natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Meddelelsen er en administrativ nyskabelse, som kan betragtes mere som en politisk erklæring om Kommissionens fremtidige adfærd på dette område end som en »klarlæggelse« af de bestemmelser, der finder anvendelse.
It is an administrative innovation and can be regarded more as a policy statement as to future Commission action in this area rather than as a ‘clarification’ of the applicable legislation.
Artikel 1, litra b), nr. v), i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 [10] bestemmer, at foranstaltninger kan blive til en støtte på grund af udviklingen på fællesmarkedet og som følge af liberalisering af visse aktiviteter.
Article 1(b)(v) of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty [10] provides that measures may become aid as a result of the evolution of the common market and through liberalisation of certain activities.
Lovgivningen om skattebegunstigede selskaber er en foranstaltning som omhandlet i denne bestemmelse, der først efterfølgende er blevet en støtte.
The Qualifying Companies legislation constitutes a measure, as referred to in that provision, which became aid only subsequently.
Da Kommissionen ikke har kvalificeret lovgivningen om støttebegunstigede selskaber som en eksisterende støtte, har den med tilbagevirkende kraft anvendt de kriterier, der er udarbejdet i dette øjemed, og som skulle tjene som definition på statsstøtte i 2001, på den retligt og økonomisk forskellige situation, der forelå i 1983.
By failing to regard Qualifying Companies legislation as existing aid, the Commission is applying, retroactively, the relatively refined State aid criteria of 2001 to the different legal and economic situation which prevailed in 1983.
F.eks. blev den skattemæssige ordning for irske selskaber i begyndelsen ikke betragtet som en støtte, selv om Kommissionen efterfølgende ændrede synspunkt [11] med henblik på at afspejle den progressive udvikling i de fællesskabsretlige bestemmelser mod det mere restriktive for så vidt angår ordninger med et skattemæssigt incitament.
In this regard, the Irish company tax scheme was initially not classified as aid, although the Commission's view subsequently changed [11] and reflected the gradual tightening of Community discipline regarding such tax incentive schemes.
Kommissionen har ved skønsmæssigt at behandle lovgivningen om skattebegunstigede selskaber som ny, ulovlig støtte tilsidesat proportionalitetsprincippet.
By using its discretion to treat the Qualifying Companies legislation as new, illegal aid, the Commission has infringed the principle of proportionality.
En sådan behandling får alvorlige økonomiske konsekvenser.
Such treatment has dramatic economic consequences.
Det betydelige tab, denne behandling vil medføre, står ikke i rimeligt forhold til interessen i at indlede en procedure vedrørende ulovlig støtte, henset til bl.a. det ringe omfang af Gibraltars økonomi og den omhandlede lovgivnings ubetydelige virkning for konkurrencen og den internationale samhandel.
The significant damage that will be caused is disproportionate to any Community interest which might be served by the initiation of a procedure in respect of illegal aid, particularly in view of the diminutive size of Gibraltar's economy and the necessarily insignificant impact of the legislation in issue on competition and on international trade.
En lempeligere fremgangsmåde fra Kommissionens side kunne have bestået i udelukkende at behandle lovgivningen om skattebegunstigede selskaber i henhold til adfærdskodeksens synsvinkel på området for virksomhedsbeskatning, på grundlag af traktatens artikel 96 og 97 eller efter den procedure, der finder anvendelse på eksisterende støtteordninger.
The Commission would have taken a more equitable approach if it had considered the qualifying company legislation either under the Code of Conduct for Business Taxation, under Articles 96 and 97 of the Treaty or under the procedure applicable to existing aid.
Endelig har Kommissionen tilsidesat retssikkerhedsprincippet og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, idet den har ventet 18 år med at rejse tvivl vedrørende lovgivningen om skattebegunstigede selskaber, og idet den ikke inden for en rimelig frist har gennemført sin undersøgelse af lovgivningen.
Last, the Commission has infringed the principles of legal certainty and legitimate expectations by waiting 18 years before challenging the Qualifying Companies legislation and by not carrying out its investigation into the legislation within a reasonable time.
Kommissionen har først rejst tvivl om lovgivningens forenelighed med fællesskabsretten i februar 1999.
The conformity of the legislation with Community law was never doubted by the Commission before February 1999.
I analogi med Defrenne-sagen [12] har denne langvarige passivitet fra Kommissionens side givet Gibraltar en berettiget forventning.
By analogy with the Defrenne case [12], this prolonged failure by the Commission to act gave rise to legitimate expectations on the part of Gibraltar.
