natgillin/translations-raw huggingface dataset:
, nødvendigheden af en streng test i tre dele, som skal anvendes for at begrunde et afslag på aktindsigt i dokumenter: 1) den information, som dokumentet indeholder, skal vedrøre et legitimt mål, som er nævnt i retsakten; 2) indsigt i dokumentet skal påføre dette mål væsentlig skade; og 3) skaden på målet skal være større end den offentlige interesse i at få den information, som dokumentet indeholder;
, highlights the need for a strict three-part test to be used in order to justify a refusal to disclose a document: (1) the information contained in the document must relate to a legitimate aim listed in the legislative act, (2) the disclosure of the document must threaten substantial harm to that aim, and (3) the harm to the aim must be greater than the public interest in having the information contained in the document;
minder om, at forordning (EF) nr. 1049/2001 fastlægger en klar pligt for institutionerne til at give indsigt i alle de dele af et dokument, der ikke er omfattet af nogen af undtagelserne; bemærker, at en delvis aktindsigt, der gives, ofte er unødvendigt begrænset, og understreger, at aktindsigt også reelt bør overvejes i forbindelse med de væsentlige dele af dokumenter, som er af interesse for ansøgeren;
Recalls that Regulation (EC) No 1049/2001 establishes a clear obligation for the institutions to grant access to all those parts of the document that are not covered by any of the exceptions; notes that the partial access granted is often unduly limited, and stresses that access should be given genuine consideration in relation also to those substantive parts of documents that are of interest to the applicant;
påpeger, at artikel 4, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1049/2001 tager sigte på at begrænse anvendelsesområdet for »tænkeboksen« ved at fastlægge, at en forudsætning for afslag på aktindsigt er, at dokumentets udbredelse ikke blot ville underminere beslutningsprocessen, men være til »alvorlig« skade for den, og at denne grænse under alle omstændigheder ville kunne overskrides, hvis der er »en mere tungtvejende offentlig interesse i udbredelse af dokumentet«; understreger dog, at artikel 4, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1049/2001, på trods af ovennævnte betragtninger indeholder en åben definition, som ikke fastlægger klare betingelser for anvendelse af eller hensyntagen til Domstolens retspraksis; påpeger, at der er behov for en strammere definition i overensstemmelse med begrebet om retssikkerhed;
Points out that the current Article 4(3) of Regulation (EC) No 1049/2001 seeks to limit the scope of the ‘space to think’ by stipulating that, as a prerequisite for refusal to grant access, disclosure of the document must not merely undermine the decision-making process, but must ‘seriously’ undermine it, and in any case allowing this limit to be overstepped where there is ‘an overriding public interest in disclosure’; stresses however that in spite of the above-mentioned considerations, Article 4(3) of Regulation (EC) No 1049/2001 contains an open-ended definition which does not provide clear conditions for application or take into account the case-law of the Court of Justice; stresses the need for an appropriate definition in accordance with the concept of legal certainty by narrowing the concept;
understreger, at trepartsmøderne og forligsproceduren (som udtrykkeligt fastlagt i EUF-traktatens artikel 294) er væsentlige faser i lovgivningsproceduren og ikke nogen separat »tænkeboks«; mener især, at de nuværende procedurer for så vidt angår trepartsmøder forud for eventuel enighed ved førstebehandlingen ikke sikrer et tilfredsstillende niveau af gennemsigtighed i lovgivningsproceduren og aktindsigt, hverken internt i Parlamentet eller eksternt i forbindelse med borgerne og offentligheden; kræver derfor, at dokumenter udarbejdet inden for rammerne af disse faser, såsom dagsordener, sammendrag af resultater og dokumenterne med fire kolonner, som udarbejdes for at lette forhandlingerne, principielt ikke behandles anderledes end andre lovgivningsmæssige dokumenter, og at de offentliggøres i forbindelse med trepartsmøder forud for eventuel enighed ved førstebehandlingen; pålægger derfor sine kompetente organer at standardisere denne procedure, og opfordrer de andre institutioner til at gøre det samme;
