natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kommissionen har intet, der indikerer, at den minimumsgodtgørelse, som parterne fastsatte for en hypotetisk investering i aktiekapital, ikke kan holde til en markedsundersøgelse i den foreliggende sag.
The Commission has no reason to believe that the minimum remuneration determined by the parties for a hypothetical share-capital investment cannot pass a market test.
Kommissionen mener derfor, at en sats på 9,87 % og 8,00 % om året er en passende minimumsgodtgørelse for hhv. første og anden tranche af den særlige formue (begge efter selskabsskat og før investorskat).
Accordingly, it sets as the appropriate minimum remuneration (after corporation tax and before investor tax) a figure of 9,87 % per annum for the first instalment and 8,00 % per annum for the second instalment.
Tyskland gjorde gældende, at BayernLB's faktiske refinansieringsomkostninger i andet halvår 1994, dvs. da første tranche blev overdraget, i gennemsnit havde været på 7,71 %, og at de i andet halvår 1995, dvs. da anden tranche blev overdraget, i gennemsnit havde været på 6,78 %.
Germany stated that BayernLB's actual refinancing costs came to 7,71 % in the second half of 1994, when the first instalment was transferred, and 6,78 % in the second half of 1995, when the second instalment was transferred.
I aftalen anvendte parterne den beregnede langfristede risikofrie basisrentesats på 7,50 % pr. 31. december 1994 (første tranche) og 6,10 % pr. 31. december 1995 (anden tranche) som minimumsbruttoomkostninger ved refinansiering.
In the understanding the parties used a long-term risk-free base rate of 7,50 % at 31 December 1994 and 6,10 % at 31 December 1995 as minimum gross refinancing costs.
Derudover var parterne enige om at gå ud fra en fast skattesats på 50 %.
They also agreed to assume a flat 50 % tax rate .
Herved kommer parterne frem til en nettorefinansieringssats på 3,75 % for første tranche og på 3,05 % for anden tranche og dermed til et tilsvarende likviditetsfradrag.
On this basis, they arrived at a net refinancing rate of 3,75 % for the first instalment and 3,05 % for the second instalment and hence a corresponding deduction for liquidity.
I lyset af denne aftale og det forhold, at de nævnte beløb holder sig inden for de rammer, som Tyskland allerede har anført, ser Kommissionen ingen grund til ikke at anse beløbene for at være passende og lægger dermed også disse beløb til grund for beregningen af støtteelementet.
In view of that understanding and the fact that the amounts in question still fall below the range previously cited by Germany, the Commission sees no reason to regard them as inappropriate and consequently uses these amounts as a basis for determining the aid element.
Forrentningstillæg på grund af overdragelsens særlige karakter
Return premium on account of the particularities of the transfer
Det må derfor undersøges, om de særlige forhold, særlig den risikoprofil, som den konkrete overdragelse af den særlige formue har, giver anledning til at justere den nævnte beregnede minimumsgodtgørelse på 9,87 % (første tranche) og 8 % (anden tranche), som en privat investor ville påregne for en (hypotetisk) investering i aktiekapital i BayernLB, og om Kommissionen desuden er i stand til at bestemme størrelsen af dette beløb med behørig sikkerhed.
It must therefore be examined whether the particularities, and especially the specific risk profile of the transfer of capital, constitute grounds for adjusting the above-determined minimum remuneration of 9,87 per annum (first instalment) and 8,00 % per annum (second instalment) which a private investor would expect for a (hypothetical) investment in the capital of BayernLB and whether the Commission can produce a methodically robust quantification of that adjustment.
Der bør i denne forbindelse ses på tre forhold: at der for det første ikke blev udstedt nye andele i selskabet og dermed heller ikke tildelt stemmerettigheder, at der ved formueoverdragelsen for det andet var tale om et ekstraordinært stort beløb, og at investeringen for det tredje ikke var fungibel.
In this connection, three aspects should be considered: first, the failure to issue new shares in the company with associated voting rights; second, the exceptional volume of the asset transfer; and third, the non-marketability of the assets.
Den overdragne formues størrelse og den effekt, denne havde for BayernLB i lyset af solvensdirektivet, indebærer efter Kommissionens opfattelse ikke, at der bør pålægges et tillæg i den foreliggende sag.
The Commission does not consider that a premium should be applied in this case on account of the volume of assets transferred and its effect on BayernLB from the point of view of the Solvency Directive.
Med overdragelsen af den særlige formue blev BayernLB's kernekapital forhøjet med bare 8 %, mens der i de øvrige nævnte procedurer angående delstatsbanker i visse tilfælde var tale om en fordobling af kernekapitalen.
