natgillin/translations-raw huggingface dataset:
bemærker, at erstatningssøgsmål for overtrædelser af EF's konkurrenceregler så vidt muligt bør behandles på lige fod med andre søgsmål uden for kontraktforhold, er af den opfattelse, at en horisontal eller integreret tilgang kunne dække procedurebestemmelser, der er fælles for kollektive søgsmål inden for de forskellige lovområder, og understreger, at en sådan tilgang ikke må forsinke eller forhindre udarbejdelsen af de forslag og foranstaltninger, der anses for nødvendige for en fuldstændig håndhævelse af EF's konkurrenceregler; bemærker endvidere den mere avancerede analyse af civile søgsmål på konkurrenceområdet, den avancerede ramme for konkurrencemyndighederne, herunder Det Europæiske Konkurrencenetværk og mener, at det – i den mindste hvad angår visse spørgsmål – retfærdiggør, at man går hurtigt videre, idet der tages hensyn til, at nogle af disse foranstaltninger kan udvides til også at omfatte andre lovområder uden for konkurrencereglerne; er af den opfattelse, at sådanne sektorale foranstaltninger allerede kunne foreslås på baggrund af de særligt komplekse forhold og vanskeligheder, ofre for overtrædelser af EF's konkurrenceregler møder;
Notes that actions for damages for breaches of the EC competition rules should be treated consistently with other non-contractual claims in so far as possible, is of the opinion that a horizontal or integrated approach could cover procedural rules that are common to collective redress mechanisms in different areas of law, and stresses that this approach must not delay or avoid the development of proposals and measures identified as necessary for the full enforcement of EC competition law; notes, furthermore, the more advanced analysis of civil competition law redress and the advanced framework for competition authorities, including the European Competition Network, and that, at least in regard to some issues, this justifies moving forward rapidly, taking into account that some of the measures envisaged could be extended to non-competition law sectors; takes the view that such sectoral measures could already be proposed with regard to the particular complexities and difficulties encountered by victims of breaches of the EC competition rules;
bemærker, at en "en gang for alle"-afgørelse er i sagsøgtes interesse med henblik på at mindske usikkerheden og de overdrevne økonomiske konsekvenser, der kan ramme ansatte, leverandører, underleverandører og andre uskyldige parter; opfordrer til en evaluering og en mulig indførelse af en udenretslig tvistbilæggelsesprocedure for kollektive søgsmål, der enten kan rejses af parterne inden retssagen eller efter opfordring af den domstol, for hvilken sagen indbringes; mener, at en sådan tvistbilæggelsesprocedure bør søge at opnå en udenretslig tvistbilæggelse underlagt retlig godkendelse af en forligsaftale, der kan gøres bindende for alle de skadelidte, der har tilsluttet sig proceduren; understreger, at denne procedure hverken må resultere i en utilbørlig forlængelse af sagsbehandlingen eller fremme en uretfærdig sagsafgørelse; opfordrer Kommissionen til at søge metoder for større sikkerhed, herunder en evaluering af, hvorvidt eventuelle efterfølgende sagsøgere i princippet bør forvente ikke at få mere ud en sådan tvistbilæggelsesprocedure;
Notes that achieving a once-and-for-all settlement for defendants is desirable to reduce uncertainty and exaggerated economic effects that are capable of impacting on employees, suppliers, subcontractors and other innocent parties; calls for an evaluation and a possible introduction of an out-of-court settlement procedure for mass claims that can either be initiated by the parties before taking legal action or that can be ordered by the court before which an action is brought; considers that such a settlement procedure should aim for an out-of-court settlement of the dispute, subject to seeking judicial approval of a settlement agreement, which can be declared binding upon all the victims who have participated in the settlement procedure; stresses that such a procedure must neither entail an undue prolongation of proceedings, nor promote the unfair settlement of claims; calls for the Commission to seek ways of achieving greater certainty including evaluating whether any subsequent claimants should, in principle, be expected to benefit from no more than the outcome of such a settlement procedure;