Emphasises that trialogues and the conciliation procedures (as explicitly listed in Article 294 TFEU) are a substantial phase of the legislative procedure, and not a separate ‘space to think’; believes especially that the current procedures as regards trilogues prior to a possible first reading agreement fail to ensure a satisfactory level of legislative transparency and access to documents both internally, to the Parliament, and externally in relation to citizens and public opinion; requests, therefore, that documents created in their framework, such as agendas, summaries of outcomes and the ‘four column’ documents drawn up for facilitating negotiations, should not in principle be treated differently from other legislative documents, and that they should be made public as regards trialogues prior to a possible first reading agreement; consequently instructs its competent bodies to standardise this procedure, and calls on other institutions to do the same;
understreger, at der er adskillige afvigelser mellem forordning (EF) nr. 1049/2001 og Århuskonventionen som gennemført ved forordning (EF) nr. 1367/2006, f.eks. Århuskonventionens manglende bestemmelser om »absolutte« årsager til at afslå at give aktindsigt, og undtagelser baseret på beskyttelse af militære anliggender, Unionens eller medlemsstaternes finanspolitik, valutapolitik eller økonomiske politik, juridisk rådgivning og inspektioner samt undersøgelser og revision og om begrænsning af undtagelsen vedrørende forretningsmæssige interesser til tilfælde, hvor fortrolig behandling er retligt beskyttet med henblik på at beskytte en legitim økonomisk interesse;
Emphasises several divergences between Regulation (EC) No 1049/2001 and the Aarhus Convention, as being applied by Regulation (EC) No 1367/2006, such as the lack in the Aarhus Convention of ‘absolute’ grounds for refusal, and exceptions based on protection of military matters, financial, monetary or economic policy of the Union or a Member State, legal advice or inspections, investigations and audits, and the limitation of the commercial interest exception to cases where such confidentiality is protected by law in order to protect a legitimate economic interest‘;
til fulde og kun acceptere krav om fortrolighed, der er klart begrundede og gyldige i henhold til artikel 119, stk. 2, i REACH, og til at anlægge en streng fortolkning af information, der normalt anses for at undergrave beskyttelsen af den berørte persons kommercielle interesser, jf. artikel 118, stk. 2, i REACH, samt uden at det berører dets forpligtelse i medfør af forordning (EF) nr. 1049/2001 til fra sag til sag at afveje en eventuel accept af fortrolighed mod en eventuel tungtvejende offentlig interesse;
with regard to electronic public access, to only accept confidentiality claims that are clearly justified as valid under Article 119(2) of REACH, and to interpret the information that is normally deemed to undermine the protection of commercial interests pursuant to Article 118(2) of REACH strictly and without prejudice to its obligation pursuant to Regulation (EC) No 1049/2001 to balance any granting of confidentiality against a possible overriding public interest on a case-by-case basis;
understreger, at enhver revision af forordning (EF) nr. 1049/2001 fuldt ud bør overholde Århuskonventionen og definere enhver undtagelse i fuld overensstemmelse med denne;
Stresses that any revision of Regulation (EC) No 1049/2001 should fully respect the Aarhus Convention and should define any exemption in full compliance with it;
understreger, at dokumenter vedrørende internationale aftaler, herunder dokumenter, der er vedtaget af eller fremsendt til ethvert organ, som har til opgave at gennemføre eller overvåge anvendelsen af sådanne aftaler, bør offentliggøres, eftersom de ikke kategorisk er udelukket fra offentlig indsigt, og at indsigt i dem kun bør nægtes, når det reelt er til skade for internationale forbindelser, og under hensyntagen til artikel 4, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1049/2001 om rådførelse med tredjemand; understreger, at eftersom internationale aftaler er juridisk bindende, bør en test af offentlig interesse indføres for så vidt angår undtagelsen; påpeger, at Parlamentet, som er valgt af EU's borgere, i traktaterne tillægges en institutionel rolle som repræsenterende offentlighedens interesser; giver udtryk for sin faste beslutsomhed på at sikre, at de nye institutionelle beføjelser, som Parlamentet har fået tildelt i Lissabontraktaten (EUF-traktatens artikel 218) på området internationale aftaler, respekteres til fulde, og at ingen bilaterale aftaler med tredjelande kan forbyde dette;
