natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Se også side 42 i ‘France Telecom presentation to investors of December 5th, 2002’, hvor kreditbevillingen fra den franske stat (French state back-up facility) beskrives som tilgængelig med øjeblikkeligt varsel (immediately available).
See also slide 42 of ‘France Telecom presentation to investors of December 5th, 2002’, where the French state back-up facility is described as being immediately available.
Markedet var ikke i tvivl om, at aktionærlånet var givet.
The market was convinced that the loan was in place.
Se for eksempel følgende: »Den franske stat bebudede i dag, at den med øjeblikkelig virkning vil yde et aktionærlån på 9 mia. EUR…« (S & P 5. december 2002); »Det bekræfter FT's tidligere meddelelse om, at selskabet havde fået bevilget en lånefacilitet på 9 mia. EUR via ERAP …«.)
See, for example, ‘The French State's announcement today that it will immediately grant a €9 billion shareholder loan …’) (S & P, 5.12.2002); The confirmation follows FT's announcements that a EUR 9 billion loan facility has been put in place via ERAP ….)
(Moody ' s, 9. december 2002)
(Moody's, 9.12.2002).
Ifølge de franske myndigheder blev udkastet sendt til FT den 20. december.
According to the French authorities, the draft was sent to France Télécom on 20 December.
På selve udkastet angives dog ingen dato.
The draft, however, is undated.
Domstolens dom af 17. september 1980, sag C-730/79, Philip Morris, Sml. s. 2671, præmis 11.
Judgment of the Court of Justice in Case 730/79 Philip Morris [1980] ECR 2671, paragraph 11.
Domstolens dom af 7. marts 2002, sag C-310/99, Italien mod Kommissionen, Sml. I, s. 2289.
Judgment of the Court of Justice in Case C-310/99 Italy v Commission [2002] ECR I-2289.
FT har f.eks. i Italien etableret et fællesforetagende sammen med Deutsche Telekom og Enel.
For example, France Télécom has set up a joint venture with Deutsche Telekom and Enel in Italy.
Det er i EU-retten almindeligt anerkendt, hvor stor betydning tilkendegivelser fra offentlige myndigheder har.
The importance of declarations by the public authorities for purposes of applying Community law is generally recognised.
Man kan også minde om, at når en stats regeringsrepræsentanter i officiel sammenhæng tilskynder til visse foranstaltninger, men disse gennemføres af (juridisk) uafhængige instanser (som dog kontrolleres af staten) og indebærer traktatstridige virkninger, har Domstolen afgjort følgende: »en praksis af denne art falder ikke uden for forbudet i traktatens artikel 30, alene fordi den ikke har sit grundlag i beslutninger, der binder virksomhederne.
In a case involving the encouragement by a State of actions presented in an official speech by a representative of the Government but carried out by (legally) independent (but State-controlled) bodies and having effects contrary to the Treaty, the Court of Justice held: ‘[that] such a practice cannot escape the prohibition laid down by Article 30 of the Treaty solely because it is not based on decisions which are binding upon undertakings.
Også uforbindende akter, der udstedes af en medlemsstats regering, kan være egnet til at påvirke de handlendes og forbrugernes adfærd på vedkommende stats område og dermed føre til en tilsidesættelse af formålene med fællesskabet, således som disse er fastlagt i artikel 2 og nærmere udviklet i artikel 3 i traktaten« (Domstolens dom af 24. november 1982, sag 249/81, Kommissionen mod Irland, Sml. s. 4005, præmis 28.
Even measures adopted by the Government of a Member State which do not have binding effect may be capable of influencing the conduct of traders and consumers in that State and thus of frustrating the aims of the Community as set out in Article 2 and enlarged upon in Article 3 of the Treaty’ (Case 249/81 Commission v Ireland [1982] ECR 4005, paragraph 28).