As a result of the transfer of special-purpose assets, BayernLB's core capital increased by only 8 %, whereas in some of the other Landesbank cases mentioned, the core capital doubled.
En tilførsel af aktiekapital på ca. 1,197 mia. DEM i en af de største tyske universalbanker kan desuden ikke anses for at være helt uforenelig med en normal forretningsmæssig beslutning i betragtning af europæiske kreditinstitutters ekstraordinære behov for kapital i lyset af solvensdirektivet.
Furthermore, in the light of the exceptional capital requirements of credit institutions in the EU laid down by the Solvency Directive, a capital injection of some DEM 1197 million in one of the largest German all-purpose banks must not be regarded as completely alien to any normal business decision.
Kommissionen mener derfor ikke, at det er sandsynligt, at en investor, der disponerer ud fra markedsøkonomiske betragtninger, ville have krævet et særligt tillæg for et kapitalindskud af den størrelsesorden i absolutte og relative tal som i det foreliggende tilfælde.
The Commission deems it unlikely that a market-economy investor would have demanded a special premium for an injection of capital as large in relative and absolute terms as in this case.
Kommissionen pålægger derfor ikke BayernLB et tillæg i betragtning af den overdragne formues størrelse.
Consequently, it is not imposing a premium linked to the volume of the asset transfer, something which works in BayernLB's favour.
Desuden fremgår det af aftalen, at der på grund af den overdragne formues størrelse ikke skal pålægges et tillæg.
The understanding between the parties also assumes that no premium should be applied on account of the high volume of assets transferred.
Aktiekapital tilføres strengt taget normalt således: Investor indskyder aktiver (kontanter eller naturalier), der opføres på balancens aktivside.
A normal transfer of capital takes place as follows: the investor brings in assets (either in cash or in kind), which are entered on the assets side of the balance sheet.
På passivsiden modsvares dette i reglen af en omsættelig andel i investors favør, f.eks. aktier, når der er tale om et aktieselskab.
As a rule, these are matched on the liabilities side by a tradable interest registered in the name of the investor, taking the form, in the case of a limited company for example, of shares.
Investor kan sælge disse aktier til tredjemand.
The investor can sell these shares to a third party.
Dette betyder dog ikke, at han kan trække de aktiver ud, han oprindeligt indskød. Disse aktiver er nu en del af selskabets ansvarlige egenkapital, og han kan derfor ikke disponere over dem.
He cannot withdraw the assets he originally brought in, as these now form part of the company's liable equity capital and are no longer at his disposal.
Han kan dog sælge aktien og dermed alt efter børskurs realisere den økonomiske modværdi.
But by selling the shares — at the prevailing exchange price — he can realise their economic counter value.
Denne mulighed har delstaten ikke på grund af de særlige forhold ved overdragelsen af den særlige formue.
Because of the special circumstances surrounding the transfer of special-purpose assets, this option was not available to the Land.
Kommissionen finder dog ikke, at der er grund til at pålægge et ekstra tillæg.
However, the Commission does not see any reason for a further premium.
Delstaten havde ganske vist ikke mulighed for at realisere den økonomiske modværdi ved at handle investeringen frit, men der var og er principielt mulighed for ved lov at frigøre den særlige formue fra BayernLB og i givet fald at opnå højere afkast ved at reinvestere i andre institutter.
Although the Land was unable to realise the economic counter value by trading freely in the investment, it was and is able at any time to withdraw the special-purpose assets from BayernLB by law and achieve possibly higher returns by reinvesting them in other institutions.
Også på dette punkt fremgår det af aftalen mellem BdB, delstaten Bayern og BayernLB, at der ikke skulle pålægges et tillæg, fordi formuen ikke var fungibel.
Here too the understanding between the BdB, the Land and BayernLB assumes that no premium should be applied on account of the lack of marketability.
Alt i alt anser Kommissionen derfor et forrentningstillæg på 0,3 % om året (efter selskabsskat og før investorskat) for passende som modydelse for at give afkald på yderligere stemmerettigheder.
Overall, the Commission therefore considers a premium of 0,3 % per annum (after corporation tax and before investor tax) to be appropriate for forgoing additional voting rights.
Ingen nedsættelse af godtgørelsen på grund af aftalen om en fast godtgørelse
No reduction in remuneration on account of the agreement on a fixed amount
Ved aktier afhænger godtgørelsen direkte af virksomhedens resultater, og den kommer primært til udtryk i form af udbytte og en andel i virksomhedens værditilvækst (f.eks. udtrykt i højere aktiekurser).