mener, at det for direkte og indirekte aftagere skal være muligt i form af et selvstændigt søgsmål eller et opfølgende søgsmål at gøre deres krav gældende ved et individuelt, kollektivt eller repræsentativt søgsmål, som også kan indbringes som en prøvesag, men at udvælgelsen af ét søgsmål, for at undgå flere søgsmål for samme overtrædelse fra en enkelt part, skal udelukke parterne fra at anvende et sådant søgsmål enten samtidigt eller efterfølgende; mener, at man, i tilfælde af at flere parter anlægger selvstændige søgsmål, bør forsøge at kombinere eller opstille dem i rækkefølge;
Takes the view that direct and indirect purchasers should have available to them, for the prosecution of their stand-alone or follow-up claims, individual, collective or representative actions, which can also be brought in the form of a 'test' case, but that in order to avoid multiple actions by a single party for the same cause of action, the selection of one such action should preclude a party from participating in another, either simultaneously or subsequently; considers that in the event that different parties launch separate actions, attempts should be made for those actions to be joined or tried in sequence;
, og at en ad hoc-bemyndigelse til at anlægge et sådant repræsentativt søgsmål fortrinsvis kommer i betragtning for sammenslutninger, der beskæftiger sig med at gøre virksomheders erstatningskrav gældende;
, and that an ad-hoc authorisation to pursue such representative actions should primarily be considered for trade associations which arrange proceedings for actions for damages for companies;
kræver imidlertid, at det kun er en klart identificeret personkreds, der må kunne deltage i kollektive erstatningssøgsmål, og at identificeringen af medlemmerne af denne gruppe i tilfælde af kollektive "opt-in"-søgsmål og identificeringen i tilfælde af repræsentative søgsmål anlagt af kvalificerede enheder, der er udpeget på forhånd eller godkendt på ad hoc-basis, skal finde sted inden for en klar frist uden unødige forsinkelser, og dog overholde eksisterende lovgivning, der kræver en længere frist; understreger, at kun den faktisk lidte skade bør erstattes; kræver, at den tilkendte erstatning i tilfælde af, at der opnås medhold, skal udbetales til den identificerede personkreds eller en udpeget person, og at den kvalificerede enhed højst får refunderet de omkostninger, den har haft i forbindelse med søgsmålet, og hverken direkte eller indirekte må få udbetalt erstatning;
Asks that only a clearly delimited group of people be eligible to take part in collective redress actions, and that the identification of the members of that group in the case of a collective opt-in claim and the identification in the case of representative actions brought by qualified entities that where designated in advance or authorised on an ad hoc basis must take place within a clear period of time without unnecessary delay while complying with existing legislation that provides for a later date; stresses that only the damage actually suffered should be compensated; notes that in the case of a successful action the compensation sought must be paid to the identified group of people or their nominee and that qualified entities may be compensated only for the costs they have incurred in the course of pursuing the action and may not, either directly or indirectly, be a nominee to receive damages;
understreger, at det i tilfælde af, at der opnås medhold ved et selvstændigt søgsmål, ikke skal forhindre, at myndighederne efterfølgende forfølger overtrædelsen af EF's konkurrenceregler; gentager endvidere, at for at tilskynde virksomheder til at udbetale erstatning til ofrene for deres ulovlige adfærd så hurtigt og effektivt som muligt, tilskyndes konkurrencemyndighederne til at tage hensyn til en sådan erstatning ved udmålingen af den bøde, den sagsøgte virksomhed skal idømmes; bemærker, at dette dog hverken skal påvirke ofrenes ret til fuld erstatning for den lidte skade eller behovet for at bevare bødernes afskrækkende effekt eller resultere i langvarig usikkerhed med hensyn til virksomhedernes endelige afregning; opfordrer Rådet og Kommissionen til udtrykkeligt at indføje principperne for bødefastsættelse i forordning (EF) 1/2003 og yderligere forbedre og præcisere disse principper for at overholde de generelle retsprincipper;
Stresses that in the event of a successful stand-alone claim, subsequent proceedings by the authorities for a breach of the EC competition rules are not excluded; also reiterates that in order to encourage undertakings to compensate the victims of illicit behaviour as quickly and effectively as possible, the competition authorities are asked to take account of the compensation paid or to be paid when determining the fine that is to be imposed upon the defendant undertaking; notes that this should, however, not interfere either with the victim's right to full compensation of the damage suffered or with the need to maintain the deterrent objective of fines, and that it should not result in lengthy and uncertain settlement finality for companies; calls on the Council and the Commission explicitly to incorporate into Regulation (EC) No 1/2003 those fining principles and further improve and specify them in order to comply with the requirements of the general legal principles;