Desuden kan henvises til Domstolens nylige dom af 13. december 2001, sag C-1/00, Kommissionen mod Frankrig, Sml. I, s. 9989, hvori Domstolen afgjorde, at traktaten blev overtrådt (ved manglende efterkommelse af en beslutning) da der blev givet afslag i en pressemeddelelse.
Mention may also be made of the recent judgment of the Court of Justice in Case C-1/00 Commission v France [2001] ECR I-9989, in which the Court punished an infringement (consisting in failing to comply with a decision) evidenced by a refusal mentioned in a press release.
På statsstøtteområdet har Førsteinstansretten også præciseret, at løfter fra offentlige myndigheder er relevante, for så vidt angår kriteriet om støtten som tilskyndelse (Dom afsagt af Retten i Første Instans den 14. maj 2002, sag T-126/99, Graphischer Maschinenbau GmbH mod Kommissionen, Sml. II, s. 2427).
More particularly as regards aid, the Court of First Instance has held, for example, that promises made by public authorities are relevant as regards the criterion concerning inducement (Case T-126/99 Graphischer Maschinenbau GmbH v Commission [2002] ECR II-2427).
Les Echos nr. 18695, Frankrig, fredag den 12. juli 2002, s. 2, interview om France Télécom: »Vi træffer passende foranstaltninger, når det bliver nødvendigt«.
Les Échos No 18695, France, Friday 12 July 2002, p. 2, France Télécom interview: ‘We shall take appropriate measures when the time comes’.
Se i den forbindelse artiklen i Financial Times den 12. maj 2004.
See in this connection the Financial Times article dated 12 May 2004.
Sammenhængen mellem tilkendegivelserne fremgår f.eks. af vendingen »som allerede angivet« i pressemeddelelsen fra oktober 2002, hvor der henvises til tilkendegivelserne i juli og september 2002.
The link between the declarations is shown, for example, by the phrase ‘as has already been indicated’ in the October 2002 press release, which refers back to the July and September 2002 declarations.
»På baggrund af den handlingsplan, ledelsen har udarbejdet, og afkastprognoserne for investeringerne, går staten ind i den påtænkte styrkelse af egenkapitalen på 15 mia. EUR i overensstemmelse med sin procentvise andel i kapitalen, dvs. en investering på 9 mia. EUR. Staten vil i sin aktionærrolle bære sig ad som en fornuftig investor.Det påhviler France Télécom at fastlægge de nærmere vilkår og tidsplaner for styrkelsen af selskabets egenkapital.
‘3/In the light of the management's action plan and the investment return prospects, the State will participate in the EUR 15 billion strengthening of the company's capital base in proportion to its share in the capital, giving an investment of EUR 9 billion. The State shareholder intends to act like a prudent investor.It will be for France Télécom to work out the detailed arrangements and precise timetable for the strengthening of its capital base.
Det er regeringens ønske, at planen gennemføres under størst muligt hensyntagen til selskabets enkelte aktionærer og medarbejderaktionærer.For at give France Télécom mulighed for at gå på markedet på det mest belejlige tidspunkt er staten rede til at fremskynde sin deltagelse i styrkelsen af egenkapitalen ved at yde selskabet et midlertidigt aktionærlån, hvis afkast skal følge de almindelige markedsvilkår«.
The Government wants the greatest account to be taken during the operation of the situation of individual shareholders and of employees with shares in the company.To enable the company to launch a market operation at the most opportune moment, the State is prepared to make an upfront prepayment towards the strengthening of the capital base in the form of a temporary shareholder loan, remunerated at market rates, placed at France Télécom's disposal’.
Se den tidligere nævnte pressemeddelelse af 24. juni fra Moody's.
See Moody's 24 June press release, referred to above.
Se den franske civile retsplejelovs paragraf 1181: »En aftalemæssig forpligtelse, som er underlagt en ophævelsesbetingelse, afhænger enten af en fremtidig, uvis begivenhed eller af en begivenhed, som allerede er indtruffet, men som parterne endnu ikke har kendskab til«.
