natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Faktorer som anvendelsesområde, typen af investeringer og støtteberettigede udgifter, maksimalt støtteberettiget beløb etc. fastlægges i hvert enkelt program.
The details of implementation of each measure (scope, type of investment and expenditure, maximum amount eligible, etc.) are specified in each programme.
Det skal imidlertid bemærkes, at ansøgningerne om finansiering skal fremlægges af de parter, projekterne er stilet mod.
They should note, however, that the relevant funding applications have to be submitted by the project beneficiaries.
2004/C 33 E/112
2004/C 33 E/112
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1388/03
WRITTEN QUESTION E-1388/03
Om: Tilfældige dødsfald i italienske fængsler — Luigi Giustis sag
Subject: 'Accidental' deaths in Italian prisons — the case of Luigi Giusti
Den 3. december 2002 blev den 58-årige Luigi Giusti arresteret og overført til fængslet Poggioreale i Napoli som følge af en kendelse afsagt af forundersøgelsesdommer Giovanna Ceppaluni på anmodning af anklagemyndigheden ved Francesco Curcio.
On 3 December 2002, Mr Luigi Giusti, aged 58, was arrested and transferred to Poggioreale prison in Naples under a detention order issued by Naples examining magistrate Giovanna Ceppaluni, at the request of public prosecutor Francesco Curcio.
På tidspunktet for arrestationen vidste man, at Giusti led af alvorlige livstruende sygdomme (fremskreden diabetes, der allerede havde forårsaget kroniske skader på arteriesystemet såsom blindhed og kredsløbssygdomme).
At the time of his arrest, it was known that Mr Giusti was suffering from a life-threatening medical condition (severe diabetes which had already caused irreparable damage to the arterial system, including blindness and cardiovascular accidents affecting the limbs).
Den 21. december 2002 afviste Tribunale del riesame forsvarets krav om, forundersøgelsesdommeren og anklagemyndigheden klart skulle tage hensyn til de alvorlige sygdomme og foretage en lægeundersøgelse, men den er aldrig blevet gennemført.
On 21 December 2002, the initial defence petition, which clearly drew the attention of the public prosecutor and examining magistrate to the need for medical examinations to be conducted in order to take account of the defendant's serious medical condition, was dismissed by the court and the examinations were never performed.
Den 27. januar 2003 fremsatte forsvaret yderligere krav om løsladelse og anmodede om at få udleveret sygejournalen fra fængslet (dette krav blev afvist).
On 27 January 2003, the defence submitted an application for release, accompanied by a request for the prison hospital file to be made available, to which no response was received.
Den 17. marts 2003 — ifølge meddelelse til en af forsvarerne — sendte fængselsmyndighederne en hastefax til forundersøgelsesdommeren, hvori hun blev underrettet om forværringen af den indsattes helbredstilstand og anmodet om en hasteoverflyttelse til Cardarelli-hospitalet i Napoli (dette krav blev afvist).
On 17 March 2003, according to one of the defence lawyers, the prison authorities sent an urgent fax to the examining magistrate saying that the prisoner's state of health had deteriorated and requesting an urgent transfer to the Cardarelli hospital in Naples (no reply was received).
Natten mellem den 21. og 22. marts 2003 klagede den indsatte over stikkende smerter i brystet og faldt ud af sin seng, blev derefter båret på skulderen af sin søn Ottavio, der også er fængslet, til fængslets sygeafdeling, hvor han blev undersøgt af sundhedspersonalet og derefter bragt tilbage til sin celle, hvor han efter et par timer døde og — måske allerede i livløs tilstand — overført til Loreto Mare-hospitalet.
During the night of 20-21 March 2003, the prisoner suffered acute chest pains, fell out of bed and had to be carried to the prison infirmary on the shoulders of his son Ottavio, also a prisoner.
Desuden sker det stadigt oftere, at enten fængselspersonalet eller sundhedspersonalet undervurderer helbredstilstanden for indsatte i de italienske fængsler.
To date no charges have been brought or investigation warrants issued against magistrates, who were clearly at fault, or the medical staff of the Poggioreale prison.
Vil Kommissionen oplyse, hvilke initiativer den eventuelt vil tage for at beskytte de indsattes grundlæggende rettigheder?
In the light of the above, what measures will the Commission take to protect the basic rights of prisoners?
Mener den ikke, at det er nødvendigt at udarbejde et fællesskabsdokument, der opstiller minimumskravene for forsvar af de indsattes rettigheder?
Would it not be useful to draw up Community legislation laying down minimum standards to protect prisoners' rights?