Forældelsesreglerne bør finde anvendelse på Kommissionens undersøgelser.
The Commission's investigations should be subject to a limitation period.
I henhold til artikel 15 i forordning (EF) nr. 659/1999 skal enhver individuel støtte, som er tildelt i medfør af en støtteordning ti år før, Kommissionen træffer foranstaltninger, betragtes som eksisterende støtte.
Thus, pursuant to Article 15 of Regulation (EC) No 659/1999, any individual aid granted under an aid scheme 10 years before the Commission takes action must be deemed to be existing aid.
I medfør af denne bestemmelse burde Kommissionen have anset lovgivningen om skattebegunstigede selskaber for en eksisterende støtteordning.
Applying that rule, the Commission should have regarded the Qualifying Companies legislation as an existing aid scheme.
Kommissionen har under alle omstændigheder tilsidesat princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og retssikkerhedsprincippet ved at lade et alt for langt tidsrum hengå, efter at den indledte sin undersøgelse af lovgivningen.
In any event, the Commission infringed the principles of legitimate expectations and of legal certainty by allowing an excessively long period to elapse after opening its investigation into the legislation.
Den foreløbige undersøgelse blev påbegyndt den 12. februar 1999, men den formelle undersøgelsesprocedure blev imidlertid først indledt to og et halvt år efter.
The preliminary investigation began on 12 February 1999, but the formal investigation procedure was not initiated until two and a half years later.
Under den foreløbige undersøgelse forholdt Kommissionen sig tavs i lange perioder.
The preliminary investigation was punctuated by long periods of inactivity by the Commission.
I betragtning af, at Kommissionen så sent som i november 2000 var i tvivl om nytten af at indlede statsstøtteproceduren over for de skadelige foranstaltninger, der var blevet påvist af adfærdskodeksgruppen, ville det have været rimeligt at anvende den procedure, der gælder for eksisterende støtte.
Given that there was some doubts within the Commission as late as November 2000 as to the utility of opening the State aid procedure on the harmful measures identified by the Code of Conduct Group, it is reasonable to claim that the existing aid procedure should have been used.
Forenelighed med fællesmarkedet i medfør af traktatens artikel 87, stk. 3, litra b)
Compatibility by virtue of Article 87(3)(b) of the Treaty
Ifølge traktatens artikel 87, stk. 3, litra b), kan støtte, der kan afhjælpe en alvorlig forstyrrelse i en medlemsstats økonomi, anses for forenelig med fællesmarkedet.
Article 87(3)(b) of the Treaty provides that aid to remedy a serious disturbance in the economy of a Member State may be considered to be compatible with the common market.
Lovgivningen om skattebegunstigede selskaber blev vedtaget ét år før lukningen af Royal Navy-skibsværftet (bebudet i 1981) og på et tidspunkt, hvor den britiske militære tilstedeværelse i Gibraltar var under nedtrapning.
The Qualifying Companies legislation was enacted a year before the closure of the Royal Navy Dockyard (announced in 1981) and at a time when the British military presence in Gibraltar was being scaled down.
Skibsværftet var Gibraltars vigtigste kilde til beskæftigelse og indkomst, idet det tegnede sig for 25 % af beskæftigelsen og 35 % af bruttonationalproduktet (BNP).
The Dockyard was Gibraltar's main source of employment and income, accounting for 25 % of employment and 35 % of gross domestic product (GDP).
Lukningen af skibsværftet medførte alvorlige forstyrrelser i Gibraltars økonomi, herunder strukturændringer og økonomiske problemer i form af arbejdsløshed, stigende socialomkostninger og udvandring af faglært arbejdskraft.
Its closure caused serious disturbances to the Gibraltar economy, including structural change and economic distress in terms of unemployment, increased social costs and exodus of qualified workers.
Lovgivningen om skattebegunstigede selskaber var en reaktion på disse alvorlige forstyrrelser.
The Qualifying Companies legislation was a response to these serious disturbances.
Selv om Kommissionen og Domstolen har fortolket traktatens artikel 87, stk. 3, litra b), strengt i den forstand, at den pågældende forstyrrelse skal påvirke hele økonomien i den pågældende medlemsstat og ikke blot i en af dennes regioner eller en del af dens territorium [13], er det berettiget at anvende fritagelsen i henhold til artikel 87, stk. 3, litra b), i Gibraltar.
Although the Commission and the Court of Justice of the European Communities have interpreted Article 87(3)(b) of the Treaty strictly as meaning that the disturbance in question must affect the whole economy of the Member State and not merely that of one of its regions or parts of its territory [13], there are grounds for applying the exemption under Article 87(3)(b) to Gibraltar.
