natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det lån, der blev ydet den 20. november 2002, havde en løbetid på 18 måneder indtil den 20. maj 2004.
The loan, which was granted on 20 November 2002, had a term of 18 months until 20 May 2004.
Udbetalingen af kreditten skulle ske i flere trancher.
It was to be paid in several instalments.
Forbundsstaten garanterede for 48 % af beløbet og delstaten for 32 %.
The Federal Government underwrote 48 % of the amount, and the Land 32 %.
Garantien havde ifølge garantierklæringen af 20. november 2002 en løbetid indtil den 15. marts 2003.
Under the guarantee agreement of 20 November 2002, the guarantee was due to expire on 15 March 2003.
Ved forelæggelse af en omstruktureringsplan for Kommissionen før udløbet af denne frist skulle dette tidsrum dog automatisk forlænges indtil tidspunktet for Kommissionens støttebeslutning på grundlag af denne plan.
However, if a restructuring plan was submitted to the Commission before the expiry date, this period was to be extended automatically until such time as the Commission adopted a decision on the aid on the basis of the restructuring plan in question.
Med fremlæggelsen af denne omstruktureringsplan i marts 2003 dækkede den anden garanti således den samlede løbetid for kreditten indtil tidspunktet for Kommissionens beslutning på grundlag af planen.
With the submission of the restructuring plan in March 2003, the second guarantee was extended to cover the entire duration of the loan up to the time of the Commission's decision on the basis of the plan.
Ifølge de tyske oplysninger har MobilCom som følge af, at der kun var behov for 88,3 mio. EUR til omstruktureringen, ved brev af 1. april 2003 over for KfW som konsortialbank givet afkald på det stadig udestående kreditbeløb på 23,7 mio. EUR.
Germany stated that, because only EUR 88,3 million was needed and called in for the restructuring, MobilCom wrote on 1 April 2003 to KfW as consortium leader to waive the outstanding loan amount of EUR 23,7 million.
Grundene til henholdsvis indledningen og udvidelsen af proceduren
Reasons for initiating/extending the proceedings
Kommissionen har godkendt lånegarantien på 50 mio. EUR som redningsstøtte på grundlag af artikel 87, stk. 3, litra c), i EF-traktaten samt EF-rammebestemmelserne.
The Commission approved the guarantee for the loan of EUR 50 million as rescue aid pursuant to Article 87 (3)(c) of the EC Treaty and the Community guidelines.
I sin beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure klassificerede Kommissionen også garantien fra forbundsstaten og delstaten Schleswig-Holstein for det andet lån som statsstøtte i den betydning, der er anvendt i EF-traktatens artikel 87, stk. 1.
In its decision to initiate the formal investigation procedure, the Commission also classified the guarantee from the Federal Government and the Land of Schleswig‐Holstein on the second loan as State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
På grundlag af sin foreløbige vurdering var Kommissionen nået frem til den konklusion, at den anmeldte støtte skulle bedømmes på grundlag af EF-rammebestemmelserne, og tvivlede på, om støtten var forenelig med det fælles marked.
On the basis of its provisional assessment, it concluded that the notified aid should be assessed on the basis of the Community guidelines and doubted whether it was compatible with the common market.
Især stod det ikke klart for Kommissionen, om også den senere indrømmede kredit på 112 mio. EUR udelukkende blev benyttet til opretholdelse af driften i den angivne periode eller allerede blev benyttet til omstruktureringen af virksomheden.
In particular, it was not clear for the Commission whether the loan granted at a later stage (EUR 112 million) was being used exclusively to keep the business running in the declared rescue period or was already being used for restructuring the firm.
Støtte til omstrukturering kan på grund af dens særlig konkurrencefordrejende karakter kun godkendes på grundlag af en omstruktureringsplan, som Kommissionen på tidspunktet for indledningen af proceduren i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 2, endnu ikke havde fået forelagt.
Because it is particularly distortive of competition, restructuring aid may be authorised only on the basis of a restructuring plan; however, this was not available to the Commission when the proceedings under Article 88(2) of the EC Treaty were initiated.
Med sin afgørelse af 9. juli 2003 lod Kommissionen også den oprindeligt planlagte forlængelse af lånegarantierne frem til 2007 være omfattet af den igangværende procedure.
By decision of 9 July 2003, the Commission included the originally planned extension of the loan guarantees until 2007 within the scope of its ongoing investigation.
Kommissionen tvivlede især på, at MobilCom havde behov for en forlængelse af de statsgaranterede kreditter.
