natgillin/translations-raw huggingface dataset:
mener, at det kun i form af en forordning vil være muligt at skabe den nødvendige klarhed og retssikkerhed;
Believes that only by using the legal form of a Regulation can the necessary clarity and legal certainty be provided;
understreger, at en forordning om oprettelse af et frivilligt instrument for europæisk aftaleret ville forbedre det indre markeds funktion på grund af dens direkte virkning, hvilket giver fordele for virksomhederne (sænkelse af omkostningerne som følge af bortfaldet af behovet for lovvalgsregler), forbrugere (retssikkerhed, tillid, højt forbrugerbeskyttelsesniveau) og medlemsstaternes retssystemer (det vil ikke længere være nødvendigt at undersøge udenlandske lovgivninger);
Stresses that a Regulation setting up an OI of European Contract Law would improve the functioning of the internal market because of the direct effect, with benefits for businesses (reduction in costs as a result of obviating the need for conflict-of-law rules), consumers (legal certainty, confidence, high level of consumer protection) and Member States' judicial systems (no longer necessary to examine foreign laws);
udtrykker tilfredshed med, at den valgte mulighed tager passende hensyn til subsidiaritetsprincippet og ikke berører medlemsstaternes lovgivningsbeføjelser på området for aftaleret og civilret;
Welcomes the fact that the chosen option takes appropriate account of the subsidiarity principle and is without prejudice to the legislative powers of the Member States in the area of contract and civil law;
mener, at en »værktøjskasse« eventuelt kunne tages i brug gradvist, idet den kunne begynde som et kommissionsværktøj for derefter at blive omdannet til et værktøj for EU-lovgivning, når først der var opnået enighed herom mellem institutionerne; påpeger, at en »værktøjskasse« ville udgøre tilstrækkeligt juridisk grundlag og understøttelse for den måde, som et frivilligt instrument samt standardvilkår og -bestemmelser kunne fungere på, og at den bør baseres på en vurdering af de nationale bindende regler om forbrugerbeskyttelse ikke alene inden for, men også uden for det eksisterende regelværk på det forbrugerretlige område;
Believes that a ‘toolbox’ could possibly be put into practice step-by-step, starting as a Commission tool, and being converted, once agreed between the institutions, into a tool for the Union legislator; points out that a ‘toolbox’ would provide the necessary legal backdrop and underpinning against which an OI and standard terms and conditions could operate and should be based on an assessment of the national mandatory rules of consumer protection within but also outside the existing consumer law acquis;
mener, at der ved at supplere det frivillige instrument med en »værktøjskasse« vil kunne tilvejebringes mere klar information om dette EU-instrument, hvilket vil hjælpe de berørte parter til bedre at forstå deres rettigheder og træffe oplyste valg, når de indgår aftaler på basis af dette system, samt at de retlige rammer bliver mere forståelige og ikke udgør en for stor belastning;
Takes the view that by complementing an OI with a ‘toolbox’, clearer information will be available on that EU instrument, helping the parties concerned to better understand their rights and to make informed choices when entering into contracts on the basis of that system, and that the legal framework will be more comprehensible and not overburdensome;
mener, at alle parter, hvad enten der er tale om handel mellem virksomheder eller handel mellem virksomheder og forbrugere, bør have frihed til at vælge eller fravælge det frivillige instrument som et alternativ til national eller international ret (tilvalg), og opfordrer derfor Kommissionen til at gøre rede for, hvordan den forestiller sig, at et frivilligt instrument skal forholde sig til Rom I-forordningen og de internationale konventioner, herunder FN's konvention om aftaler om internationale køb; finder det dog nødvendigt at uddybe dette punkt nærmere for at sikre, at det frivillige instrument yder forbrugerne og de små virksomheder som de svagere handelsparter den fornødne beskyttelse, og at der ikke opstår forvirring ved valget af lovgivning; opfordrer derfor Kommissionen til at supplere det frivillige instrument med yderligere oplysninger, der på et klart og forståeligt sprog forklarer, hvad der er forbrugernes rettigheder, og at disse ikke vil blive kompromitteret, så forbrugerne får mere tillid til det frivillige instrument og for at sætte dem i stand til at afgøre, hvorvidt de ønsker at indgå en aftale på dette alternative grundlag;