I modsætning til en region eller et område i en medlemsstat er Gibraltar i alle relevante henseender fuldstændig adskilt fra Det Forenede Kongerige hvad angår bl.a. forfatning, politik, lovgivning, økonomi, skatteanliggender og geografi.
Unlike a region or territory of a Member State, Gibraltar is in every relevant way totally separated from the United Kingdom, notably in constitutional, political, legislative, economic, fiscal and geographical terms.
Gibraltar er det eneste område, hvor fællesskabslovgivningen finder anvendelse i henhold til traktatens artikel 299, stk. 4.
It is the only territory to which Community law applies by virtue of Article 299(4) of the Treaty.
Gibraltars og Det Forenede Kongeriges økonomier er fuldstændig adskilte.
The Gibraltar and United Kingdom economies are entirely distinct and separate.
Gibraltar modtager ingen økonomisk støtte fra Det Forenede Kongerige og genererer selv de nødvendige indtægter for at opfylde sine udgiftsforpligtelser.
Gibraltar receives no financial assistance from the United Kingdom and raises its own revenue to meet its expenditure commitments.
Forstyrrelser, som berører den ene af økonomierne, berører normalt ikke den anden, jf. kogalskabskrisen, som påvirkede Det Forenede Kongerige, men ikke Gibraltar, og som blev behandlet som en usædvanlig begivenhed i traktatens artikel 87, stk. 2, litra b)'s forstand.
Consequently, disturbances which affect one economy do not generally affect the other, as is the case with the bovine spongiform encephalopathy crisis, a disturbance which affected the United Kingdom economy but not Gibraltar, treated as an exceptional occurrence within the meaning of Article 87(2)(b) of the Treaty.
Et krav om inddrivelse af støtten vil være i strid med de almindelige fællesskabsretlige principper
An order for the recovery of the aid would be contrary to general principles of Community law
De argumenter vedrørende eksisterende støtte, der er sammenfattet i betragtning 22-28, kan stort set gentages til støtte for anvendelsen af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning på inddrivelsesaspektet.
Essentially similar reasoning to that summarised in recitals 22 to 28 on the question of existing aid can be used to argue in favour of the principle of legitimate expectations in the context of recovery.
Blandt argumenterne kan nævnes usikkerheden med hensyn til statsstøttereglernes rækkevidde, det nye i, at Kommissionen griber ind over for foranstaltninger vedrørende selskabsbeskatning, meddelelsens betydning som politisk erklæring, foranstaltningens alder, anmeldelsen til Primarolo-gruppen, udviklingen af fællesmarkedet og liberaliseringen, proportionalitetsprincippet, Kommissionens langvarige passivitet samt forsinkelserne i den foreløbige undersøgelse.
These arguments notably cover uncertainty on the scope of the State aid rules, the novelty of Commission action on corporate tax measures and the significance of the Notice as a policy statement, the age of the measure, notification to the Primarolo group, evolution of the common market and liberalisation, proportionality, prolonged failure of the Commission to act and the delays in the preliminary investigation.
Den herved skabte berettigede forventning er således til hinder for et krav om inddrivelse.
The legitimate expectations thus created prevent an order for recovery.
Især har såvel Gibraltars regering som de begunstigede hele tiden været i god tro.
In particular, at all times, both the Government of Gibraltar and the beneficiaries have acted in good faith.
Punkt 26 i beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure [14] indeholdt en specifik opfordring til at fremsætte bemærkninger om en eventuel berettiget forventning, der vil være til hinder for et krav om støtteinddrivelse.
Paragraph 26 of the Decision opening the formal investigation procedure [14] included a specific request for comments on possible legitimate expectations that would pose an obstacle to the recovery of aid.
Kommissionen bekræftede i sit forsvar i sag T-207/01 og T-207/01 R sine tvivl med hensyn til muligheden for at kræve støtten inddrevet og fremhævede, at opfordringen til at fremsætte specifikke bemærkninger var usædvanlig.
In its defences in cases T-207/01 and T-207/01 R, the Commission confirmed its hesitations as to the possibility of a recovery order and emphasised the unusual nature of the request for specific comments.
Kommissionen udtalte tillige, at den usikkerhed, der måtte have bestået, og muligheden for, at foranstaltningen befandt sig i en »gråzone« præget af retlig usikkerhed, højst kunne give anledning til en berettiget forventning og til en diskussion om inddrivelsen af allerede udbetalt støtte.