The Commission doubted in particular whether MobilCom needed an extension of the State‐guaranteed loans.
Den kunne på daværende tidspunkt ikke udelukke, at MobilCom ved et hurtigt salg af sine interesser i internetdatterselskabet Freenet.de AG kunne skaffe sig tilstrækkelige midler til at tilbagebetale kreditterne.
It could not at the time rule out the possibility of MobilCom's being able to secure sufficient funds for paying off the credit from a quick sale of its stake in the Internet subsidiary freenet.de AG.
Efter at kreditterne var blevet betalt tilbage den 22. september 2003 og garantidokumenterne var tilbagegivet til garanterne, erklærede Tyskland, at den anmodning, der for en sikkerheds skyld var fremsat om forlængelse af garantierne for kreditterne frem til 2007, ikke længere var relevant.
As the loans were repaid on 22 September 2003, with the guarantee bonds subsequently being returned to the guarantors, Germany considers that the question of the application to extend the loan guarantees until 2007, which had in any event been submitted only as a precautionary measure, is now closed.
Hvad angår den anden støtteforanstaltning i form af garantien for kreditten på 112 mio. EUR, holder Tyskland fast ved sin opfattelse af, at også denne garanti er redningsstøtte i EF-rammebestemmelsernes forstand.
The second aid measure is the guarantee on the loan of EUR 112 million: Germany maintains its view that this too constituted rescue aid within the meaning of the Community guidelines.
Tyskland erklærer, at der med kreditterne udelukkende blev finansieret foranstaltninger inden for forretningsområdet tjenesteudbyder, som for eksempel kundeforanstaltninger til optimering af takststrukturen, tilpasning af markedsføringsudgifterne og foranstaltninger til begrænsning af personaleforbruget, som udelukkende havde tjent til at opretholde den løbende drift og mindske likviditetsbehovet i redningsfasen.
Germany states that the loans were used exclusively to finance measures taken in the service provider sector and aimed at such things as optimising the customer tariff structure, adjusting sales expenditure and cutting current staff costs, the dual purpose being simply to keep the firm's ordinary business running and to reduce the need for liquidity during the rescue phase.
Uden disse foranstaltninger ville likviditetsbehovet frem til marts 2003 have været 110 mio. EUR højere.
Without these measures, the liquidity requirement would have been EUR 110 million higher by March 2003.
Desuden havde der på tidspunktet for ydelsen af den omstridte støtte endnu ikke været forelagt et omfattende omstruktureringskoncept, og det ville ikke have været muligt at udarbejde et sådant inden for et kort tidsrum.
Furthermore, a comprehensive restructuring plan had not yet been submitted at the time the aid was granted and indeed could not have been drawn up in the short time available.
Hvis Kommissionen ikke følger denne vurdering, anmoder Tyskland alternativt om, at den anden lånegaranti godkendes som omstruktureringsstøtte på grundlag af den omstruktureringsplan, der senere blev forelagt Kommissionen.
In the event of the Commission's not accepting this assessment, Germany asks that the second loan guarantee be approved as restructuring aid on the basis of the restructuring plan that was submitted to the Commission subsequently.
Efter Tysklands opfattelse udligner især det forhold, at det i omstruktureringsplanen er forudset, at MobilCom trækker sig af UMTS-forretningsområdet og fastnet-/internet-forretningsområdet, de eventuelle konkurrencefordrejninger, som de statsgaranterede lån måtte have forårsaget på mobilmarkedet.
It takes the view that, in particular, MobilCom's withdrawal from the UMTS business and from the landline and Internet segment, as provided for in the restructuring plan, offset any distortions of competition on the mobile telephony market caused by the State‐guaranteed loan.
BEMÆRKNINGER FRA TREDJEMAND
COMMENTS FROM THIRD PARTIES
Bemærkninger fra MobilCom
Comments from MobilCom
I sin stillingtagen til indledningen og udvidelsen af den formelle procedure afviser MobilCom enhver tvivl med hensyn til den ydede støttes forenelighed med det fælles marked.
In its comments on the initiation and extension of the formal investigation procedure, MobilCom rejected the doubts about the aid's compatibility with the common market.
MobilCom anfører, at konkurrencen på markedet for mobiltjenester ville være gået i stå, hvis ikke MobilCom fortsat havde eksisteret.
It argued that competition on the market for mobile telephony services would have come to a standstill if MobilCom had ceased to exist.
Mobilmarkedet domineres af netværksoperatørerne med en markedsandel på næsten 70 %, hvoraf de to store dominerende udbydere T-Mobile og Vodafone tegner sig for omkring 52 %.