Believes that all parties, be it in B2B or B2C transactions, should be free to choose or not to choose the OI as an alternative to national or international law (opt-in) and therefore calls on the Commission to clarify the intended relationship of an OI with the Rome -I-Regulation and international conventions including the United Nations Convention on Contracts for the International Sale of Goods (CISG); considers however that further attention is required for ensuring that the OI offers protection to consumers and small businesses given their position as the weaker commercial partner and that any confusion is avoided when making a choice of law; therefore calls on the Commission to complement the OI with the additional information which will explain in a clear, precise and comprehensible language which are the consumer's rights and that they will not be compromised, in order to increase their confidence in the OI and to put them in a position to make an informed choice as to whether they wish to conclude a contract on this alternative basis;
er af den opfattelse, at et frivilligt instrument ville skabe EU-merværdi, navnlig ved gennem Domstolens kompetence at garantere retssikkerhed, og på en gang gøre det muligt at overvinde både juridiske og sproglige barrierer, eftersom et frivilligt instrument naturligvis ville være tilgængeligt på alle EU-sprogene; understreger, at EU-borgerne for at skabe en bedre forståelse af den måde, hvorpå EU-institutionerne fungerer, bør have mulighed for at få alle former for information forbundet med det frivillige instrument oversat via tilgængelige, let anvendelige online-oversættelsesredskaber, så de kan læse den ønskede information på deres eget sprog;
Considers that an OI would generate European added value, in particular by ensuring legal certainty through the jurisdiction of the Court of Justice, providing at a stroke the potential to surmount both legal and linguistic barriers, as an OI would naturally be available in all EU languages; emphasises that, in order to create a better understanding of the way in which European institutions function, European citizens should have the opportunity to have all kinds of information connected with the optional instrument translated via accessible, easy-to-use online translation tools, so that they can read the desired information in their own language;
ser en mulig praktisk fordel ved den fleksible og frivillige karakter af et tilvalgsinstrument; opfordrer imidlertid Kommissionen til at gøre det klart, hvilke fordele for både forbrugere og virksomheder et sådant instrument fører med sig, og med større klarhed angive, hvem af aftaleparterne der kan træffe valget mellem det frivillige instrument og den »almindeligt« anvendte ret, samt hvordan Kommissionen påtænker at nedsætte transaktionsomkostningerne; opfordrer Kommissionen til i ethvert forslag til frivilligt instrument at indarbejde en mekanisme for regelmæssigt tilsyn og revision med tæt inddragelse af alle berørte parter for at sikre, at det frivillige instrument fortsat opfylder de gældende bestemmelser inden for aftaleretten, især Rome I, samt behovene på markedet, og at det modsvarer den juridiske og økonomiske udvikling;
Sees a possible practical advantage in the flexible and voluntary nature of an opt-in instrument; however calls on the Commission to clarify the advantages of such an instrument for both consumers and businesses and to better clarify which contracting party will have the choice between the OI and the ‘normally’ applicable law and how the Commission intends to reduce transaction costs; calls on the Commission to include in any proposal for an OI a mechanism for regular monitoring and review, with the close involvement of all parties concerned in order to ensure that the OI keeps up with the existing acquis in contract law, particularly Rome I, with market needs and with legal and economic developments;
er af den opfattelse, at instrumentet bør omfatte både aftaler mellem erhvervsdrivende (B2B-aftaler) og aftaler mellem erhvervsdrivende og forbrugere (B2C-aftaler); understreger, at det frivillige instrument må sikre et meget højt forbrugerbeskyttelsesniveau for at kompensere forbrugerne for den beskyttelse, de normalt nyder godt af i henhold til deres nationale lovgivning; ønsker en uddybning af, hvorledes dette kan realiseres; mener derfor, at forbrugerbeskyttelsesniveauet bør være højere end den minimumsbeskyttelse, der er fastlagt i EU-regelværket om forbrugerbeskyttelse, og at det bør omfatte nationale bindende regler, idet der skal findes en tilfredsstillende løsning på problemerne med international privatret; mener, at dette høje forbrugerbeskyttelsesniveau også er i virksomhedernes interesse, eftersom de kun vil være i stand til at høste fordelene af det frivillige instrument, hvis forbrugere i alle medlemsstater er overbeviste om, at valget af det frie instrument ikke vil fratage dem beskyttelse;