See Article 1181 of the French Civil Code, which provides that ‘An obligation contracted under a condition precedent is one which depends either on a future and uncertain event, or on an event having presently happened, but still unknown to the parties’.
Den sidstnævnte definition er ikke relevant i den foreliggende sag.
The second definition is clearly not relevant in the present case.
»Ikke desto mindre støtter statens tilkendegivelse indplaceringen af France Télécom i investeringskategorien«.
‘Nevertheless the state's indication underpins FT's investment grade credit quality’.
Også følgende: »F.
Moreover: ‘F.
Mer udelukkede enhver tanke om privatisering af koncernen, men tilkendegav en usvigelig støtte fra staten, som ejer 54,5 %, i tilfælde af finansieringsproblemer.
Mer has ruled out any privatisation of the group but has clearly pledged the unfailing support of the State, which owns 54,5 %, in the event of any financing problems.
[…] En børsmægler udtaler, at det er første gang, finansministeren har udtalt sig så klart om France Télécom.
… One trader has said that this is the first time the Minister for Finance has expressed himself so clearly on the France Télécom case.
[…] Nu er det blot spørgsmålet, hvilken form støtten fra staten antager«.
… Everything now turns on the form the State's support takes’.
Den stabile prognose viser, at ratingen har nået bundgrænsen, tilføjer Deslondes«.
‘France Telecom Avoids Liquidity Crisis Thanks To Gvt’.
‘France Telecom Avoids Liquidity Crisis Thanks To Gvt’, Factiva, Dow Jones Capital Market Report, 12. juli 2002.
Factiva, Dow Jones Capital Market Report, 12.7.2002.
Førsteinstansrettens tidligere nævnte dom i Air France-sagen.
Cited above.
Se også ovennævnte beslutning 94/662/EF.
See also Decision 94/662/EC, referred to above.
Statens direkte indgriben over for ratingbureauerne viser, at disse tilkendegivelser var udtryk for en veldefineret og velovervejet vilje.
The State's direct approaching of the rating agencies shows clearly that the declarations were the expression of a clearly defined, well thought-out will.
Bureauet Standard & Poor's anførte, at »den franske stat — som ejer 55 % af France Télécom — har klart angivet over for Standard & Poor's, at den vil optræde som en fornuftig investor og træffe passende foranstaltninger, hvis FT skulle få vanskeligheder«.
The Standard & Poor's agency states that: ‘The French State – which owns 55 % of France Telecom — has clearly indicated to Standard & Poor's that it will behave as an aware investor and would take appropriate steps if France Telecom were to face any difficulties’.)
France Télécom LT Rating cut to »BBB-«; Off Watch; Outlook Stable; Teleconf 3:30PM BST Today, Standard & Poor ' s Ratingsdirect ( 12. juli 2002).
France Télécom LT Rating cut to ‘BBB-’; Off Watch; Outlook Stable; Teleconf 3:30PM BST Today, Standard & Poor ' s Ratings Direct, ( 12.7.2002).
Se tilkendegivelserne fra FT's tidligere bestyrelsesformand, Michel Bon, i pressen: fra en artikel i Tribune den 16. september 2002: »… ratingnedsættelse forhindrer planlagt refinansiering«; en artikel i Le Monde den 16. september 2002: »forringelsen sidst i juni i Moody's rating for FT's gæld […] har blokeret for vores adgang til markedet«; en artikel i Financial Times den 16. september 2002: »FT kan ikke overleve, når ingen vil låne os penge og alle tilmed kræver striks overholdelse af betalingsfristerne på tidligere lån.
See statements by France Télécom's previous CEO, Michel Bon, appearing in the press: article in La Tribune dated 16.9.2002‘… the downgrading is preventing the planned refinancing’; article in Le Monde dated 16.9.2002‘the downgrading at the end of June of the rating attributed to FT's debt by the Moody's rating agency … has denied us access to the market’; article in the Financial Times dated 16.9.2002‘FT cannot continue to survive when no one wants to lend us money and, on the contrary, when everyone wants to be paid on the nail.