bemærker, at der bør foretages en umiddelbar vurdering af fordelene ved kollektive søgsmål på et tidligt stadium, og understreger, at sagsøgere i et kollektivt søgsmål ikke må stilles bedre eller værre end individuelle sagsøgere; kræver, at der i forbindelse med kollektive søgsmålsmekanismer skal gælde det princip, at den part, der indbringer søgsmålet, skal bevise sin påstand, medmindre den til enhver tid gældende nationale lovgivning ikke fastsætter bevislettelser eller giver lettere adgang til den information og dokumentation, sagsøgte ligger inde med;
Observes that some prima facie assessment of the merits of a collective action should form a preliminary stage and stresses that claimants in collective redress actions must not be in a better or worse position than individual claimants; calls for the application in the context of collective redress mechanisms of the principle that the party bringing the action must provide evidence for its claim, subject to the applicable national law providing for a lighter burden of proof or easier access to information and evidence held by the defendant;
kræver, at Kommissionen skal give ofrene for overtrædelser af EF's konkurrenceregler aktindsigt i fortsættelse af en undersøgelse i det omfang, som det er nødvendigt til ofrenes erstatningssøgsmål, og understreger, at artikel 255 i EF-traktaten og forordning (EF) nr. 1049/2001 fastslår retten til aktindsigt i institutionerne, som kun kan nægtes på de vilkår, der er fastsat i forordningen, navnlig forordningens artikel 4; mener derfor, at Kommissionen skal fortolke forordning (EF) nr. 1049/2001 i overensstemmelse hermed eller foreslå ændringer hertil; understreger, at der ved myndighedernes tildeling af aktindsigt skal ofres særlig opmærksomhed på beskyttelse af sagsøgtes eller tredjemands forretningshemmeligheder, og bemærker, at der er behov for retningslinjer vedrørende behandlingen af ansøgninger om bødenedsættelse;
Calls for the Commission to be required, in the follow-up to an investigation, to allow victims of breaches of the EC competition rules access to the necessary information for prosecuting actions for damages and stresses that Article 255 of the EC Treaty and Regulation (EC) No 1049/2001 provide for a right of access to documents of the institutions, which may be refused only under the conditions set out in that Regulation, notably in Article 4 thereof; considers, therefore, that the Commission must interpret Regulation (EC) No 1049/2001 accordingly, or propose an amendment thereof; stresses that when the authorities grant access to documents, particular attention must be paid to protecting business and company secrecy of the defendant or third parties and notes that guidelines are needed regarding the treatment of leniency applications;
mener, at en national domstol ikke bør være bundet af en afgørelse, der er truffet af en anden medlemsstats nationale konkurrencemyndighed, med forbehold af bestemmelser, der fastlægger en bindende virkning for afgørelser truffet af et medlem af Det Europæiske Konkurrencenetværk under anvendelse af traktatens artikel 81 og 82 og i forhold til samme emneområde; bemærker, at praktik- og udvekslingsprogrammer bør føre til mere ensartede afgørelser, således at godkendelsen af andre konkurrencemyndigheders afgørelser bliver normen;
Believes that a national court should not be bound by a decision of the national competition authority of another Member State without prejudice to rules that provide for the binding effect of decisions that were adopted by a member of the European Competition Network, applying Articles 81 or 82 of the Treaty and in relation to the same subject-matter; observes that training and exchange programmes should lead to the convergence of decisions so that acceptance of another national competition authority's decision should become the norm;
understreger, at det principielt skal være en forudsætning for et erstatningssøgsmål, at der foreligger en culpøs handling, og at overtrædelsen af EF's konkurrenceregler derfor mindst skal være begået uagtsomt, medmindre der er en formodning eller en gendrivelig formodning om overtrædelse efter national ret i tilfælde af overtrædelser af EF's konkurrenceregler, så der sikres en konsekvent håndhævelse af konkurrencelovgivningen;
