natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I det mindste hvad angår Helaba, som selv blandt de nævnte delstatsbanker må anses for at være et relativt risikofrit kreditinstitut, kan Kommissionen således ikke udelukke, at en institutionel investor trods en indskudskapitalstødpude på (kun) 50 % ville have foretaget en tilsvarende investering i form af et stille indskud i Helaba.
At least in the case of Helaba, which, even within the group of the above-mentioned Landesbanks, must be regarded as a comparatively low-risk credit institution, the Commission cannot therefore exclude the possibility that, despite a share capital buffer of (only) some 50 %, an institutional investor would have made a comparable investment in the form of a silent partnership contribution to Helaba.
Kommissionen har desuden grundigt undersøgt, om indskuddets permanente karakter, altså det forhold, at det er tidsubegrænset og uopsigeligt for delstaten Hessen, har betydning for denne risikoanalyse.
The Commission also examined in detail to what extent the perpetuity of the contribution, i.e. the fact that it is of unlimited duration and not withdrawable subject to notice by the Land of Hessen, affects the risk analysis to be carried out here.
BdB påpeger i den henseende, at der ikke fandtes nogen tidsubegrænsede hybride instrumenter på kapitalmarkedet.
The BdB argues here that no hybrid instruments of unlimited duration exist on the capital market.
Institutionelle investorer er principielt kun indstillet på at erhverve hybride egenkapitalinstrumenter med fast løbetid eller instrumenter, for hvilke der kan påregnes en tilbagebetaling, fordi udbyttesatsen forhøjes (såkaldt step-up), eller instrumentet på et bestemt tidspunkt konverteres til en anden investeringsform.
Institutional investors were in principle prepared to acquire only hybrid equity instruments of fixed duration or instruments for which repayment could be assumed, because the payout rate was higher (so-called step-up) or the instrument was transformed into another form of investment at a given point in time.
Step up-klausuler bliver dermed for debitor (emittenten) en stærk økonomisk tilskyndelse til at betale den stille andel tilbage.
Step-up clauses gave the debtor (issuer) a strong economic incentive to repay the silent partnership contribution.
I realiteten gør en step up-klausul således faktisk en perpetual til et instrument med en fast slutløbetid.
A step-up clause thus made a perpetual in actual fact into an instrument with a fixed term.
I øvrigt ville innovative kernekapitalinstrumenter typisk kun være af interesse for private investorer.
Furthermore, innovative core capital instruments were typically placed only by private investors.
Tyskland og Helaba mener derimod, at investorer også for perpetuals med »step-up« må regne med, at der mod mulige forventninger, når step-up-klausulerne får virkning, ikke sker en »rettidig« tilbagebetaling, og at der dermed er risiko for en permanent varighed.
Germany and Helaba argue in response to this that, even in the case of perpetuals, investors have to reckon with step-up, that, contrary to possible expectations, at the time when the step-up clauses become effective, there is no ‘on-schedule’ repayment and that thus the perpetuity risk exists.
Det skyldes for det første, at »opsigelsesretten« udelukkende ligger hos debitor (emittenten), for det andet, at den rettidige tilbagebetaling afhænger af emittentens økonomiske situation på det tidspunkt, hvor step-up-klausulen får virkning, og for det tredje, at tilsynsmyndigheden skal godkende opsigelsen, og at dette kun sker, hvis debitor på opsigelsestidspunktet tilsynsmæssigt set har et komfortabelt egenkapitalgrundlag eller foretager en erstatningstransaktion på markedet.
This was due, firstly, to the fact that the right of withdrawal lay solely with the debtor (issuer); secondly, the economic situation of the issuer at the time the step-up clause became effective was crucial for on-schedule repayment; thirdly, the supervisory authority had to approve the withdrawal, and it gave its approval only if the debtor had, at the time of the withdrawal, a comfortable equity capital base or carried out a replacement transaction on the market.
Der kunne desuden ses eksempler på, at også institutionelle investorer valgte hybride instrumenter med ubegrænset løbetid og uden step-up. Tyskland nævnte således, at Air Canada i 1997 havde optaget et efterstillet og uamortisabelt obligationslån, som, efter hvad Kommissionen har konstateret, faktisk ikke har en step-up-ordning.
Furthermore, examples showed that even institutional investors placed hybrid instruments with unlimited duration and without step-up, one instance cited by Germany being a junior-ranking Air Canada loan of unlimited duration from 1987 which, as the Commission ascertained, did indeed not have any step-up arrangement.