Stresses that documents relating to international agreements, including documents adopted by, or submitted to, any bodies which have the task of implementing or monitoring the application of such agreements, should be disclosed to the public, as they are not categorically excluded from public access, and that access to them should be refused only when there is real harm to international relations, and taking into account Article 4(4) of Regulation (EC) No 1049/2001 on consultations with a third party; emphasises that since international agreements have binding effects, a public interest test should be introduced with regard to the exception; points out that Parliament, which is elected by the EU's citizens, is entrusted by the Treaties with an institutional role in representing the public interest; expresses its firm determination to make sure that the new institutional prerogatives assigned to Parliament by the Lisbon Treaty (Article 218 TFEU) in the field of international agreements are fully respected, and that no bilateral agreements with third countries may prohibit this;
God forvaltningsskik
Good governance
understreger, at gennemsigtighed er nært forbundet med retten til god forvaltning som omhandlet i artikel 298 i EUF-traktaten og artikel 41 i chartret om grundlæggende rettigheder; betoner, at gennemsigtighed i forvaltningen sikrer demokratisk kontrol med EU's administrative funktioner, civilsamfundets deltagelse og fremme af gode styreformer (EUF-traktatens artikel 15);
Stresses that transparency is closely connected with the right of good administration, as referred to in Article 298 TFEU and Article 41 of the Charter of Fundamental Rights; highlights the fact that administrative transparency guarantees democratic control of EU administrative tasks, the participation of civil society and the promotion of good governance (Article 15 TFEU);
, eller nogen klar definition af de i EUF-traktatens artikel 15, stk. 3, nævnte »administrative funktioner«; opfordrer derfor EU-institutionerne til som et presserende anliggende at fastlægge en fælles EU-forvaltningsret i overensstemmelse med EUF-traktatens artikel 298 og udarbejde en fælles og horisontalt gældende definition af en »administrativ funktion«, navnlig for Den Europæiske Centralbank, Den Europæiske Investeringsbank og Domstolen; anmoder i henhold til EUF-traktatens artikel 225 Kommissionen om at fremsætte et lovgivningsmæssigt forslag om dette spørgsmål, der bl.a. beskæftiger sig med spørgsmålet om gennemsigtighed og ansvarlighed i Kommissionens gennemførelse af overtrædelsesprocedurer i forhold til klagerne, Parlamentet og borgerne;
, or a clear concept of ‘administrative tasks’ as mentioned in Article 15(3) TFEU; calls, therefore, on the EU institutions to urgently define a common EU administrative law pursuant to Article 298 TFEU, and to provide a common and horizontally applicable definition of an ‘administrative task’, especially for the European Central Bank, the European Investment Bank and the Court of Justice; asks the Commission to provide a legislative proposal on this issue, pursuant to Article 225 TFEU, which should, inter alia, address the issue of the transparency and accountability of the Commission's conduct of infringement proceedings vis-à-vis complainants, the Parliament and citizens;
understreger, at forordning (EF) nr. 1049/2001 fastlægger strenge frister for behandlingen af begæringer om aktindsigt Artikel 7 og 8 i forordning (EF) nr. 1049/2001.
Stresses that Regulation (EC) No 1049/2001 lays down strict deadlines for handling requests for access to documents Articles 7 and 8 of Regulation (EC) No 1049/2001.
; opfordrer Kommissionen til at overholde de i forordning (EF) nr. 1049/2001 fastsatte frister til fulde; foreslår indførelse af sanktioner såsom en forpligtelse til at offentliggøre dokumenterne, hvis fristerne ikke overholdes;
; calls on the Commission to fully respect the deadlines set in Regulation (EC) No 1049/2001; suggests introducing consequences, such as the obligation to publish the documents, if the deadlines are not respected;
opfordrer til, at der i årlige rapporter udarbejdet og offentliggjort i overensstemmelse med artikel 17 i forordning (EF) nr. 1049/2001 medtages oversigter over den gennemsnitlige behandlingstid for begæringer, således som det er tilfældet i Rådets årsrapport om aktindsigt i dokumenter - 2009;
Calls for annual reports prepared and published in accordance with Article 17 of Regulation (EC) No 1049/2001 to contain a calculation of the average time taken to handle applications, as provided for in the Council report on access to documents for 2009;
henleder opmærksomheden på, at god forvaltningsskik forbinder begreberne »aktindsigt« og »adgang til oplysninger«; opfordrer til en ændring af gældende lovgivning om anvendelse af artikel 6, stk. 2, og 4, i forordning (EF) nr. 1049/2001, som vedrører præcisering af begæringer og hjælp til borgerne, på tilfælde af »begæring om oplysninger«, hvis der findes dokumenter, som er relevante for en sådan begæring;
Reminds that good governance connects the concepts of ‘access to documents’ and ‘access to information’; calls for a change in the current legislation applying Article 6(2) and (4) of Regulation (EC) No 1049/2001, as regards clarification of requests and assistance to the citizen, to cases of a ‘request for information’ where documents exist which are relevant to such a request;