Visse mener endog, at selskabet ikke engang ville have kunnet skaffe den fornødne likviditet på markedet, hvis dens rating blev yderligere forringet.
Some even take the view that the Company would not have been able to find the necessary liquidity on the market in the event of a downgrading of its credit rating.
Se f.eks. side 9 i den tidligere nævnte rapport fra Goldman Sachs af 22. juli 2002: »Hvis disse obligationer gik fra investeringskategorien med fast afkast til en rating som spekulationspapirer, dvs. med højt afkast, ville de oversvømme det nuværende europæiske marked for obligationer med højt afkast (…) [og] vi tror, det ville være vanskeligt for de europæiske investorer alene at optage samtlige obligationer fra France Télécom«.
See, for example, p. 9 of the above-mentioned report by Goldman Sachs of 22.7.2002: ‘If these bonds moved from the investment grade segment of the fixed income market, to “junk”, i.e. high yield, they would swamp the current European high yield market … we believe it would be difficult for the existing European investor base alone to absorb all France Telecom bonds ’.
Ifølge en fransk forfatter gør følgende sig således gældende: »Der findes mange forskellige offentlige mekanismer, som giver mulighed for at bringe garantigraden i et lån op på niveau med en formel lånegaranti: de har det til fælles, at de øger usikkerhedsrisikoen vedrørende statens forpligtelser, som kan antage et helt uoverskueligt omfang uden hensyn til Parlamentets ansvar for at fastsætte disse offentlige udgifter på forhånd« ( A. Delion: Les Garanties D'emprunt des Collectivites Locales et de L'Etat, Petites Affiches, 17. juni 1998 nr. 72, s. 19).
According to a French writer on the subject, ‘There are a multiplicity of public mechanisms which make it possible to confer on borrowings a level of guarantee equivalent to that of a formal loan guarantee: the feature they have in common is that they increase the risks of uncertainty as to the amount of the State's commitments to a point where they become indefinite, without Parliament having performed in their regard its role of fixing public expenditure in advance’ ( A delion, Les Garanties D'emprunt des Collectivités Locales et de L'État, Petites Affiches, 17.6.1998 No 72, p. 19).
Se meddelelse D. 2000 af 28. marts 2000, Cahier de droit des affaires. s. 210.
See Com, 28.3.2000, D. 2000, cah.dr. aff., p. 210.
Ved at påberåbe sig erga omnes i medfør af en lov fra 1985.
Through the concept of opposability erga omnes, derived from a 1985 Act.
Men spørgsmålet er dog i første omgang ikke, om tilsagnet er bindende, ligesom der næppe er tale om en undtagelse, eftersom enhver bestridelse heraf i sidste ende afhænger af en lovbestemmelse.
But the question is, firstly, different from that of the binding nature of the commitment and, secondly, scarcely exceptional since any opposability depends ultimately on a legislative provision.
Tilsagnet kan således defineres som et fast forrentet værdipapir, hvor udstederen har forpligtet sig til at betale långiveren et fast beløb på en angiven senere dato, samt en række rentebetalinger; der er med andre ord tale om et løfte om at betale et grundbeløb plus renter på fastsatte tidspunkter.
A bond may be defined as a fixed-interest security by which the issuer undertakes to pay the lender a fixed capital sum at a specific time in the future and a series of interest payments; in other words, it is a promise to pay the capital plus interest on predetermined dates.
Som NERA påpegede: »økonomer og teoretikere har lavet grundige undersøgelser af anseelsens betydning og værdi.
As indicated by NERA: ‘economists and game theorists have studied extensively the importance and value of reputation.
I så godt som alle økonomiske relationer er der en grad af usikkerhed over for modparten.
In almost any economic relationship there is some degree of uncertainty regarding the nature of the counter party.
Men i de fleste tilfælde er en part ikke involveret i én, men flere forskellige lignende transaktioner i en given periode.