Believes that both business-to-business and business-to-consumer contracts should be covered; emphasises that the OI must offer a very high level of consumer protection, in order to compensate consumers for the protection that they would normally enjoy under their national law; wishes for further explanation on how this could be achieved; believes therefore the level of consumer protection should be higher than the minimum protection provided by the Consumer Acquis and cover national mandatory rules as satisfactory solutions must be found to problems of private international law; considers that this high level of consumer protection is also in the interests of businesses as they will only be able to reap the benefits of the OI if consumers of all Member States are confident that choosing the OI will not deprive them of protection;
påpeger, at fordelene ved en ensartet europæisk aftaleret skal præsenteres for borgerne på en positiv måde, hvis den skal have politisk legitimitet og støtte;
Points out that the benefits of a uniform European Contract Law must be communicated in a positive way to citizens, if it is to enjoy political legitimacy and support;
konstaterer, at man burde tilstræbe mere differentierede udformninger af aftaleretten for B2B- og B2C-aftaler af respekt for de fælles traditioner i de nationale retssystemer og under særlig hensyntagen til beskyttelse af den svageste aftalepart, nemlig forbrugeren;
Notes that the contract law provisions governing B2B and B2C contracts respectively should be framed differently, out of respect for the shared traditions of national legal systems and in order to place special emphasis on the protection of the weaker contractual party, namely consumers;
henviser til, at væsentlige elementer i forbrugerretten, der anvendes i aftaler, allerede er indeholdt i forskellige EU-regelsæt, og at vigtige dele af den gældende EU-forbrugerret sandsynligvis vil blive samlet i direktivet om forbrugerrettigheder; henviser til, at ovennævnte direktiv vil kunne udgøre et for forbrugerne og virksomhederne let genkendeligt samlet regelsæt; understreger derfor, at det er vigtigt at afvente resultatet af forhandlingerne om forbrugerrettighederne, før der udarbejdes en henstilling;
Points out that essential components of consumer law applied to contracts are already spread across various sets of European rules, and that important parts of the consumer acquis are likely to be consolidated in the Consumer Rights Directive (CRD); points out that the aforementioned Directive would provide a uniform body of law which consumers and businesses can readily identify; therefore, stresses the importance of waiting until the outcome of the CRD negotiations before any final decision is made;
mener endvidere under hensyntagen til de forskellige aftalers særlige karakteristika, navnlig aftaler mellem virksomheder og forbrugere (B2C) og aftaler mellem virksomheder (B2B), førende nationale og internationale principper inden for aftaleret samt det grundlæggende princip om forbrugerbeskyttelse på et højt niveau, at eksisterende praksis i de forskellige sektorer og princippet om aftalefrihed nødvendigvis skal bevares i forbindelse med B2B-aftaler;
Further believes, taking into account the special nature of the different contracts, especially B2C and B2B contracts, leading national and international principles of contract law, and the fundamental principle of a high degree of consumer protection, that existing branch practices and the principle of contractual freedom have to be preserved regarding B2B contracts;
er af den opfattelse, at en frivillig fælles europæisk aftaleret vil kunne forbedre det indre markeds funktionsevne uden at berøre medlemsstaternes nationale aftaleret;
Takes the view that an optional common European Contract Law could make the internal market more efficient without affecting Member States' national systems of contract law;
er af den opfattelse, at et frivilligt instrument i første omgang bør stilles til rådighed som tilvalg i grænseoverskridende situationer, og at medlemsstaterne nødvendigvis må sikre sig at kunne forebygge ethvert misbrug af det frivillige instrument i situationer, som reelt ikke er grænseoverskridende; mener desuden, at et sådant indenlandsk tilvalgs konsekvenser for de nationale aftaleretlige lovgivninger bør analyseres særskilt;
Believes that the OI should be available as an opt-in in cross-border situations in the first instance and that guarantees are needed that Member States will be able to prevent any misuse of the OI in non-genuine cross-border scenarios; further considers that the effects of a domestic opt-in on national bodies of contract law merit specific analysis;
er klar over, at kontrakter om e-handel eller fjernsalg udgør en betydelig del af de grænseoverskridende transaktioner; mener, at selvom et frivilligt instrument ikke bør begrænses til denne type transaktioner, kunne der være argumenter for at indføre andre begrænsninger første gang, det frivillige instrument tages i brug, og indtil der er indhøstet tilstrækkelige erfaringer med dets anvendelse;