The mobile telephony market, it claimed, is dominated by the network operators, which have a total market share of almost 70 %, with some 52 % being accounted for by the two dominant suppliers, T‐Mobile and Vodafone.
Hvis MobilCom var forsvundet fra markedet, ville Debitel have opnået et kvasi-monopol blandt de tjenesteudbydere, som ikke rådede over eget net. Debitel ville således ikke længere være under pres for at tilbyde sine kunder de gunstigste tariffer i en pakke.
The disappearance of MobilCom would have given Debitel a virtual monopoly among service providers without their own network, thereby removing the pressure on that company to bundle the most favourable rates and offer them to its customers.
Tjenesteudbydernes rolle som katalysatorer for priskonkurrence mellem netværksoperatørerne ville således være blevet svækket afgørende og den oligopolistiske markedsstruktur på det tyske mobilmarked ville være blevet yderligere konsolideret.
The role of service providers as catalysts of price competition between the network operators would thus have been decisively weakened and the oligopolistic structure of the German mobile telephony market would have been further strengthened.
Desuden hævder MobilCom, at statsgarantien ikke havde ført til fordrejning af konkurrencen og havde begrænset sig til det absolutte minimum.
MobilCom also claimed that the State guarantee would not have led to a distortion of competition and was limited to the absolute minimum.
Garantien var kun en sikring af 80 % af lånesummen.
The guarantee covered altogether only 80 % of the loan amount.
De disponible midler var udelukkende afset til gennemførelse af omstruktureringsplanen og absolut begrænset til omstruktureringsomkostningerne på tjenesteudbyderområdet.
The available funds were entirely earmarked for the implementation of the restructuring plan and were strictly limited to the costs of restructuring in the service provider sector.
Hver af de i omstruktureringsplanen beskrevne foranstaltninger var en absolut forudsætning for genoprettelse af virksomhedens overlevelsesevne på længere sigt, i hvilken forbindelse MobilCom endnu en gang gav en detaljeret redegørelse for de i omstruktureringsplanen forudsete omkostninger og specificerede dem yderligere.
Each of the measures described in the restructuring plan had been essential to restoring long‐term viability, and MobilCom again explained in detail, and gave a further breakdown of, the individual costs provided for in the restructuring plan.
MobilCom henviser også til, at de øvrige konkurrenter drog fordel af omstruktureringsplanen, fordi MobilCom efterfølgende skilte sig af med alle de aktiviteter, som ikke umiddelbart hørte til kerneaktiviteterne, om end de havde været nyttige for virksomheden, som f.eks. især UMTS-netværksområdet.
MobilCom also pointed out that the remaining competitors benefited from the restructuring plan because, under it, MobilCom was divesting all activities that did not belong directly to the core business sector but would be of use to it, such as the UMTS network operation in particular.
Desuden kunne der ikke forventes nogen negative virkninger for konkurrenterne, da der i forbindelse med omstruktureringen også var sket en række betydelige kapacitetsnedskæringer på tjenesteudbyderområdet.
No negative effects on competitors were to be expected, moreover, since under the restructuring considerable capacity reductions would be made in the service provider sector as well.
MobilComs muligheder for at hverve kunder var som følge af den betydelige personalenedskæring og lukning af forretningssteder begrænset betydeligt.
In particular, the substantial reduction of staff and the closure of sites had considerably reduced MobilCom's ability to acquire customers.
I samtalerne mellem Tyskland og Kommissionen den 9. januar og den 21. januar 2004, hvor også repræsentanter for MobilCom deltog, præciserede MobilCom med henvisning til sine skriftlige bemærkninger, at virksomheden stadig fastholdt den retsopfattelse, som også Tyskland havde, nemlig at der i forbindelse med den anden støtteforanstaltning var tale om redningsstøtte og ikke om omstruktureringsstøtte.
At the talks held between Germany and the Commission on 9 and 21 January 2004, in which representatives of MobilCom also took part, the company clarified its written comments, stating that it maintained the legal view also adopted by Germany, namely that the second aid measure was rescue and not restructuring aid.
Spørgsmålet om kompensationsforanstaltninger var derfor ikke relevant.
The question of appropriate compensatory measures therefore did not arise.
Bemærkninger fra Talkline GmbH & Co KG
Comments from Talkline GmbH & Co KG
Talkline GmbH & Co KG (i det følgende: Talkline) er som udbyder af mobiltjenester en umiddelbar konkurrent til MobilCom.
As a mobile telephony service provider, Talkline GmbH & Co KG (Talkline) is a direct competitor of MobilCom.