The Commission also stated that the uncertainty that might have existed and the possibility that the measure existed in a ‘grey zone’ of legal uncertainty gave rise at most to a legitimate expectation and to a debate over the recovery of aid already paid.
I sin kendelse af 19. december 2001 bemærkede præsidenten for Retten i Første Instans, at denne usædvanlige opfordring måske kunne overbevise mange selskaber om, at de skulle blive i Gibraltar, og at den umiddelbart må have fjernet mange af de begunstigedes eventuelle betænkeligheder [15].
In his Order of 19 December 2001, the President of the Court of First Instance observed that this unusual request might convince companies not to leave Gibraltar and must, at first sight, allay to a considerable extent any concerns that beneficiaries might have [15].
Kommissionen har således fået Gibraltars regering og de begunstigede til at tro, at støtten ikke ville blive krævet inddrevet.
Accordingly, the Commission has led the Gibraltar Government and beneficiaries to believe that recovery will not be ordered.
Anvendelsen af traktatens artikel 87 på en klassisk »offshoreordning« er noget nyt og giver endnu vanskeligheder med afgrænsningen af begreberne »bestemmelse af en fordel«, »økonomisk byrde for landet« samt »selektivitet«.
The application of Article 87 of the Treaty to a classic ‘offshore’ scheme is novel and still has conceptual difficulties as regards the determination of an advantage, the financial burden on the State and selectivity.
Ved indledningen af den formelle undersøgelse var Kommissionen undtagelsesvis ikke selv i stand til at afgøre spørgsmålet, om der var tale om eksisterende støtte.
The Commission itself, at the time of opening the formal investigation, was, exceptionally, not able to decide the question of existing aid.
Inddrivelse vil være i strid med proportionalitetsprincippet.
Recovery would be contrary to the principle of proportionality.
Ifølge fællesskabsretten skal man, hvis der er et valg mellem flere handlemåder, vælge den mindst bebyrdende.
Under Community law, when there is a choice between several courses of action, the least onerous must be followed.
De forårsagede ulemper må ikke stå i misforhold til de forfulgte mål.
The disadvantages caused must not be disproportionate to the aims pursued.
Inddrivelse af støtte ydet gennem de ti foregående år vil lægge en urimelig stor byrde på Gibraltars myndigheder.
Recovery of aid granted over the previous 10 years would place a disproportionate burden on the Gibraltar authorities.
Gibraltar er et lille område med begrænsede administrative ressourcer — i et givet år bliver kun ca. 2000 selskaber sat i skat.
Gibraltar is a small territory with limited administrative resources, only around 2000 companies are assessed for taxation in any given year.
En inddrivelse vil bl.a. indebære krav om, at de skattebegunstigede selskaber (inklusive dem, der ikke længere er aktive) skal fremlægge de nødvendige regnskaber, beregning af det årlige skattetilsvar, skatteopkrævning, behandling af anker og kontraanker samt forfølgelse af skatteskyldnere.
Recovery would involve, inter alia, requesting suitable accounts from Qualifying Companies (including those no longer active), assessment of the tax liability for each year, issuing tax demands, handling appeals and counter appeals and pursuit of non-payment of tax due.
Den administrative byrde, de gibraltarske skattemyndigheders begrænsede undersøgelsesbeføjelser, umuligheden af at opspore selskaber, der har indstillet virksomheden, og manglende selskabsaktiver i Gibraltar vil lamme centralforvaltningen uden nogen garanti for tilbagebetaling af støtten.
The administrative burden, the limited powers of investigation of the Gibraltar Tax Department, the impossibility of tracing companies which have ceased activity and the absence of company assets in Gibraltar would paralyse governmental activity with no guarantee of achieving satisfactory recovery.
Inddrivelsens følger for Gibraltars økonomi vil være uforholdsmæssigt belastende og udgøre en urimelig sanktion i betragtning af de omstændigheder, der førte til vedtagelsen af lovgivningen om skattebegunstigede selskaber, de begrænsede virkninger for konkurrencen og samhandelen og de begunstigedes ringe størrelse.
Recovery would have a disproportionate effect on the Gibraltar economy and would be a disproportionate penalty in view of the circumstances which led to the adoption of the Qualifying Companies legislation, the limited effect on competition and trade and the small size of the beneficiaries.
Finansielle tjenesteydelser tegner sig for ca. 30 % af Gibraltars BNP, og den beskæftigelse, der direkte skabes af de skattebegunstigede selskaber, anslås til 1400 personer (af en samlet arbejdsstyrke på ca. 14000 personer).