Tyskland har desuden anført, at opsigelsesrettigheder afspejler sig i priserne, men at det ikke giver nogen stor forskel i godtgørelsesintervallet.
Germany also argued that, although the existence of withdrawal rights was taken into account in the prices, the remuneration corridor was not wide.
For Kommissionen er det i den sammenhæng, der her skal vurderes, navnlig afgørende, at den permanente karakter af indskuddet i det aktuelle tilfælde først og fremmest berører investorens risiko for ikke at kunne »medtage« rentestigninger på markedet, da investoren på den ene side ikke har nogen opsigelsesmulighed og på den anden side ikke kan regne med en »step-up«.
For the Commission, the key point in the situation to be assessed here is the fact that the perpetuity of the contribution in this instance involves primarily the risk for the investor of not being able to profit from interest rate increases on the market, since, on the one hand, he has no possibility of withdrawal and, on the other, cannot rely on a step-up.
Den permanente karakter berører derimod ikke risikoen for tab i tilfælde af insolvens eller likvidation.
The perpetuity aspect does not, however, involve the risk of loss in the event of insolvency or liquidation.
På den baggrund og under hensyntagen til den markedsbeskrivelse, Tyskland har fremlagt, er Kommissionen derfor nået til den konklusion, at heller ikke indskuddets ubegrænsede varighed i dette tilfælde berettiger, at referenceproduktet »stille indskud« ændres til »indskudskapital«.
Against this background and taking account of the market description provided by Germany, the Commission therefore takes the view that the unlimited duration of the contribution does not in this instance justify changing the reference to the product from ‘silent partnership contribution’ to ‘share capital’.
Kommissionen vil senere nærmere undersøge, om der på grund af den permanente karakter skal ydes et tillæg til den normale markedsgodtgørelse for stille indskud.
However, the Commission will later examine whether the perpetuity aspect justifies a premium on the usual market remuneration for the silent partnership contribution.
Som konklusion må det fastholdes, at kapitaltilførslen i Helabas tilfælde utvivlsomt skete i den retlige form af et stille indskud, som udviser langt flere ligheder med andre stille indskud end med indskudskapital.
The conclusion must be, therefore, that in the case of Helaba the transfer was undoubtedly made in the legal form of a silent partnership that has much more in common with other silent partnerships than with share capital.
Efter Kommissionens opfattelse, er der derfor ikke tilstrækkeligt grundlag for at hævde, at den retlige form »stille indskud« er brugt for en kapitaltilførsel, der økonomisk set i virkeligheden var en tilførsel af indskudskapital.
There is, therefore, in the Commission's view, not sufficient evidence of an abuse of the legal form of a silent partnership for a contribution of capital that in actual economic terms constituted share capital.
Fastlæggelse af kapitalgrundlaget for godtgørelsen
Determination of the capital base to be used in determining the remuneration
Kapitalgrundlagets størrelse
Capital base standard
For at fastlægge, hvilket kapitalgrundlag godtgørelsen skal baseres på, sondrer Kommissionen i første omgang mellem den såkaldte forretningsudvidelsesfunktion og den (blotte) såkaldte hæftelsesfunktion, som den investeringsfremmeformue, der er stillet til rådighed som egenkapital, har for kreditinstituttets forretningsvirksomhed.
In determining the capital base to be remunerated, the Commission distinguishes firstly between the ‘business-expansion function’ and the (mere) ‘guarantee function’ of the promotion-related assets made available as equity capital for the business activity of the credit institution.
Ved kapitalens såkaldte forretningsudvidelsesfunktion skal forstås udvidelse af forretningspotentialet på grundlag af risikovægtede aktiver som følge af den tilsynsmæssige anerkendelse af yderligere egenkapital i en bank.
The ‘business-expansion function’ of capital refers to the expansion of business potential by means of risk-bearing assets following the recognition for supervisory purposes of a bank's additional equity capital.
Udgangspunktet for den normale markedsgodtgørelse er for så vidt den godtgørelse, som en privat investor, der stiller egenkapital til rådighed for en bank, ville forlange i den konkrete situation.
In this regard the starting point for determining the normal market remuneration is the remuneration that would be demanded in the specific situation by a private investor providing a bank with equity capital.