Mener den ikke, at de alvorlige og gentagne krænkelser af de indsattes rettigheder, navnlig i Italien, — det ovenfor beskrevne tilfælde blot er ét eksempel ud af mange — er en overtrædelse af EU-traktaten?
Does it not consider that the serious and repeated violations of prisoners' rights, particularly in Italy, where the case described above is merely one example among many, represent a breach of the EU Treaties?
De italienske myndigheders fængsling af Luigi Giusti må betragtes som et spørgsmål om at opretholde lov og orden og beskytte den interne sikkerhed.
The detention of Mr Luigi Giusti by the Italian authorities must be considered as a question regarding the maintenance of law and order and the safeguarding of internal security.
Kommissionen må desværre meddele det ærede medlem, at det ikke er dens rolle at gribe ind i sådanne sager, der fuldt og helt falder inden for de italienske myndigheders beføjelser.
As regards possible action by the Commission, the Commission regrets to inform the Honourable Member that it is not its role to intervene in such matters, which falls entirely within the ambit of the Italian competent authority.
Det skal imidlertid bemærkes, at Kommissionen på nuværende tidspunkt overvejer spørgsmålet om varetægtsfængsel og alternativer hertil på EU-plan.
It should, however, be noted that the Commission currently is considering the question of pre-trial detention and alternatives to such detention at a European level.
Dette initiativ er baseret på programmet for foranstaltninger med henblik på gennemførelse af princippet om gensidig anerkendelse af afgørelser i straffesager EFT C 12 af 15.1.2001 . (navnlig foranstaltning 9 og 10).
This initiative is based on the Programme of measures to implement the principle of mutual recognition of decisions in criminal matters OJ C 12, 15.1.2001 . (in particular measures 9 and 10).
Der vil senere i 2003 blive udsendt en grønbog.
A Green Paper on this issue will be published later in 2003.
Den 19. februar offentliggjorde Kommissionen en grønbog om retssikkerhedsgarantier for mistænkte og tiltalte i straffesager i EU KOM(2003) 75 endelig udg. .
On 19 February 2003, the Commission also published a Green Paper on Procedural Safeguards for Suspects and Defendants in Criminal Proceedings throughout the Union COM(2003) 75 final. .
I grønbogen fokuseres på retten til retshjælp og repræsentation ved en juridisk sagkyndig, retten til en kompetent, kvalificeret tolk og/eller oversætter, en passende beskyttelse af særligt udsatte grupper, konsulær bistand og kendskab til ens rettigheder ( meddelelse om rettigheder ).
The Green Paper on Procedural Safeguards focuses on the right to legal assistance and representation, the right to a competent, qualified interpreter and/or translator, proper protection for especially vulnerable categories, consular assistance and the knowledge of the existence of rights ( letter of rights ).
2004/C 33 E/113
2004/C 33 E/113
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1390/03
WRITTEN QUESTION E-1390/03
Om: Visse tyske delstaters gennemførelse af aftalerne om dobbelt statsborgerskab
Subject: Application of agreements on dual nationality by certain Länder of the Federal Republic of Germany
Traktaten om Den Europæiske Union fastsætter indførelsen af et unionsborgerskab.
The EU treaty provides for the existence of European citizenship.
Den tyske regering underskrev den 19. september 2001 europarådskonventionen af 6. november 1997 om statsborgerret og besluttede at udtræde af konventionen af 6. maj 1963 om begrænsning af tilfælde af dobbelt statsborgerret og værnepligt for personer med dobbelt statsborgerret.
On 19 September 2001, the Government of the Federal Republic of Germany signed the European Convention on Nationality of 6 November 1997, and decided to withdraw from the Convention on the Reduction of Cases of Multiple Nationality and on Military Obligations in Cases of Multiple Nationality of 6 May 1963.
Den lov af 15. juli 1999, der ændrer statsborgerretten i Tyskland (Gesetz zur Reform des Staatsangehörigkeitsretchts), og som trådte i kraft den 1. januar 2000, fastsætter, at indrømmelse af dobbelt statsborgerskab til EU-borgere bosiddende i Tyskland skal underordnes kriteriet om gensidighed.
The Act amending the German Nationality Act (Gesetz zur Reform des Staatsangehörigkeitsrechts) of 15 July 1999, which came into force on 1 January 2000, states that the granting of dual nationality to EU citizens resident in Germany must be subordinate to the principle of reciprocity.