Acknowledges that e-commerce or distance-selling contracts account for an important share of cross-border transactions; believes, that, whilst an OI should not be limited to these types of transaction, there could be merit in introducing other limits when applying the OI in the first instance, and until sufficient experience of its application has been gathered;
fremhæver, at det er særligt vigtigt at gøre det nemmere at handle elektronisk i EU, idet e-handel er underudviklet, og anser det for nødvendigt at vurdere, hvorvidt de forskellige nationale aftaleretlige systemer udgør en hindring for udviklingen af denne sektor, som med rette af virksomheder og forbrugere opfattes som potentiel igangsætter af fremtidig vækst;
Emphasises the particular importance of facilitating e-commerce in the EU, given that this sector is underdeveloped, and considers it necessary to assess whether differences between national contract law systems could represent an obstacle to the development of that sector, which has rightly been identified by businesses and consumers as a potential motor for future growth;
mener, at anvendelsesområdet for en »værktøjskasse« kunne være ret bredt, mens et frivilligt instrument bør begrænses til de centrale aftaleretlige forhold; mener, at en »værktøjskasse« skal stemme overens med det frivillige instrument og blandt værktøjerne indeholde begreber fra den meget brede ramme af lovgivningstraditioner inden for EU, herunder regler fra bl.a. det faglige udkast til en fælles referenceramme Von Bar, Clive, Schulte-Nölke et al. (red.): »Principles, Definitions and Model Rules of European Private Law - Draft Common Frame of Reference« (Principper, definitioner og standardbestemmelser for europæisk civilret - Udkast til en fælles referenceramme), 2008.
Believes that the scope of a ‘toolbox’ could be quite broad, whereas any OI should be limited to the core contractual law issues; believes that a ‘toolbox’ should remain coherent with the OI and include among its ‘tools’ concepts from across the diverse range of legal traditions within the EU, including rules derived from, inter alia, the academic Draft Common Frame of Reference (DCFR) Von Bar, Clive, Schulte-Nölke et al. (eds.), Principles, Definitions and Model Rules of European Private Law – Draft Common Frame of Reference (DCFR), 2008.
og »Principes contractuels communs« (fælles aftaleretlige principper) og »Terminologie contractuelle commune« (fælles aftaleretlig terminologi) B. Fauvarque-Cosson, D. Mazeaud (red.): samlingen »Droit privé comparé et européen« (Komparativ og europæisk civilret), bind 6 og 7, 2008.
and the ‘Principes contractuels communs’ and ‘Terminologie contractuelle commune’ B. Fauvarque-Cosson, D. Mazeaud (dir.), collection ‘Droit privé comparé et européen’ , Volumes 6 and 7, 2008.
; og at anbefalingerne om aftaleret heri bør tage udgangspunkt i et virkelig højt forbrugerbeskyttelsesniveau;
; and that its recommendations on consumer contract law should be based on a genuinely high level of protection;
opfordrer Kommissionen og ekspertgruppen til at klargøre, hvad der betragtes som »de centrale aftaleretlige forhold«;
Calls on the Commission and the Expert Group to clarify what is to be considered as ‘core contractual law issues’;
ser fordele ved et frivilligt instrument, der indeholder særlige bestemmelser for de hyppigst brugte aftaletyper, især for salg af varer og levering af tjenesteydelser; gentager sin tidligere opfordring til at inddrage forsikringskontrakter under det frivillige instruments anvendelsesområde, da et sådant instrument kunne være af særlig nytte for mindre forsikringskontrakter; understreger, at der på det forsikringsaftaleretlige område allerede er foretaget det indledende arbejde med principperne om europæisk forsikringsaftaleret (Principles of European Insurance Contract Law, PEICL), som bør integreres i den europæiske aftaleret samt revideres og videreudvikles; henstiller imidlertid til, at der udvises forsigtighed for så vidt angår inddragelsen af finansielle tjenesteydelser i forslag til aftaleretlige instrumenter på dette stadie, og opfordrer Kommissionen til at nedsætte en særskilt intern ekspertgruppe med henblik på det fremtidige forberedende arbejde på området for finansielle tjenesteydelser for derved at sikre, at der i kommende instrumenter tages højde for mulige særtræk ved sektoren for finansielle tjenesteydelser og eventuelle beslægtede initiativer fra andre dele af Kommissionen, samt at inddrage Europa-Parlamentet på et tidligt stadium;