erindrer om, at gennemsigtighed ikke kun er et spørgsmål om passive reaktioner fra EU- institutionernes, -organernes, -kontorernes og -agenturernes side, men kræver en proaktiv tilgang således som adskillige gange understreget af Den Europæiske Ombudsmand; opfordrer EU-institutionerne til som standard at gøre så mange kategorier af dokumenter som muligt offentligt tilgængelige på deres websteder (herunder budgetter og lister over offentlige indkøbskontrakter, der er tildelt i løbet af de sidste tre år); påpeger, at en proaktiv tilgang kan forhindre unødvendige retstvister, som fører til ineffektiv anvendelse af skatteydernes penge, og unødvendige forsinkelser, udgifter og byrder for dem, der begærer aktindsigt;
Recalls that transparency is not only a matter of passive reactions by the EU institutions, bodies, offices and agencies, but also requires a proactive approach, as emphasised several times by the European Ombudsman; calls on the EU institutions to make as many categories of document as possible publicly accessible by default on their Internet sites (including budgets and lists of public procurement contracts awarded over the last three years); stresses that a proactive approach can prevent unnecessary litigation, which results in tax-payers' money being spent inefficiently, as well as causing unnecessary delays, costs and burdens for those requesting access;
opfordrer Kommissionen til at sikre gennemsigtigheden i forvaltningen af EU-midler ved at offentliggøre de samme kategorier af information på et enkelt websted på et af EU's arbejdssprog, hvad angår alle modtagere af disse midler;
Calls upon the Commission to ensure transparency in the administration of European funds by publication of the same categories of information on a single website, in one of the EU working languages, regarding all beneficiaries of those funds;
gentager, at Parlamentet bør føre an i denne proaktive tilgang, når det gælder offentlighed, gennemsigtighed, åbenhed og aktindsigt; fremhæver i den sammenhæng, at webstreaming af høringer samt af udvalgsmøder og plenarmøder har været en stor succes; mener, at dette bør være standarden, og at Det Lovgivningsmæssige Observationsorgan (OEIL) bør udvides yderligere, således at det kommer til at omfatte alle EU's officielle sprog og oplysninger, både på udvalgsniveau og plenarniveau, vedrørende f.eks. ændringsforslag, udtalelser fra andre udvalg, udtalelser fra juridiske tjenester, afstemningslister, afstemning ved navneopråb, tilstedeværende og stemmeafgivende parlamentsmedlemmer, interinstitutionelle skrivelser, navne på skyggeordførere, en »søg på ord«-funktion, flersproglig søgning, indgivelsesfrister, RSS feeds, redegørelser for lovgivningsprocedurer, links til webstreamede forhandlinger osv. for at sikre borgerne en komplet informationscyklus, idet der gives adgang til både dokumenter og flersprogede resuméer for borgerne af lovgivningsmæssige forslag samt resumeer af eksisterende EU-lovgivning (SCADPLUS), i hvilken forbindelse der også bør tilbydes passende funktioner til søgning og navigation som beskrevet;
Reiterates that Parliament should be at the forefront of the proactive approach on publicity, transparency, openness and access to documents; highlights in that regard the success of webstreaming of hearings and committee meetings in addition to plenary sittings, and believes that this should become the norm and that the Legislative Observatory (OEIL) should be expanded even further to include all EU official languages and information, both at committee and plenary level, such as amendments, opinions from other committees, Legal Service opinions, voting lists, roll call votes, present and voting MEPs, interinstitutional letters, names of shadow rapporteurs, a ‘search by word’ function, multilingual search, tabling deadlines, RSS feeds, an explanation of the legislative procedure, links to webstreamed discussions, etc., to ensure a full cycle of information for citizens, giving access to the documents as well to multilingual citizens' summaries of legislative proposals and summaries of existing EU legislation (SCADPLUS), for which adequate search and browsing facilities as described should be offered as well;
minder om vigtigheden af at beskytte uafhængigheden af parlamentsmedlemmernes mandater; mener samtidig, at der skal gælde gennemsigtighed for arbejdet i Parlamentets officielle organer (f.eks. Formandskonferencen, Præsidiet F.eks. har Parlamentets forretningsorden ikke siden 2009 ( P6_TA(2009)0359 ) indeholdt en liste over EP-dokumenter, hvortil offentligheden har direkte adgang, men giver nu Præsidiet beføjelse til at opstille en sådan liste (artikel 104, stk. 3).
