90).
In the cases cited in this context the Court was asked for a preliminary ruling on the validity in the light of Articles 37 and 95 (now Articles 31 and 90) of the EC Treaty of the tax provisions introduced by the German spirits monopoly.
Domstolen fastslog ved denne lejlighed, at de afgiftsforanstaltninger, der var forbundet med det tyske brændevinsmonopol, var forenelige med bestemmelserne i EF-traktaten.
The Court on this occasion gave its view on the compatibility of the tax measures resulting from the Spirits Monopoly Law with the EC Treaty.
I sin dom begrænsede Domstolen sig til at henvise til, at »Kommissionens mellemkomst ved gennemførelsen af artiklerne 92 og 93 spiller en afgørende rolle, mens artikel 37 skal anvendes umiddelbart«, dvs. den har hermed bekræftet, at Kommissionen i henhold EF-traktaten har beføjelse til at vurdere de pågældende foranstaltninger ud fra et statsstøtteperspektiv.
In its judgment it limited itself to pointing out that ‘the intervention of the Commission plays a large part in the implementation of Articles 92 and 93 whilst Article 37 is intended to be directly applicable’, i.e. it confirmed that the Commission is authorised by the EC Treaty to assess the measures in question from the standpoint of the aid rules.
Domstolen påpeger desuden, at artikel 92 og 93 på den ene side og artikel 37 på den anden side ganske vist har det fælles mål at forhindre, at medlemsstaterne »via et statsligt monopols virksomhed eller ved ydelse af støtte« fordrejer konkurrencevilkårene på fællesmarkedet eller påfører produktionen eller handelen i andre medlemsstater en forskelsbehandling, men den påpeger samtidig, at der gælder forskellige betingelser for at »anvende disse bestemmelser, som er afpasset efter de to former for statslige foranstaltninger, som disse regulerer«.
The Court explains, moreover, that while Articles 92 and 93 and Article 37 have the common objective of preventing the Member States from distorting the conditions of competition within the common market and creating a discrimination against the products or trade of other Member States through ‘action by a state monopoly and the granting of aids’, ‘the application of those provisions presupposes distinct conditions peculiar to the two kinds of state measure which they are intended to govern’.
Endelig anfører Domstolen, at det i det specielle tilfælde ikke kan efterprøves, om bestemmelserne i artikel 92 og 93 finder anvendelse på fremstillingen af de pågældende landbrugsprodukter og handelen med disse.
Lastly, the Court explained that there was no need in the particular case to examine how far Articles 92 and 93 were applicable to the production of the agricultural products concerned and to trade in them.
Man kan ikke på grundlag af disse domsgrunde udlede, at Domstolen har forsvaret det synspunkt, at EF-traktatens statsstøttebestemmelser ikke skulle kunne finde anvendelse på de tilskud, der ydes inden for rammerne af kornbrændevinsmonopolet.
It cannot be inferred from this justification that the Court considered that the aid provisions of the EC Treaty are not applicable to the subsidies granted in the context of the grain brandy monopoly.
Tyskland erkender ganske vist, at Domstolen ikke direkte har taget stilling til, om monopolet er i overensstemmelse med artikel 92 og 93, men gør gældende, at Domstolen har kategoriseret det pågældende produkt som et landbrugsprodukt, der kan være omfattet af en fælles markedsordning.
While Germany acknowledges that the Court did not comment directly on the legality of the monopoly as regards Articles 92 and 93, it claims that there is no doubt that the Court classified the product in question as an agricultural product which may be subject to a common organisation of the market.
Kommissionen fastslår, at Domstolen ikke har taget stilling til den pågældende statsstøtte.
The Commission observes that the Court did not comment on the state aid in question.
Den fastholder derfor, at de domstolsdomme, som Tyskland påberåber sig i denne sag, hverken tager stilling til, hvordan det pågældende produkt skal kategoriseres, eller hvordan støtten til de tyske kornbrændevinsbrænderier skal vurderes ud fra en støttesynsvinkel.
It therefore considers that the Court's judgments which Germany invokes in this case do not anticipate either the classification of the product in question or the assessment of the aid to German grain distilleries.
Den citerede retspraksis er derfor ikke relevant i det foreliggende tilfælde.
The case law cited is therefore not relevant in the present case.
I artikel 87, stk. 2, i EF-traktaten er der opregnet bestemte former for støtte, der er forenelige med EF-traktaten.
Article 87(2) of the EC Treaty lists certain types of aid that are compatible with the EC Treaty.
På grundlag af støttens art og beskaffenhed er det dog klart, at ingen af de undtagelsesbestemmelser, der er nævnt i artikel 87, stk. 2, litra a), b) og c), finder anvendelse i det foreliggende tilfælde.
Given the type and composition of the aid, however, it is clear that the exemptions in Article 87(2)(a), (b) and (c) do not apply in the present case.
I artikel 87, stk. 3, er der opregnet de former for støtte, som kan anses for forenelige med fællesmarkedet.
Article 87(3) lists the types of aid that may be regarded as compatible with the common market.