Financial services account for approximately 30 % of Gibraltar's GDP and the employment directly related to Qualifying Companies is estimated at 1400 (out of a total workforce of around 14000).
Den finansielle sektor påvirker stort set alle andre erhvervssektorer mærkbart.
The financial sector has a significant impact on virtually all other sectors of the economy.
Et krav om inddrivelse vil føre til de skattebegunstigede selskabers likvidation, konkurs eller fraflytning, en destabilisering af sektoren for finansielle tjenesteydelser og en alvorlig arbejdsløshedskrise, som igen vil medføre politisk, social og økonomisk ustabilitet.
A recovery order would lead to the winding-up, bankruptcy or exodus of the Qualifying Companies, a destabilisation of the financial services sector and a major unemployment crisis, in turn causing political, social and economic instability.
Mange af de skattebegunstigede selskaber vil ikke kunne beskattes i Gibraltar, idet deres indtægter ikke stammer fra og ikke er opstået eller modtaget i Gibraltar.
A large number of Qualifying Companies would not be assessable to Gibraltar taxation as their income is not derived from, accrued or received in Gibraltar.
Som følge af betingelserne for at opnå status som skattebegunstiget selskab vil de begunstigede i mange tilfælde ikke besidde aktiver i Gibraltar.
As a result of the conditions for eligibility, in many cases, the beneficiaries would have no assets within Gibraltar's jurisdiction.
Andre begunstigede, som har indstillet deres handelsvirksomhed, vil være umulige at opspore.
Others which have ceased trading would be untraceable.
En lang række af de begunstigede vil modtage støtte, som er lavere end de minimis-grænsen.
(3 9) A large number of beneficiaries would be in receipt of aid which would comply with the de minimis rule.
V. BEMÆRKNINGER FRA CHARLES A. GOMEZ & CO.
V. COMMENTS FROM CHARLES A. GOMEZ & CO.
Bemærkningerne fra Charles A. Gomez & Co. kan sammenfattes som følger.
The comments from Charles A. Gomez & Co. can be summarised as follows.
Gibraltars advokatstand er meget afhængig af arbejdet fra Finance Centre, hvoraf de skattebegunstigede selskaber tegner sig for en betydelig del.
The Gibraltar legal profession has a substantial dependency on Finance Centre work to which Qualifying Companies make a major contribution.
Ca. 130 advokater har flere hundrede ansatte og bidrager indirekte væsentligt til beskæftigelsen i Gibraltar og i Spanien.
Some 130 legal practitioners employ several hundred more staff and make a substantial contribution indirectly to employment in Gibraltar and Spain.
Anvendelsen af traktatens artikel 87, stk. 3, litra a), kan ikke begrænses til områder, hvor levestandarden allerede er lav, eller hvor der allerede er alvorlig arbejdsløshed.
The recourse to Article 87(3)(a) of the Treaty cannot be restricted to areas where the standard of living is already low or where there is already serious unemployment.
Princippet i artikel 87, stk. 3, litra a), må også anvendes for at forebygge arbejdsløshed og fattigdom.
The principle of Article 87(3)(a) must also apply in the interest of preventing unemployment and poverty.
Da lovgivningen om skattebegunstigede selskaber blev vedtaget, kunne Gibraltar imødese 20 års økonomiske sanktioner fra Spaniens side og en umiddelbart forestående lukning af Royal Navy-skibsværftet.
When the Qualifying Company legislation was enacted, Gibraltar was faced with 20 years of economic sanctions by Spain and the imminent closure of the Royal Navy Dockyard.
Med udsigt til fattigdom, arbejdsløshed og udvandring fandt Gibraltar en alternativ kilde til velstand ved at oprette Gibraltar Finance Centre, hvis arbejde for en stor dels vedkommende kan tilskrives lovgivningen om skattebegunstigede selskaber.
Faced with the option of poverty, unemployment and emigration, Gibraltar found an alternative source of prosperity by establishing the Gibraltar Finance Centre, to which the Qualifying Companies legislation is a major contributor.
Det kan ikke være i Europas interesse at acceptere fattigdom og arbejdsløshed og forhindre anvendelsen af traktatens artikel 87, stk. 3, litra a), på denne situation, når der foreligger et levedygtige alternativ.
The European interest cannot link acceptance of poverty and unemployment by ruling out the application of Article 87(3)(a) of the Treaty to this situation when viable alternatives are available.
I modsætning til andre større finanscentre blev Gibraltar-centeret oprettet af nød.
Unlike other major financial centres, the Gibraltar centre was established through necessity.