In the case of shares, the remuneration depends directly on the performance of the company and is expressed mainly in the form of dividends and a share in the increased value of the company (e.g. expressed by share price increases).
Det kan hævdes, at den faste godtgørelse, som delstaten modtager i stedet for en godtgørelse, der er direkte knyttet til BayernLB's resultater, er en fordel, som retfærdiggør, at godtgørelsessatsen nedsættes.
It could be argued that the fact that the Land receives a fixed remuneration instead of one directly linked to BayernLB's performance constitutes an advantage which justifies a reduction in the rate of the remuneration.
Bliver resultaterne dårligere, er den faste sats en fordel for investor, men bliver de bedre, er det en ulempe.
If the performance declines, a fixed rate benefits the investor, but if it improves it places him at a disadvantage.
Godtgørelsens faste karakter er derfor ikke for investor en fordel, der gør, at denne derfor ville have ladet sig nøje med en mindre godtgørelse.
The fixed nature of the rate accordingly does not benefit the investor in a way that he would have agreed to a lowering of the remuneration.
Kommissionen mener derfor, at godtgørelsessatsen ikke skal nedsættes af denne grund.
In aggregate, the Commission believes that the rate of remuneration should not be reduced for this reason.
På basis af alle disse betragtninger når Kommissionen ligesom klageren (BdB), delstaten Bayern og BayernLB frem til den konklusion, at en godtgørelse på 6,42 % om året (efter selskabsskat og før investorskat) ville udgøre en passende godtgørelse for første tranche af den pågældende kapital, dvs. 9,87 % i normal forrentning af den pågældende investering plus et tillæg på 0,3 % for transaktionens særlige karakter minus 3,75 % som følge af de finansieringsomkostninger, der opstår for BayernLB, fordi den overdragne formue ikke er likvid.
On the basis of all these considerations and in agreement with the complainant BdB, the Land of Bavaria and BayernLB, the Commission concludes that an appropriate remuneration for the first instalment of the capital in question would be 6,42 % per annum (after corporation tax and before investor tax), namely a 9,87 % normal return on the investment, plus a premium of 0,3 % for the particularities of the transaction and minus 3,75 % on account of the financing costs resulting from the transferred assets' lack of liquidity for BayernLB.
For så vidt angår anden tranche, når Kommissionen frem til den konklusion, at det er passende med en godtgørelse på 5,25 % om året (efter selskabsskat og før investorskat), dvs. 8 % i normal forrentning plus et tillæg på 0,3 % minus 3,05 %, fordi den indskudte kapital ikke er likvid.
For the second instalment, the Commission concludes that an appropriate remuneration would be 5,25 % per annum (after corporation tax and before investor tax), namely a 8 % normal return plus a premium of 0,3 % and minus 3,05 % on account of the transferred assets' lack of liquidity for BayernLB.
Fastsættelse af minimumsgodtgørelsen for kapitalbeløbet på 1,197 mia. DEM for tidsrummet, indtil beløbet blev godkendt af BAKred
Determination of the minimum remuneration for the capital of DEM 1197 million up to the time when it was recognised by BAKred
Den særlige reserve på 1,197 mia. DEM havde som nævnt allerede en materiel værdi for BayernLB, inden den af BAKred blev godkendt som kernekapital i henhold til KWG, eftersom de to trancher allerede var opført som egenkapital i balancen, da overdragelsen fandt sted.
As already mentioned, the special-purpose reserve of DEM 1197 million was already of material value to BayernLB before it was recognised by BAKred as core capital within the meaning of the Banking Act (KWG), since the two instalments were recorded as equity capital in the balance sheet as from their transfer.
Dens økonomiske funktion kan sammenlignes med en garanti eller en hæftelse.
Its economic function may in this respect be compared to that of a guarantee.
Som Kommissionen allerede godkendte i WestLB's tilfælde, anser Tyskland som udgangspunkt en godtgørelse på 0,3 % om året før skat for passende for garantifunktionen over for BayernLB.
Germany considers that 0,3 % per annum before tax is an appropriate starting-point for remuneration for the guarantee function in BayernLB's favour, in line with the Commission's approach in the WestLB case .
De argumenter, der i beslutningen blev lagt til grund for at forhøje basissatsen, er derimod ikke korrekte efter Tysklands opfattelse.
However, it argues that the grounds given in the WestLB decision for increasing the initial rate do not apply in the present case.