Talkline henviser til, at virksomheden ligesom andre umiddelbare konkurrenter i de foregående to år har skullet tilpasse sig markedsvilkårene og har måttet indstille virksomheden herefter for egen regning og uden statsstøtte.
It pointed out that, like other direct competitors, it had had to adapt to market conditions in the last two years and change direction at its own expense and without State aid.
Talkline anfører for det første, at der med den anden statsgaranterede kredit er tale om omstruktureringsstøtte til MobilCom og ikke redningsstøtte.
Talkline argued, first of all, that the second State‐guaranteed loan was restructuring aid for MobilCom and not rescue aid.
Omstruktureringen af virksomheden var allerede gået i gang, inden det andet lån i november blev ydet.
The restructuring of the firm had already begun before the second loan was granted in November.
Virksomheden er desuden af den opfattelse, at den konkurrencefordrejning, der er opstået som følge af støtten til MobilCom, er af særlig intensitet.
The firm also took the view that the distortion of competition caused by the aid to MobilCom was particularly severe.
Den mener ikke, at den ydede støtte er forenelig med det fælles marked uden tilstrækkelig kompensation.
The aid granted was not compatible with the common market without sufficient compensation.
At konkurrencefordrejningen har været særlig intens, begrunder Talkline for det første med, at garantien har gjort det muligt for MobilCom uden begrænsninger at videreføre sine forretningsaktiviteter samtidig med en hurtig og gennemgribende omstrukturering.
Talkline gave as a reason for the particular severity of the distortion of competition, first, the fact that the guarantee enabled MobilCom to continue in business without restriction, while carrying out a full and rapid restructuring.
Ganske vist havde MobilCom mistet markedsandele under omstruktureringen, men alligevel havde virksomhedens tilstedeværelse på markedet kunnet mærkes.
True, MobilCom did lose market shares during the restructuring, but its market presence was still appreciable for competitors.
For det andet gjorde de statsgaranterede kreditter det muligt for MobilCom at gøre sit kundeunderlag rentabelt.
Second, the State‐guaranteed loans enabled MobilCom to make its customer base profitable.
MobilCom var efter saneringen af sit kundeunderlag vokset omtrent lige så hurtigt som markedet, men rådede over et uforholdsmæssigt rentabelt kundeunderlag.
After streamlining its customer base, MobilCom had grown about as strongly as the market but had a disproportionately high‐yield customer base.
Desuden havde MobilCom på grund af kreditterne kunnet udskyde det påtænkte salg af fastnettet til Freenet.de AG og det delvise salg af interesser i tilknytning hertil, så virksomheden havde kunnet drage fordel af den forventede kursstigning i denne forbindelse ikke blot med henblik på tilbagebetaling af kreditterne, men også med henblik på nye investeringer på mobilområdet, da salget af 20 % af aktierne i september 2003 havde skaffet MobilCom yderligere midler på 60 mio. EUR efter den fuldstændige tilbagebetaling af kreditterne.
In addition, because of the loans, MobilCom was able to delay the proposed sale of the fixed network to freenet.de AG and the ensuing partial sale of its stake in the latter, so that it could use the expected related rise in the market price not only to repay the loan but also to invest in the mobile telephony business since the sale of 20 % of the block of shares in September 2003 left it with liquid resources of almost EUR 60 million after paying off the loans in full.
Talkline tvivler desuden på, at det var nødvendigt at yde den anden garanti.
Talkline also doubts whether it was necessary to grant the second guarantee.
MobilCom havde allerede dengang kunnet disponere over en betragtelig anlægsformue, i hvilken forbindelse Talkline især fremhæver interesserne i Freenet.de AG.
MobilCom already had considerable fixed assets at the time, the stake in freenet.de AG in particular being emphasised by Talkline.
Salget af 20 % af Freenet-andelene (3,75 mio. aktier), der først fandt sted i september 2003, havde ifølge Talkline allerede i november 2002 indbragt virksomheden et provenu på mindst 18,75 mio. EUR ved den daværende aktiekurs på 5 EUR. Salget af de samlede interesser (13,65 mio. aktier) havde skaffet virksomheden likvide midler på 68 mio. EUR og dermed i vid udstrækning overflødiggjort kreditoptagelsen, og helt sikkert gjort statsgarantien unødvendig.
The sale of 20 % of the freenet shares (3,75 million shares), which took place only in September 2003, would have already brought the firm an income of at least EUR 18,75 million in November 2002 at the then price of some EUR 5 per share. The sale of the whole stake (13,65 million shares) would have provided the firm with liquid resources of EUR 68 million and hence made borrowing largely, and a State guarantee definitely, unnecessary.