Hvis den kapital, der er stillet til rådighed, er opført i balancen som egenkapital, men tilsynsmæssigt ikke anerkendes som egenkapital, eller den er øremærket til bestemte investeringsfremmeformål eller af andre grunde ikke kan anvendes som basis for konkurrencepræget virksomhed, står den ikke til rådighed til forretningsudvidelse.
In so far as capital made available is shown in the balance sheet as equity capital but is not recognised for supervisory purposes as equity capital or is used to underpin promotion activities or for other reasons cannot be used to underpin competitive business, it is not available for business expansion.
Kapital har imidlertid ikke kun tilsynsmæssig betydning.
However, capital is also important for reasons other than banking supervision.
Da den står til rådighed for kreditinstituttets kreditorer, i det mindste når det drejer sig om hæftelse (såkaldt hæftelsesfunktion), kan dens økonomiske funktion også sammenlignes med en kautions eller garantis funktion.
Its availability to the bank's creditors at least for the purposes of covering liabilities (‘liability function’) means that its economic function can still be compared to that of a surety or guarantee.
For størrelsen af den egenkapital, der er opført i balancen, giver bankens långivere oplysninger om dens soliditet og kan således have indflydelse på de vilkår, hvorpå banken kan optage fremmedkapital.
The amount of equity shown in the balance sheet gives the bank's lenders an indication of its soundness and may thus influence the conditions under which the bank is able to raise outside funds.
Den normale markedsgodtgørelse for kapitalens såkaldte hæftelsesfunktion bestemmes ud fra den godtgørelse, som en privat garantigiver i den konkrete situation ville forlange af et kreditinstitut af samme størrelse og med samme risikostruktur som Helaba.
The normal market remuneration of the ‘liability function’ of capital is calculated according to the return which a private guarantor would have demanded in this specific situation from a credit institution comparable to Helaba in size and risk strategy.
Ved beregningen af godtgørelsen skal det stille indskud, der fuldt ud er anerkendt som kernekapital, således faktisk opdeles i to forskellige kapitalgrundlag.
Consequently, in calculating the remuneration, the silent partnership recognised in full as core capital must be divided into two separate capital bases.
Den kapital, der stod til rådighed som grundlag for Helabas konkurrenceprægede virksomhed, skal godtgøres på samme måde, som en markedsøkonomisk investor fornuftigvis ville have forlangt det for et stille indskud med samme egenskaber i den konkrete situation.
The capital base which was available to underpin Heleba's competitive business must be remunerated in the same way as a market-economy investor would have reasonably required for a silent partnership with the same characteristics in this specific situation.
Den kapital, der ikke stod til rådighed som grundlag for Helabas konkurrenceprægede virksomhed, skal godtgøres på samme måde, som en markedsøkonomisk investor fornuftigvis ville have forlangt det i den konkrete situation.
The capital base that was not available for Heleba's competitive business must be remunerated in such a way as a market-economy investor would have reasonably required in this specific situation.
Kapital, der stod til rådighed som grundlag for Helabas konkurrenceprægede virksomhed
Capital base that was available to underpin Helaba's competitive business
Kommissionen er principielt af den opfattelse, at det ved beregningen af en passende godtgørelse ikke kan komme an på, i hvilket omfang den kapital, der blev stillet til rådighed, faktisk blev udnyttet.
The Commission takes the fundamental view that the extent to which the capital provided was actually used cannot be a factor in determining the appropriate remuneration.
Det er alene muligheden for udnyttelse af kapitalen til forretningsudvidelse, der er afgørende.
All that matters is the possibility of using the capital to expand business.
En privat investor ville ikke affinde sig med en godtgørelse, der var afhængig af udnyttelsesgraden.
Even a private investor would not be happy with a remuneration dependent on the capital being used.
Kommissionen er for så vidt principielt af samme opfattelse som BdB, der har anført, at det for en markedsøkonomisk investor, der bærer risikoen for tab af sit indskud, er uden betydning, om kreditinstituttet faktisk udnytter den tilførte kapital til forretningsudvidelse.
In this regard, the Commission agrees in principle with the BdB's observation that, for the market-economy investor who runs the risk of losing his investment, it is irrelevant whether the credit institution actually uses the injected capital to expand its business.
BdB anfører grundlæggende med rette, at det for en markedsøkonomisk investor alene er afgørende, at han ikke længere selv kan arbejde med det overførte beløb og få det forrentet tilsvarende.