Sees benefits in an OI containing specific provisions for the most frequent types of contract, in particular for the sale of goods and provision of services; reiterates its earlier call to include insurance contracts within the scope of the OI, believing that such an instrument could be particularly useful for small-scale insurance contracts; stresses that, in the field of insurance contract law, preliminary work has already been performed with the Principles of European Insurance Contract Law (PEICL), which should be integrated into a body of European contract law and should be revised and pursued further; however, urges caution with regards to the inclusion of financial services from any contract law instrument proposed at this stage and calls on the Commission to establish a dedicated intra-service expert group for any future preparatory work on financial services to ensure that any future instrument takes into account the possible specific characteristics of the financial services sector and any related initiatives led by other parts of the Commission, and to involve the European Parliament at an early stage;
påpeger, at der er blevet rejst en række særlige spørgsmål, i forbindelse med hvilke et frivilligt instrument ville være nyttigt, f.eks. digitale rettigheder og retmæssigt ejerskab; mener, at det på den anden side kunne være nødvendigt at udelukke visse typer af komplekse offentligretlige kontrakter; opfordrer ekspertgruppen til at undersøge muligheden for at inddrage kontrakter under ophavsretsområdet med henblik på at styrke ophavsmændenes stilling, da de ofte udgør den svageste part i aftaleretlige forhold;
Points out that some specific issues in connection with which an OI might be beneficial have been raised, such as digital rights and beneficial ownership; considers that, on the other hand, there might be a need to exclude certain types of complex public law contracts; calls for the Expert Group to explore the possibility to include contracts in the field of authors' rights with the aim of improving the position of authors who are often the weaker party in the contractual relation;
mener, at det frivillige instrument bør være i overensstemmelse med gældende fællesskabslovgivning på det aftaleretlige område;
Believes that the OI should be coherent with the existing acquis in contract law;
minder om, at der i forbindelse med en europæisk aftaleret fortsat er mange spørgsmål, der skal besvares, og mange problemer, der skal løses; opfordrer Kommissionen til at tage retspraksis, internationale konventioner om køb af varer, f.eks. FN's konvention om aftaler om internationale køb (CISG), og følgevirkningerne af direktivet om forbrugerrettigheder i betragtning; understreger vigtigheden af at harmonisere aftaleretten inden for EU under hensyntagen til relevant national lovgivning, der sikrer et højt beskyttelsesniveau i B2C-aftaler;
Recalls that there are still many questions to be answered and many problems to be resolved regarding a European Contract Law; calls on the Commission to take into account case law, international conventions on sales of good such as the United Nations Convention on Contracts for the International Sale of Goods (CISG) and the impact of the Consumer Rights Directive; emphasises the importance of harmonising contract law within the EU while taking into account relevant national regulations providing high-level protection in B2C contracts;
er af den opfattelse, at et frivilligt instrument skal give forbrugerne og de små og mellemstore virksomheder reelle fordele, og at det skal udformes på en enkel, klar og afbalanceret måde, som gør det attraktivt at anvende for alle parter;
Considers that the consumers and SMEs must be granted real benefits from an OI, and that it should be drawn up in a simple, clear and balanced manner which makes it simple and attractive to use for all parties;
er af den opfattelse, at selvom et frivilligt instrument vil føre til etableringen af et fælles regelsæt, vil der stadig være behov for at fastlægge standardvilkår og -bestemmelser for handel, som kan fremstilles i en simpel og forståelig form og gøres let tilgængelig for små og mellemstore virksomheder med en form for godkendelse for at sikre forbrugernes tillid; bemærker, at standardvilkår og -bestemmelser, baseret på et frivilligt instrument, ville give mere retssikkerhed end EU-standardvilkår, der er baseret på national lovgivning, og som ville øge muligheden for divergerende nationale fortolkninger;
Believes that whilst an OI will have the effect of providing a single body of law, there will still be a need to seek provision of standard terms and conditions of trade which can be produced in a simple and comprehensible form, available off-the-shelf for businesses, and in particular SMEs and with some form of endorsement to ensure consumer confidence; notes that standard contract terms and conditions based upon an OI would offer greater legal certainty than EU-wide standard terms based upon national laws which would increase the possibility for differing national interpretations;
, og anbefaler derfor Kommissionen at følge udviklingen i andre internationale organisationer;
and therefore recommends that the Commission follows developments within the other international bodies;