Et italiensk ministerielt dekret af 25. maj 2002 fastsatte, at unionsborgere kan få italiensk statsborgerskab uden at miste deres statsborgerskab og vice versa, og det indførte dermed betingelserne om gensidighed som nævnt i den tyske lovgivning.
On 25 May 2002, a ministerial decree of the Italian Republic stated that EU citizens may acquire Italian nationality without forfeiting their own citizenship, and vice versa, thereby fulfilling the conditions of reciprocity set out in the German legislation.
Som følge af en bilateral aftale mellem Italien og Tyskland af 22. december 2002 finder bestemmelserne i artikel 87, stk 2, i ovennævnte tyske lov om statsborgerskab anvendelse, hvilket har gjort det muligt for de italienere, der bor i Tyskland, og som opfylder bestemte betingelser, at anmode om tysk statsborgerskab uden at skulle opgive deres italienske statsborgerskab.
Following a bilateral agreement between Italy and Germany of 22 December 2002, the arrangement referred to in Article 87 (2) of the amended German Nationality Act became applicable, making it possible for Italians living in Germany who satisfy certain conditions to apply for German citizenship without having to give up their Italian citizenship.
Delstaterne Bayern og Baden-Württemberg har imidlertid fortolket bestemmelserne mere restriktivt, idet de fremfører, at gensidighedsbetingelserne mellem Tyskland og Italien ikke er til stede, da den italienske foranstaltning ikke er en lov, men blot en administrativ akt.
The Länder of Bavaria and Baden-Württemberg have, however, interpreted the legislation restrictively, despite the reciprocity requirements that exist between Italy and Germany, as the Italian measure is not a law, but simply an administrative act.
Hvilke initiativer vil Kommissionen på denne baggrund tage for at beskytte rettighederne for de italienske statsborgere, der er bosiddende i ovennævnte delstater og for at ensrette bestemmelserne om statsborgerskab på EU-plan og således forebygge eventuelle juridiske og politiske uoverensstemmelser mellem EU-landene i spørgsmålet om nationalitet?
In light of this information, what steps does the Commission intend to take to safeguard the rights of Italian citizens resident in these Länder and to standardise the rules governing nationality at European level in such a way as to resolve at the outset any judicial and political conflict that may arise between Member States in this area?
Kommissionen skal påpege, at de problemer vedrørende dobbelt statsborgerskab, som det ærede medlem omtaler, henhører under medlemsstaternes kompetence.
The Commission would point out that the issues relating to double nationality and nationality laws raised by the Honourable Member are matters falling under the competence of Member States.
Dette bekræftes af erklæringen om statsborgerskab i en medlemsstat, der er knyttet som bilag til Maastricht-traktaten, ifølge hvilken spørgsmålet om statsborgerskab i en medlemsstat udelukkende afgøres af den pågældende medlemsstat.
This is confirmed by the Declaration on nationality of a Member State appended to the Treaty of Maastricht, which states that the nationality of Member States is entirely a matter for the Member States concerned.
Under disse omstændigheder kan Kommissionen ikke tage initiativer på dette område.
In these circumstances, the Commission is not able to take any initiatives relating to the subject matter.
2004/C 70 E/044
2004/C 70 E/044
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1392/03
WRITTEN QUESTION E-1392/03
af Charles Tannock (PPE-DE) og Timothy Kirkhope (PPE-DE) til Rådet
by Charles Tannock (PPE-DE) and Timothy Kirkhope (PPE-DE) to the Council
Om: Konsekvenserne af indførelsen af racisme og fremmedhad som lovovertrædelse i forbindelse med den europæiske arrestordre
Subject: Implications of the creation of the offence of Racism and Xenophobia in the context of the European Arrest Warrant
Princippet om dobbelt strafbarhed er blevet ophævet for 32 lovovertrædelser, som er omfattet af den europæiske arrestordre, herunder racisme og fremmedhad.
The principle of double-criminality was abolished for thirty-two offences covered by the European Arrest Warrant including Racism and Xenophobia.
Under nylige forhandlinger i Det Forenede Kongeriges parlament blev det af regeringen antydet, at i henhold til den i Rådet indgåede aftale vil en person, som har begået en racistisk eller fremmedfjendsk lovovertrædelse, ikke kunne udleveres af et medlemsland til et andet, hvis ikke lovovertrædelsen er blevet begået i udstedelseslandet.
During recent debates in the UK Parliament it has been suggested by the British government that under the terms of the agreement reached in the Council of Ministers it will not be possible for a person who has committed a racist or xenophobic offence to be surrendered by one Member State to another if the offence was not committed in the requesting state.