Denne beregning går i den forbindelse kun ud fra børskursen, men ikke fra den virkelige indre værdi i Freenet.de AG, som bestyrelsen i MobilCom og direktionen i Freenet.de AG tydeligvis havde sat til en højere værdi.
This calculation was based only on the stock market price and not the net asset value of freenet.de AG, which had been put significantly higher by the supervisory board of MobilCom and the management board of freenet.de AG.
Hvis Kommissionen kommer til det resultat, at statsgarantien for den anden kredit udgør omstruktureringsstøtte, der kan tillades, så kan den efter Talklines opfattelse kun godkende denne, hvis Tyskland tilbyder passende kompensationsforanstaltninger i henhold til punkt 35 ff. i EF-rammebestemmelserne.
If the Commission concludes that the State guarantee for the second loan is admissible restructuring aid, it can authorise it, in Talkline's view, only if Germany offers further compensatory measures in accordance with point 35 et seq. of the Community guidelines.
De foranstaltninger, som Tyskland har nævnt, er efter Talklines mening ikke tilstrækkelige til at udligne de negative virkninger af støtten.
The measures taken by Germany were not sufficient, in Talkline's opinion, to offset the aid's adverse effects.
Beskæringen af kapaciteten på mobilområdet og den dermed forbundne begrænsning af kundeunderlaget skyldtes i overvejende grad, at MobilCom havde skaffet sig af med urentable kundeforhold.
The reduction of capacities in the mobile telephony sector and the associated reduction of the customer base were largely attributable to the fact that MobilCom had dropped unprofitable customer relationships.
Denne reduktion var ud fra et økonomisk synspunkt nødvendig og kan derfor ikke accepteres som en modydelse.
This reduction was necessary from an economic point of view and cannot therefore be accepted as a quid pro quo.
Der havde ikke været tale om en fuldstændig tilbagetrækning fra fastnet- og internetområdet.
There had been no complete withdrawal from the landline and Internet business.
Desuden udgjorde salget af Freenet-andelen, når man ser på indvirkningen på konkurrencen på mobilområdet, en kapitalomlægning.
What is more, the sale of the stake in freenet, given its effect on competition in the mobile telephony sector, constituted a capital restructuring.
Som modydelse for eventuelle konkurrencefordrejninger er dette salg således ikke blot uden nogen værdi, men endog en stramning af fordrejningerne, da MobilCom nu umiddelbart investerer provenuet af salget af Freenet-andelen på tjenesteudbyderområdet.
As a quid pro quo for possible distortions of competition, it was thus not only worthless but considerably aggravated the distortion since MobilCom was now investing the proceeds from the sale of the freenet stake directly in the service provider business.
Indefrysningen af UMTS-forretningsområdet var en økonomisk nødvendighed og er således ikke egnet som kompensationsforanstaltning for konkurrencefordrejningerne på mobilområdet.
The freezing of the UMTS business was an economic necessity and was therefore not suitable either as a compensatory measure to offset distortions of competition in the mobile telephony sector.
At MobilCom forlod dette forretningsområde, kom kun de tiloversblevne UMTS-licenshavere til gode, idet disse nu havde en direkte konkurrent mindre.
The withdrawal benefited only the remaining UMTS licence holders, who had one direct competitor less.
Talkline foreslår dernæst et katalog af mulige foranstaltninger til udligning af de konkurrencefordrejninger, der efter Talklines opfattelse har gjort sig gældende.
Lastly, Talkline proposed a catalogue of possible measures for offsetting the distortions of competition it felt had occurred.
Disse foranstaltninger omfatter et »pro rata-salg« af kunder til konkurrenterne, en tidsbegrænset lukning af online-butikker og andre direkte kanaler samt tilbagetrækning fra UMTS-forretningsområdet som tjenesteudbyder (såkaldt Enhanced Service Providing) for et begrænset tidsrum.
The measures included a pro rata ‘sale’ of customers to competitors, a closure of online shops and other direct channels for a limited period, and withdrawal from the UMTS business as a service provider (enhanced service providing) for a limited period.
Bemærkninger fra en tredjemand, der har anmodet om hemmeligholdelse af vedkommendes identitet
Comments from a third party which wished to keep its identity secret
Kommissionen modtog desuden bemærkninger fra yderligere en konkurrent, der ligeledes er virksom som tjenesteudbyder uden egen netstruktur.
The Commission also received comments from a further competitor, likewise a pure service provider without its own network structure.