As the BdB rightly points out in principle, all that matters to the market-economy investor is that he himself can no longer use the amount transferred to engage in economic activity and hence achieve corresponding returns.
For at anskueliggøre dette kan man nævne eksemplet med udlejning af en bolig: En udlejer vil også kræve, at huslejen betales, selv om lejeren af en eller anden grund slet ikke bor i boligen, for udlejeren har med udlejningen givet afkald på muligheden for at leje boligen ud til andre og har i øvrigt ingen indflydelse på, hvor lejeren opholder sig.
To illustrate the point one might take the example of a rented house: a landlord will insist on rent being paid even if, for whatever reason, the tenant no longer lives in the house, as by renting to the tenant, the landlord is forgoing the possibility of renting to someone else, and, in any event, he has no control over where the tenant resides.
Det er derfor muligheden for at anvende boligen, der er lejekontraktens genstand.
It is therefore the usability of the house that is the subject of the contract.
Kommissionen konstaterer for det første, at det kapitalgrundlag, som der skulle betales en aftalemæssig godtgørelse for, og som Helaba fik stillet til rådighed til sin konkurrenceprægede virksomhed, ikke afhang af den faktiske udnyttelse, men alene var baseret på muligheden for udnyttelse som grundlag for konkurrencepræget virksomhed.
The Commission notes firstly that the capital base to be remunerated as agreed which was available to Helaba to underpin competitive business is not dependent on actual use, but focuses only on usability to underpin competitive business.
Ordningen svarer således til de kriterier, Kommissionen netop har nævnt.
The arrangement accordingly is in line with the Commission's criteria outlined above.
Delstaten Hessen og Helaba aftalte ganske vist den ovenfor beskrevne såkaldte trinmodel.
The Land of Hessen and Helaba agreed on the ‘phased model’ described above.
Men derefter blev kontantværdien af hele investeringsfremmeformuen opført i balancen allerede pr. 31. december 1998 for at undgå en opdeling af investeringsfremmeformuen. Denne kunne dermed fra begyndelsen for størstedelens vedkommende — dvs. med undtagelse af den del, der var nødvendig som grundlag for investeringsfremmeaktiviteterne — de facto udnyttes som grundlag for konkurrencepræget virksomhed.
Under that model, although the cash value of the entire promotion-related assets was entered in the balance sheet on 31 December 1998 so as not to have to divide up the promotion-related assets, most of the promotion-related assets, i.e. with the exception of the part required to underpin the promotion-related business, were de facto usable to underpin the competitive business.
Helaba gjorde det imidlertid fra begyndelsen klart over for delstaten, at den ifølge sin forretningsplan kun gradvis, dvs. efter den sluttelig aftalte trinmodel, behøvede kapitalen som grundlag for sin konkurrenceprægede virksomhed.
However, Heleba made it clear from the outset to the Land that, in line with its business plan, it required the assets only in stages, i.e. according to the agreed phased instalments, to underpin its competitive business.
På hvert trin blev der derimod taget hensyn til muligheden for udnyttelse af kapitalen, og godtgørelsen var således uafhængig af den faktiske udnyttelse.
Within the stages, however, the key criterion was the usability of the capital, i.e. the remuneration was not dependent on actual use.
Med denne entydige udnyttelsesplan var det for delstaten Hessen på forhånd klart givet, hvilket kapitalgrundlag der skulle betales godtgørelse for.
On the basis of this clear plan of use, the capital base to be remunerated was clearly predictable for the Land of Hessen.
Delstaten Hessen inddrog derfor netop ikke udnyttelsen i den forretningsmæssige vurdering af banken, men gik for at opfylde Helabas ønske ind på en sådan ordning.
The Land of Hessen therefore did not leave use to the business discretion of the bank, but accepted the arrangement on the basis of Heleba's clear wish.
Kommissionen anser denne fremgangsmåde for at være forenelig med en markedsøkonomisk investors handlemåde, hvis han befandt sig i samme situation som delstaten Hessen og realistisk set heller ikke kunne have gennemtvunget en hurtigere forhøjelse af det kapitalgrundlag, som der skulle betales godtgørelse for, eftersom Helaba i betragtning af sin forretningsplan ikke ville have accepteret noget sådant.
The Commission considers this approach compatible with the conduct of a market-economy investor who, in the situation of the Land of Hessen, would not realistically have been able to achieve any faster increase in the capital base to be remunerated, since, in view of its business plan, Heleba would not have agreed to it.