En belgisk eller fransk dommer ville således ikke have beføjelse til at anmode om, at en britisk statsborger udleveres for en lovovertrædelse, der er begået i Det Forenede Kongerige, som ikke er blevet begået i Belgien eller Frankrig.
Thus, a Belgian or French magistrate would not have the power to request surrender of a British national for an offence committed in Britain which was not committed in Belgium or France.
Er dette ifølge Rådet en nøjagtig fremstilling af det juridiske standpunkt, Rådet er nået frem til?
Does the Council accept this as an accurate representation of the legal position reached by the Council?
Man er også i Rådet nået til enighed om specielle tiltag med henblik på beskyttelse af pressefriheden.
The Council has also agreed to special measures designed to protect the freedom of the press.
Hvilken form vil denne beskyttelse præcist få, og vil den medføre differentierede normer for beskyttelsen af pressefriheden for henholdsvis almindelige borgere og journalister?
What is the exact form of this protection and will it lead to differential standards of protection of freedom of expression as between ordinary citizens and journalists?
Endelig har den europæiske menneskerettighedskonventions artikel 10 følgende ordlyd:
Finally, Article 10 of the European Convention of Human Rights reads as follows:
Denne ret omfatter meningsfrihed og frihed til at give eller modtage meddelelser eller tanker, uden indblanding fra offentlig myndighed og uden hensyn til grænser.
This right shall include freedom to hold opinions and to receive and impart information and ideas without interference by public authority and regardless of frontiers.
Denne artikel forhindrer ikke stater i at kræve, at radio-, fjernsyns- eller filmforetagender kun må drives i henhold til bevilling.
This article shall not prevent States from requiring the licensing of broadcasting, television or cinema enterprises.
Da udøvelsen af disse frihedsrettigheder medfører pligter og ansvar, kan den underkastes sådanne formelle bestemmelser, betingelser, restriktioner eller straffebestemmelser, som er foreskrevet ved lov og er nødvendige i et demokratisk samfund af hensyn til den nationale sikkerhed, territorial integritet eller offentlig sikkerhed, for at forebygge uorden eller forbrydelse, for at beskytte sundheden eller sædeligheden, for at beskytte andres gode navn og rygte eller rettigheder, for at forhindre udspredelse af fortrolige oplysninger, eller for at sikre domsmagtens autoritet og upartiskhed.
The exercise of these freedoms, since it carries with it duties and responsibilities, may be subject to such formalities, conditions, restrictions or penalties as are prescribed by law and are necessary in a democratic society, in the interests of national security, territorial integrity or public safety, for the prevention of disorder or crime, for the protection of health or morals, for the protection of the reputation or the rights of others, for preventing the disclosure of information received in confidence, or for maintaining the authority and impartiality of the judiciary.
Er lovovertrædelserne racisme og fremmedhad begrænset til handlinger eller ytringer, som indebærer tilskyndelse til vold, trussel om vold eller trussel mod en person, eller som er en trussel mod den offentlige orden og, i benægtende fald, hvordan er forslagene i overensstemmelse med den europæiske menneskerettighedskonvention?
Are the offences of racism and xenophobia confined to actions or statements which involve incitement to violence or the threat of violence or intimidation against the person or which threaten public safety and, if not, how are the proposals consistent with the European Convention on Human Rights?
(8. december 2003)
(8 December 2003)
Den indfører en ordning, som i princippet fra den 1. januar 2004 afskaffer den omstændelige og komplicerede udleveringsordning, som hidtil har været almindeligt anvendt inden for Den Europæiske Union på grundlag af en Europarådskonvention fra 1957.
It institutes a system which, in principle from 1 January 2004, abolishes the lengthy and complicated extradition system which until now has prevailed within the European Union on the basis of a Council of Europe Convention adopted in 1957.
Den europæiske arrestordre gør det muligt på betingelserne i rammeafgørelsen at overgive personer med henblik på strafforfølgning eller fuldbyrdelse af en frihedsstraf eller en anden frihedsberøvende foranstaltning.
The European Arrest Warrant makes it possible, under the conditions of the Framework Decision, to surrender persons for purposes of conducting a criminal prosecution or executing a custodial sentence or a detention order.
Den fastlægger fristerne og procedurerne i forbindelse med afgørelsen om fuldbyrdelse af den europæiske arrestordre (artikel 17) og fristerne for overgivelse af den eftersøgte (artikel 23).
That Decision lays down the time limits and procedures for the decision to execute the European arrest warrant (Article 17) and the time limits for surrender of the person (Article 23).