However, very often a party is involved in not a single but a whole series of similar transactions over a period of time.
Det er meget almindeligt, at en eller begge parter forsøger af etablere en høj anseelse, eftersom det kan komme dem til gavn på et senere tidspunkt.
It is a common observation that one or both parties may seek to establish a reputation for themselves, as this may be beneficial later on’.
(David M. Kreps og Robert Wilson, Reputation and Imperfect Information, 27 JOURNAL OF ECONOMIC THEORY 253-279 (1982). […] Økonomerne har de seneste 25 år grundigt undersøgt, hvordan man opnår anseelse, og der er skrevet meget herom i fagtidsskrifter.
(David M. Kreps and Robert Wilson, Reputation and Imperfect Information, 27 Journal of EConomic theory 253-279 (1982)).‘Economists have studied the phenomenon of reputation acquisition rigorously over the past 25 years, and the list of publications in leading journals is sizeable.
Dette grundbegreb er blevet anvendt på mange forskellige områder, men vi skal nøjes med tre eksempler: centralbankernes aktiviteter, virksomhedsorganisation og markederne for statsgæld.
Applications of the basic notion to various fields abound, but we confine ourselves to three examples, i.e. central banking, industrial organization and sovereign debt markets.
(…) Det er lige vigtigt at etablere anseelse, uanset om man skal låne eller udlåne (på internationalt plan).
… The acquisition of reputation is also important in the area of (international) borrowing and lending.
Hvis en stat misligholder et lån, får den ligesom enhver anden privat debitor svært ved at få adgang til långivere fremover.
A sovereign entity, as well as a private debtor, that fails to pay back a loan will find it difficult to attract new funding in the future.
Det er grunden til, at staterne undertiden ser ud til at foretrække en økonomisk lavkonjunktur, med alle de problemer, det indebærer, frem for at misligholde et lån.
That is why countries sometimes seem to prefer an economic downturn, with all its hardships, to a situation of default’.
(Jeremy Bulow and Kenneth Rogoff, Sovereign Debt: Is to Forgive to Forget?, 79 AMERICAN ECONOMIC REVIEW 43-50 (1989). I denne sammenhæng har den franske regering ry for at opfylde de forpligtelser, den har påtaget sig i forbindelse med forvaltningen af mange kommercielle virksomheder og regeringens finanspolitiske anliggender.
(Jeremy Bulow and Kenneth Rogoff, S overeign Debt: Is to Forgive to Forget?, 79 American EConomic review 43-50 (1989)).‘In the same vein, the French government benefits from a reputation for honouring the commitment it makes regarding its management of many commercial enterprises, and matters affecting the fiscal position of the government.
Det kunne blive yderst bekosteligt for den, hvis dens ord ikke blev taget for gode varer i disse sammenhænge«.
It would be very costly if its word could not be believed in these matters’.
Se økonomi-, finans- og erhvervsministeriets rapport L'Etat actionnaire 2003: »Pr. 31. december 2002 kontrollerede staten ifølge de nyeste statistikker direkte eller indirekte 1616 virksomheder, heraf 97 markedsledende.
See the report by the Minister for Economic Affairs, Finance and Industry entitled L'État actionnaire 2003: ‘On 31 December 2002, according to the latest available statistics, the State controlled, directly or indirectly, 1616 undertakings, including 97 blue chip companies.
Dette gælder virksomheder med hjemsted i Frankrig« http://www.paris-europlace.net/links/doc062197.htm .
These are undertakings with a registered office in France’ http://www.paris-europlace.net/links/doc062197.htm.
Nærmere detaljer herom kan findes i La gestion de la dette publique en France: les objectifs, les instruments et la gestion des risques af Christian Esters, Ecole Nationale d'Administration 2000: »Det franske obligationsmarked voksede i løbet af 90'erne.
For more information on this point see La gestion de la dette publique en France: les objectifs, les instruments et la gestion des risques by Christian Esters, École Nationale d'Administration 2000: ‘The French bond market grew during the 1990s.