I WestLB's tilfælde blev nævnte sats på 0,3 % om året (før skat) forhøjet med et tillæg på yderligere 0,3 % om året, a) fordi avalgarantier i reglen er knyttet til bestemte transaktioner og er tidsbegrænsede (hvad der ikke var tilfældet ved WestLB), og b) fordi det beløb på over 3,4 mia. DEM, som WestLB havde fået stillet til rådighed, oversteg, hvad der normalt dækkes med bankgarantier af denne art.
In that decision, the (pre-tax) rate of 0,3 % per annum was increased by a premium of a further 0,3 % % per annum because (a) bank guarantees are normally associated with certain transactions and limited in time (which was not the case with WestLB), and (b) the amount of DEM 3400 million made available to WestLB exceeded what is normally covered by such bank guarantees.
Eftersom WestLB og BayernLB generelt er sammenlignelige, og fordi der ikke er noget, der indikerer andet, går Kommissionen ud fra, at denne sats svarer til den godtgørelse, som BayernLB også skulle have betalt på markedet midt i 1990'erne for at overtage en avalgaranti i egen favør.
On account of the fundamental comparability of WestLB and BayernLB and for want of other points of reference, the Commission assumes that this rate corresponds to the market remuneration which also BayernLB would have had to pay in the mid 1990s for a bank guarantee in its favour.
Kommissionen er derudover umiddelbart enig med Tyskland i, at det beløb, den overdragne formue udgjorde, er betydeligt lavere i BayernLB's tilfælde end i WestLB's tilfælde, og at det andet argument, der blev anført i WestLB-beslutningen, derfor ikke holder stik i dette tilfælde.
Moreover, the Commission agrees with Germany that the amount of capital transferred to BayernLB was significantly less than in the WestLB case and that, accordingly, the second reason stated in the WestLB decision does not apply here.
Garantifunktionen var ganske vist heller ikke tidsbegrænset i BayernLB's tilfælde eller knyttet til en bestemt transaktion.
Admittedly, the guarantee function was not limited in time or tied to a specific transaction in BayernLB's case either.
Der var dog de facto tale om en tidsbegrænsning, fordi det forhold, at BAKred havde godkendt beløbet som kernekapital, betød, at hele beløbet kunne anvendes til at udvide forretningerne.
On the other hand, there was a de facto time limitation since the total amount could be used for business expansion once BAKred had recognised it as core capital.
Der skulle dermed ikke længere betales en særskilt garantiprovision.
As a result, a separate guarantee commission no longer needed to be paid.
Godtgørelsen for garantifunktionen var indeholdt i godtgørelsen for den forretningsudvidende funktion.
The remuneration for the guarantee function was part of the remuneration for the business-expansion function.
Garantifunktionen var derfor begrænset fra begyndelsen af, hvad der adskiller BayernLB-sagen fra WestLB-sagen.
The fact of the sole guarantee function was, therefore, restricted from the outset, and this distinguishes the BayernLB case from the WestLB case.
Kommissionen mener derfor, at det modsat i WestLB's tilfælde ikke er berettiget med et tillæg i BayernLB's tilfælde, og lægger derfor en sats på 0,3 % om året (før skat) til grund som en passende godtgørelse for den garantifunktion, kapitalen havde fra det tidspunkt, kapitalen blev opført i balancen hhv. den 31. december 1994 og den 31. december 1995, og indtil den blev godkendt af BAKred .
Accordingly, the Commission considers that, in the case of BayernLB as opposed to WestLB, a premium is not justified and so sets a rate of 0,3 % per annum (before tax) as an appropriate remuneration for the guarantee function of the capital from the time of its inclusion in the balance sheet on 31 December 1994 and 31 December 1995 until its recognition by BAKred .
Efter skat når man dermed frem til en sats på 0,15 % om året, når der gås ud fra en selskabsskattesats på ca. 50 % på daværende tidspunkt.
Assuming a corporation tax rate of some 50 % at that time , an after-tax assessment gives a rate of 0,15 % per annum.
Satsen på 0,15 % om året efter skat blev også anvendt af parterne i en tabel, der er vedlagt som bilag til aftalen, og hvori støtteelementet er beregnet.
This after-tax rate of 0,15 % was applied by the parties in calculating the aid element in the table attached to the understanding.