Rådet mener, at indførelsen af en ny forenklet ordning for overgivelse af dømte eller mistænkte personer med henblik på fuldbyrdelse af domme eller strafforfølgning er i retsplejens interesse: —
The Council believes that the introduction of a new simplified system for surrender of convicted or suspected persons for the purpose of the execution of sentences or criminal prosecution is in the interests of the administration of justice since: —
retssagen finder sted i den stat, som har udstedt den europæiske arrestordre
the trial takes place in the State that has issued the European Arrest Warrant;
lovovertrædelsen er som oftest begået i denne stat
the offence has most often been committed in that State;
ofrene, som normalt befinder sig i denne medlemsstat, har interesse i at det sikres, at en retssag kan finde sted så hurtigt som muligt, idet den formodede lovovertræders interesser beskyttes.
it is in the interest of the victims, who usually would be in that Member State, to ensure that a trial can take place as rapidly as possible, while safeguarding the interests of the alleged offender.
Rådet mener, at den gamle udleveringsordning ikke tilstrækkeligt afspejlede traktatens målsætning om at skabe et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, og at den har måttet erstattes med en moderne ordning, som også bedre beskytter lovovertræderens interesser.
The Council believes that the old extradition system did not sufficiently translate the Treaty objective of the creation of an Area of Freedom, Security and Justice and that it had to be replaced by a modern system which would also more appropriately safeguard the interests of the offender.
For at gennemføre denne målsætning har Rådet bl.a. besluttet at afskaffe dobbelt strafbarhed for 32 kategorier af lovovertrædelser, herunder racisme og fremmedhad (jf. artikel 2, stk. 2, i rammeafgørelsen).
In order to achieve this objective, the Council has, inter alia, decided to abolish double criminality for thirty-two categories of offences, among which figure racism and xenophobia (see Article 2(2) of the Framework Decision).
Bestanddelene i gerningsindholdet fastlægges efter den udstedende medlemsstats lovgivning.
It is the law of the issuing Member State that defines the constituent elements of the act.
Hvis en europæisk arrestordre for eksempel er udstedt i Frankrig, bestemmes lovovertrædelsen efter fransk lovgivning.
For instance, if a European Arrest Warrant has been issued in France, it is French law that determines the offence.
I retfærdighedens og den fuldbyrdende medlemsstats interesse er der imidlertid indføjet en række obligatoriske eller fakultative grunde til afslag (over 10) i rammeafgørelsen.
However, in order to safeguard the interests of justice and those of the executing Member State, a number of mandatory or optional grounds for refusals (more than ten) have been included in the Framework Decision.
Én sådan grund til afslag kan være når den europæiske arrestordre vedrører en lovovertrædelse, som efter den fuldbyrdende medlemsstats lovgivning betragtes som begået helt eller delvis på denne medlemsstats territorium eller på et sted, der ligestilles hermed (jf. artikel 4, stk. 7, litra a), i rammeafgørelsen).
One such ground for refusal would be when the European Arrest Warrant relates to an offence which is regarded by the law of the executing Member State as having been committed in whole or in part in the territory of that State or in a place treated as such (see Article 4(7)(a) of the Framework Decision).
Hvis f.eks. en dommer i en medlemsstat i det eksempel, som det ærede parlamentsmedlem nævner, udsteder en arrestordre for en lovovertrædelse, der er begået i en anden medlemsstat, kan sidstnævnte medlemsstat afslå at fuldbyrde en sådan ordre.
For instance, in the example given by the Honourable Member, if a judge in one Member State issues an arrest warrant for an offence that has been committed in another Member State, the latter could refuse to execute such a warrant.
Ligeledes kan den afslå at fuldbyrde en ordre, hvis lovovertrædelsen er begået uden for den medlemsstat, der har udstedt arrestordren, og dens nationale lovgivning ikke hjemler adgang til retsforfølgning for en tilsvarende lovovertrædelse, når den er begået uden for dens område (jf. artikel 4, stk. 7, litra b)).
Similarly, it could refuse to execute an arrest warrant if the offence has taken place outside the territory of the Member State which issued the arrest warrrant and if its national law does not allow prosecution for the same offence when committed outside its territory (see Article 4(7)(b)).
I forbindelse med anvendelsen af disse bestemmelser spiller nationalitetsspørgsmålet ikke ind, men rammeafgørelsen indeholder andre bestemmelser om beskyttelse af lovovertræderes nationalitet.
For the application of these provisions, the issue of nationality does not come into play, but the Framework Decision contains other provisions as regards safeguards for the nationality of offenders.