Efter Kommissionens opfattelse er det derfor fra 1999 til 2002 kun de forudsete trin og først fra 2003 hele det beløb af det stille indskud, der var til rådighed som grundlag for konkurrencepræget virksomhed, som der skal betales en sådan godtgørelse for, som en markedsøkonomisk investor i den konkrete situation ville have forlangt for et stille indskud med samme karakteristika.
Consequently, in the Commission's view, from 1999 to 2002 only the stages provided for and, only from 2003, the full amount of the silent participation usable to underpin competitive business are to be remunerated in such a way as a market-economy investor would have required for a silent participation having the same characteristics in this specific situation.
Kapital, der var opført i balancen, men som ikke stod til rådighed som grundlag for Helabas konkurrenceprægede virksomhed
Capital base entered in the balance sheet, but not available to Helaba for competitive business
Som nævnt blev også det beløb af det stille indskud, der ikke kunne udnyttes som grundlag for konkurrencepræget virksomhed, opført i Helabas balance pr. 31. december 1998.
As stated above, the amount of the silent participation that could not be used to underpin competitive business was also entered in Heleba's balance sheet on 31 December 1998.
Det indgik fuldt ud i den ansvarlige egenkapital og stod dermed fra begyndelsen til rådighed for bankens kreditorer som sikkerhed.
It was in full a component part of the liable equity capital and was thus from the outset available as security to the bank's creditors.
Det er i det mindste potentielt en fordel for banken, da størrelsen af den egenkapital, der er opført i balancen, giver bankens långivere oplysninger om dens kreditværdighed og således kan have indflydelse på de vilkår, hvorpå banken kan optage fremmedkapital.
Potentially at least, this represents an advantage for the bank, since the level of the equity capital shown in the balance sheet gives the bank's investors an indication of its soundness and may thus influence the conditions under which the bank is able to raise outside funds.
Tyskland indvender derimod, at det forhold, at Helaba umiddelbart efter tilførslen opførte hele det stille indskud på 1264,4 mio. EUR i balancen, ikke ser ud til at have medført nogen forbedring af kreditværdigheden.
Germany argues that the fact that Helaba entered the full amount of the silent partnership contribution of EUR 1 264.4 million in the balance sheet directly after receiving it cannot be interpreted as having had any effect in improving the bank's credit standing.
Helaba har siden midten af 1980’erne i den langsigtede kreditværdighedsvurdering, som har betydning for bankens kreditorer, ligget i den højeste kategori, AAA/Aaa, hvilket primært har været baseret på de bestående hæftelsesordninger, dvs. Anstaltslast og Gewährträgerhaftung, og dermed på garantens kreditværdighed.
Since the mid-1980s Helaba has been ranked in the top category AAA/Aaa in the long-term credit standing rating which is relevant for creditors of the bank, with the key criteria being the existing liability arrangements such as ‘institutional responsibility’ (Anstaltslast) and ‘guarantor liability’ (Gewährträgerhaftung) and hence the creditworthiness of the guarantors.
Opførelsen af det stille indskud kunne ikke forbedre denne højeste kreditværdighedsvurdering yderligere.
Showing the silent partnership contribution in the balance sheet could not have improved this outstanding top-rank credit standing any further.
Tyskland anfører desuden efter Kommissionens anmodning om yderligere oplyninger, at også hvis man ser på den såkaldte rating af den finansielle styrke fra Moody’s Investors Service og den såkaldte individuelle rating fra Fitch for Helaba i den pågældende periode, synes det stille indskud ikke at have haft nogen virkning for vurderingen af Helabas finansielle styrke.
Germany also argues in response to further enquiry from the Commission that even if the Moody's Investors Service financial strength rating for Helaba and Fitch's individual rating during the relevant period are taken into account, the silent partnership could have had no perceptible influence on the ranking of Helaba's financial strength.
Uanset de bestående statslige hæftelser, Anstaltslast og Gewährträgerhaftung, og ejerstrukturerne baseredes de to nævnte vurderinger udelukkende og umiddelbart på det pågældende instituts indtjeningsevne, kvaliteten af ledelsen, markedsstillingen og også egenkapitalgrundlaget.
The two ratings mentioned were based, notwithstanding the existing state liabilities in the form of Anstaltslast and Gewährträgerhaftung and ownership structures, solely and directly on the profitability of the relevant institution, the quality of its management, the market position and also equity capital endowment.