Recalls the importance of protecting the independence of MEPs' mandates; believes at the same time that transparency has to apply to the work of Parliament's official bodies (such as the Conference of Presidents, the Bureau For example, since 2009 Parliament's Rules of Procedure ( P6_TA(2009)0359 ) have no longer included a list of EP documents directly accessible to the public but now give the Bureau the prerogative to establish such a list (Rule 104(3)).
og Kvæstorerne) samt for parlamentsmedlemmernes aktiviteter, f.eks. deres deltagelse i Parlamentets arbejde og i møder i Parlamentet, på de i Parlamentets beslutning af 14. januar 2009 angivne betingelser; mener, at spørgsmålet om parlamentsmedlemmernes godtgørelser bør behandles på en gennemsigtig måde, samtidig med at bestemmelserne om beskyttelse af personoplysninger overholdes til fulde;
and the Quaestors) and to MEPs' activities, such as participation in parliamentary work and parliamentary attendance, under the terms requested by Parliament in its resolution of 14 January 2009; considers that the question of MEPs' allowances should be dealt with in a transparent way, while fully respecting personal data protection rules;
mener, at gennemsigtigheden på EU-plan skal afspejles af medlemsstaterne, når de gennemfører EU-lovgivningen i national ret, navnlig ved at der udarbejdes sammenligningstabeller, idet der bl.a. gøres brug af bedste praksis med hensyn til gennemsigtighed i e-Parlamentet og e-forvaltningen;
Considers that transparency at EU level should be mirrored by Member States when transposing EU legislation into national law, notably by establishing correlation tables, drawing, inter alia, on best practice in terms of e-Parliament and e-government transparency;
understreger, at borgernes ret til information generelt ikke overholdes af medlemsstaternes myndigheder, og opfordrer derfor Kommissionen til - i betragtning af princippet om god forvaltning - at undersøge medlemsstaternes bestemmelser om aktindsigt og tilskynde dem til at udarbejde så gennemsigtige bestemmelser som muligt, der fremmer borgernes aktindsigt;
Stresses that citizens' right to information is generally not complied with by the Member States' authorities and therefore calls on the Commission – taking into account the principle of good governance – to study the Member States' provisions on access to documents and to encourage them to draw up maximally transparent rules promoting citizens' access to documents;
konstaterer, at der er sket visse forbedringer i Rådets registre, men henleder opmærksomheden på, at der stadig mangler koordination og interoperabilitet mellem institutionerne, eftersom der ikke findes nogen fælles informationsmodel for deres registre, som kunne gøre det muligt for borgerne at finde de dokumenter og oplysninger, de har brug for, via en fælles indgangsportal eller gøre brug af en fælles søgemaskine, der er fuldstændigt forbundet med navnlig Det Lovgivningsmæssige Observationsorgan (OEIL), i tilfælde, hvor dokumenter vedrørende en lovgivningsprocedure er samlet under ét;
Notes some improvements in the registers of the Council, but points to the continuing lack of coordination and interoperability among the institutions, as no common information model for their registers exists which would allow citizens to find the necessary documents and the information they include at a ‘single point’ or to use a common search engine integrally connected, notably, to the Legislative Observatory (OEIL), where documents pertaining to one legislative procedure are grouped together;
opfordrer Rådet og Kommissionen til at forhandle med Parlamentet om en ændring af den fælles erklæring om den fælles beslutningsprocedure og den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning i den henseende; forpligter sig i mellemtiden til at ændre sin forretningsorden, herunder den vedføjede adfærdskodeks for forhandlinger i forbindelse med den fælles beslutningsprocedure, for at give disse principper en fuldstændig bindende virkning;
Calls on the Council and the Commission to negotiate with Parliament on amending the joint declaration on the codecision procedure and the interinstitutional agreement on better law-making to this end; commits itself, in the interim, to amending its rules of procedure, including the annexed code of conduct on codecision negotiations, to give full binding effect to these principles;