Stresses that a culpable act must always be a prerequisite for an action for damages, and that a breach of the EC competition rules must, at the least, be negligent unless national law provides that there is an automatic implication or rebuttable presumption of fault in the case of a breach of the EC competition rules, ensuring the consistent and coherent enforcement of competition law;
glæder sig over, at erstatningen sigter mod at udligne tabene og den tabte fortjeneste inklusive overpriser og renter, og kræver, at dette skadesbegreb for kollektive søgsmålsmekanismer fastsættes på EU-niveau;
Welcomes the fact that compensation is designed to make good losses and lost profit, including overcharges and interest, and calls for this definition of damages to be established for collective redress mechanisms at Community level;
glæder sig over Kommissionens arbejde med en uforbindende retningslinje for beregning af erstatningen, som også kunne omfatte nyttige retningslinjer for de oplysninger, der er nødvendige for beregningen, og anvendelsen af sådanne beregninger i mekanismerne til alternativ tvistbilæggelse, så vidt det er muligt;
Welcomes the Commission's work on a non-binding guidance framework for the calculation of damages which could usefully include guidance on the information required to establish the calculation and their application in alternative dispute resolution mechanisms whenever possible;
bemærker, at der med fordel kan udvikles en fælles tilgang til overvæltning på EU-niveau, og går ind for lovligheden af indsigelsen om overvæltning af overpriser og understreger, at indsigelsen principielt skal dokumenteres af lovovertræderen, idet domstolene kan basere sig på velkendte nationale regler om kausalitets- og ansvarssammenhænge for at sikre retfærdighed i den enkelte sag; foreslår, at der udarbejdes retningslinjer for, i hvilket omfang den indirekte aftager og navnlig den sidste indirekte aftager kan henhold sig til den gendrivelige formodningsregel, i henhold til hvilken en ulovlig overpris skal være videredebiteret til de indirekte aftagere i fuldt omfang;
Notes that developing a common Community approach to passing on has merit and approves the admissibility of passing on as a defence, that evidence for such a defence must always be provided by the defendant, and that the courts have the option of recourse to established national rules on the link between causality and liability in order to reach just decisions in individual cases; suggests that guidelines be proposed concerning the extent to which the indirect purchaser and, in particular, the last indirect purchaser may rely on the rebuttable presumption that an illegal overcharge was passed down in its entirety to the level of that indirect purchaser;
glæder sig over, at forældelsesfristen i tilfælde af permanente eller gentagne overtrædelser af konkurrencereglerne skal begynde fra tidspunktet for overtrædelsens ophør eller opdagelsen af overtrædelsen, som fornuftigvis må forventes, alt efter hvilket tidspunkt der er det seneste; understreger, at reglerne om forældelse også skal tjene retssikkerheden, og at der derfor skal gælde en absolut forældelsesfrist på fem år i tilfælde af, at der ikke anlægges offentligt eller privat søgsmål; glæder sig endvidere over, at forældelsesfristens varighed for selvstændige søgsmål skal rette sig efter lovgivningen i den respektive medlemsstat, og kræver, at dette også gælder for opfølgende søgsmål; bemærker, at de lovbestemmelser i medlemsstaterne, der vedrører udsættelse eller afbrydelse af forældelsesfristen, ikke berøres;
Welcomes the fact that in the case of continuous or repeated infringements, limitation periods are to begin on the day when the infringement ceases or when the victim can reasonably be expected to have knowledge of the infringement, whichever the later; stresses that rules on limitation periods also serve to create legal certainty and that in the event of a failure to bring a public or private action, a limitation period of five years must apply; also welcomes the fact that the limitation period for stand-alone actions is to be based on national law, and calls for this to apply also to follow-up actions; notes that Member States' laws regulating the suspension or interruption of the limitation period are not to be affected;
glæder sig over, at medlemsstaterne skal træffe beslutning om deres regler for, hvem der skal bære sagsomkostningerne; mener, at det er op til medlemsstaterne at evaluere, hvorvidt det skal sikres, at et asymmetrisk ressourceforhold mellem sagsøger og sagsøgte i retssager ikke afholder sagsøger fra at anlægge velbegrundede søgsmål, og bemærker, at adgangen til domstolene skal modsvares af utvetydige foranstaltninger til forebyggelse af misbrug, herunder i form af for eksempel grundløse, unødige eller afpressende sagsanlæg;