Statsobligationernes andel af obligationsmarkedet steg betydeligt fra 1989 til 1993 og har siden udgjort ca. 50 %, undtagen i 1995, hvor de øvrige obligationsudstedere på det franske marked for anden gang oplevede en krise, som fik emissionerne af statsobligationer, der i absolutte tal ellers var stabile, til at indtage en meget højere andel dette år … Stigningen på lang sigt i statens andel af obligationsmarkedet er en følge af, at man i 1986 lagde forvaltningen af statsgælden i Frankrig om.
The share of the bond market accounted for by treasury bills increased considerably between 1989 and 1993, remaining thereafter at a level of about 50 %, except in 1995, when the other bond issues on the French market suffered their second consecutive fall with the result that, despite their numbers remaining stable in absolute terms, the share accounted for by treasury bills increased sharply that year … The long-term increase in the State's share of the bond markets is a consequence of the reform of public debt management in France starting in 1986.
En af omlægningerne bestod i en ændring af gældsstrukturen: De omsættelige statslige værdipapirer erstattede ikke-omsættelige, og det medførte en stærk stigning i statens andel af obligationsmarkedet«. http://www.ena.fr/tele/mcil99/master99esters.pdf
One of the reforms consisted in changing the debt's structure: negotiable state securities replaced non-negotiable debt, leading to the strong increase in the State's share of the bond market’. http://www.ena.fr/tele/mcil99/master99esters.pdf
Analysen viser en stærk positiv effekt: som følge af tilkendegivelsen mente markedsaktørerne, at France Télécom ville få en højere cashflow, end det ellers ville have været tilfældet.
The study shows that there is a strong positive effect: as a result of the statement, market participants believed the cash flows that France Télécom would generate were going to be higher than they would have been otherwise.
Påvirkningen er desuden i høj grad statistisk signifikant: den skyldes ikke tilfældige prisudsving … Ud fra tilkendegivelsen var det markedets opfattelse, at de franske myndigheder ville yde mere støtte til France Télécom end de ville, hvis der ikke var omkostninger til dårlige driftsresultater«.
Moreover the effect is strongly statistically significant: it is not the result of random fluctuations in prices … The market believed that, as a result of the statement, the French Authorities would offer more support to France Télécom than they would do in the absence of any costs of non-performance’.
Deutsche Bank: France Télécom/Deutsche Telekom Debt Liquidity and possible solution, 22. juli 2002, s. 1, 3, 8.
Deutsche Bank France Télécom/Deutsche Telekom Debt Liquidity and possible solution22 July 2002, pp. 1, 3, 8.
Rapport fra Deutsche Bank af 22. juli 2002 med titlen France Télécom/Deutsche Telekom Debt Liquidity and possible solution: »Den 12. juli 2002 sænkede S & P France Télécoms rating til BBB- … Bureauet forventer ikke længere, at France Télécom når sin målsætning om 3,5 × nettogæld/EBITDA i 2003, men angav en stabil prognose for den lavere BBB-rating.
Deutsche Bank report dated 22.7.2002 entitled France Télécom/Deutsche Telekom Debt Liquidity and possible solution: ‘… on July 12, 2002, S & P … downgraded France Télécom's ratings to BBB- ... The agency no longer expects France Télécom to hit the 3,5× net debt/EBITDA target by 2003, but did assign a “stable” outlook to the low triple B ratings.
Den stabile prognose underbygges af følgende udtalelse: »den franske stat — som ejer 55 % af France Télécom — har klart tilkendegivet over for Standard & Poor's, at den vil optræde som en fornuftig investor og træffe passende foranstaltninger, hvis FT skulle få vanskeligheder««.
It seems that the stable outlook is anchored by “the French state … [which] has clearly indicated to Standard & Poor's that it will behave as an aware investor and would take appropriate steps if France Télécom were to face any difficulties.”