Vedtægtsændring pr. 5. marts 2004
Amendment of the articles of association on 5 March 2004
Tyskland har gjort gældende, at BayernLB's vedtægter blev ændret pr. 5. marts 2004, og at det er bestemt i den nye § 2, litra a), at den særlige formue, der blev overdraget til BayernLB hhv. den 31. december 1994 og den 31. december 1995, uagtet sin funktion som ansvarlig egenkapital ikke længere kunne anvendes som sikkerhed for bankens konkurrenceudsatte aktiviteter.
Germany argued that an amendment had been made to Bayerische Landesbank's articles of association with effect from 5 March 2004 and that, under the new Section 2a, the special-purpose assets transferred to the bank on 31 December 1994 and 31 December 1995 no longer serve to underpin its competitive business, notwithstanding their function as liable equity capital.
Dermed har banken — fra det tidspunkt, hvor bestemmelsen trådte i kraft — ikke mulighed for at anvende den særlige formue til at dække risikobetonede aktiver, der udspringer af BayernLB's konkurrenceudsatte aktiviteter.
Since the entry into force of this provision, the bank has been prohibited from using the special-purpose capital to underpin risk assets from its competitive business.
Den særlige formue kan derfor ikke anvendes til at udvide forretningerne. Kapitalen fungerer dermed kun som garanti.
Consequently, the special-purpose assets may not be used to expand business, and the capital now serves only as a guarantee.
Ifølge de oplysninger, Tyskland har fremlagt, og den aftale, der er indgået mellem delstaten og BayernLB, og som Kommissionen har fået tilsendt, godtgøres garantifunktionen med en garantiprovision på 0,3 % om året efter skat.
According to the information provided by Germany and the agreement between the Land of Bavaria and BayernLB submitted to the Commission, the guarantee function is paid for by a guarantee commission (Haftungsprovision) of 0,3 % per annum after tax.
Tyskland gør under henvisning til reglerne for godtgørelse af en sammenlignelig transaktion gældende, at der er tale om en normal godtgørelse på markedet, som BayernLB i dag ville skulle betale på markedet for at overtage en avalgaranti i egen favør.
Germany argues, with reference to the remuneration for a comparable transaction, that this is a normal market remuneration which BayernLB would have had to pay on the market for a bank guarantee in its favour.
Tyskland har anført, at godtgørelsen for den særlige formue i BayernLB's tilfælde skatteteknisk betragtes som anvendelse af overskud, så den ikke kan fratrækkes som driftsudgift, og at godtgørelsen derfor skulle udbetales efter skat.
Germany has stated that in the BayernLB case the remuneration for the special-purpose assets was treated for tax purposes as use of profits and could therefore not be deducted as operating expenditure. As a result, the remuneration is payable after tax.
Kommissionen er enig med Tyskland i, at en provision på 0,3 % om året efter skat kan anses for en passende sats.
The Commission agrees with Germany that a fee of 0,3 % per annum after tax can be regarded as a reasonable rate.
Kommissionen går også i den foreliggende sag ud fra en basissats på 0,3 % om året før skat for den pågældende transaktion. Der er efter dens opfattelse intet, der indikerer, at der i de forløbne år er sket en ændring i basissatsen på 0,3 % om året før skat, således som den blev lagt til grund i WestLB-beslutning 2000/392/EF og også i den foreliggende sag for den passende godtgørelse for den kapital, der blev stillet til rådighed, indtil BAKred havde godkendt indskuddet som kernekapital.
It also takes 0,3 % per annum before tax as an appropriate initial rate for the transaction at hand, since that rate was used as a basis for the WestLB decision and in the present case for the appropriate remuneration for the injected capital up to its recognition by BAKred as core capital, and the Commission sees no reason why it should have changed in the intervening years.
Dette har Tyskland heller ikke bestridt.
Nor has Germany put forward any information to the contrary.
Derudover indebærer i hvert fald det forhold, at BayernLB varigt og tidsubegrænset disponerer over kapitalen som sikkerhed, at det — i overensstemmelse med fremgangsmåden i WestLB-beslutningen — er rimeligt med et tillæg på mindst 0,15 % om året før skat.
Moreover, applying the WestLB method, a premium of at least 0,15 % per annum before tax is justified, if only because the capital is at BayernLB's disposal for guarantee purposes for an unlimited period .
Der skal dog tages hensyn til, at selskabsskattesatserne i 2004 er betydeligt lavere end i 1990'erne.
However, account must also be taken of the fact that corporate tax rates in 2004 are much lower than in the 1990s .
Kommissionen kan derfor acceptere den valgte godtgørelse på 0,3 % efter skat som passende.
In the light of tax considerations, the Commission concludes that the agreed remuneration of 0,3 % after tax is appropriate.