Welcomes the fact that the Member States are to determine their own rules on the allocation of costs; considers that it is for the Member States to evaluate whether or not to ensure that the asymmetry of resources between the complainant and the defendant in legal proceedings does not deter the bringing of well-founded actions for damages and observes that access to justice must also be balanced by strong measures to prevent abuse by, inter alia, frivolous, vexatious or 'blackmailing' actions;
henviser til, at bødenedsættelsesordningen i betydeligt omfang bidrager til at afdække karteller og dermed først muliggør det private erstatningssøgsmål, og kræver, at der udarbejdes kriterier for at opretholde bødenedsættelsesordningens attraktivitet; fremhæver, at uanset bødenedsættelsesordningens betydning afvises en løsladelse af kronvidnet fra den civilretlige solidariske hæftelse udtrykkeligt som værende i strid med systemet og ugunstig for mange ofre for overtrædelser af EF's konkurrenceregler;
Points out that the application of the leniency programme makes a major contribution towards uncovering cartels, thus enabling private actions for damages to be brought in the first place and calls for ways of maintaining the attractiveness of the application for leniency programme to be examined; stresses that despite the importance of the application of the leniency programme, full exemption of cooperative witnesses from joint and several liability is contrary to the system and rejects such exemption categorically as prejudicial to many victims of breaches of the EC competition rules;
opfordrer Kommissionen til som et prioriteret mål at undgå at opgive procedurer vedrørende kartel- og monopolregler, for ikke at underminere, men fremme ofres ret til at indbringe et erstatningssøgsmål, og sikre en afslutning på alle væsentlige sager med en klar afgørelse;
Calls on the Commission, in order not to undermine but to facilitate the right of victims to bring actions for damages, as a priority, to avoid abandoning cartel and competition proceedings and to bring all those that are significant to a proper conclusion with a clear decision;
insisterer på, at Parlamentet inden for rammerne af den fælles beslutningsprocedure skal involveres i alle lovgivningsprojekter på området for kollektive søgsmål;
Insists that Parliament must be involved, in the framework of the codecision procedure, in any legislative initiative in the area of collective redress;
henstiller, at der udarbejdes en uafhængig cost-benefit-analyse forud for forelæggelsen af ethvert forslag til retsakt;
Calls for any legislative proposal to be preceded by an independent cost-benefit analysis.
pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen samt til medlemsstaternes regeringer og parlamenter og arbejdsmarkedets parter på fællesskabsniveau.
Instructs its President to forward this resolution to the Council and Commission, the governments and parliaments of the Member States and the social partners at Community level.
Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 26. marts 2009 om forslag til Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1290/2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik og forordning (EF) nr. 1234/2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen), for så vidt angår uddeling af fødevarer til de socialt dårligst stillede personer i Fællesskabet ( KOM(2008)0563 - C6-0353/2008 - 2008/0183(CNS) )
European Parliament legislative resolution of 26 March 2009 on the proposal for a Council regulation amending Regulation (EC) No 1290/2005 on the financing of the common agricultural policy and Regulation (EC) No 1234/2007 establishing a common organisation of agricultural markets and on specific provisions for certain agricultural products (Single CMO Regulation) as regards food distribution to the most deprived persons in the Community ( COM(2008)0563 – C6-0353/2008 – 2008/0183(CNS) )
der henviser til Kommissionens forslag til Rådet ( KOM(2008)0563 ),
having regard to the Commission proposal to the Council ( COM(2008)0563 ),
der henviser til EF-traktatens artikel 37, der danner grundlag for Rådets høring af Parlamentet ( C6-0353/2008 ),
having regard to Article 37 of the EC Treaty, pursuant to which the Council consulted Parliament ( C6-0353/2008 ),
der henviser til betænkning fra Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter og udtalelse fra Regionaludviklingsudvalget ( A6-0091/2009 ),
having regard to the report of the Committee on Agriculture and Rural Development and the opinion of the Committee on Regional Development ( A6-0091/2009 ),