natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Dette vil imidlertid påvirke Txingudibugten, et beskyttet Natura 2000-område i henhold til naturtype- og fugledirektiverne, som er omfattet af Ramsarkonventionen om beskyttelse af vådområder.
However, this would impact on Txingudi Bay, a Natura 2000 area protected under the Flora and Fauna directive and a site covered by the Ramsar Convention on the protection of wetlands.
Lufthavnen er blevet klassificeret af den civile luftfart i Spanien som en af de farligste i landet.
The airport has been classified by the Spanish civil aviation authority as one of the most dangerous in the country.
Lufthavnens ind- og udflyvningsbaner går nemlig hen over byerne Hendaye og Iruns centrum.
Its take-off and landing corridors pass directly over the town centres of Hendaye and Irún.
Desuden forekommer der regelmæssigt alvorlige ulykker, som skyldes tilstedeværelsen af fugle.
Incidents involving birds are regularly reported.
Benyttelsen af lufthavnen er omfattet af en fransk-spansk konvention, som ikke overholdes, på trods af at den baskiske by Bayonne/San-Sebastien (600 000 indbyggere) allerede er i besiddelse af en anden lufthavn, nemlig lufthavnen i Biarritz.
Use of the airport is governed by an agreement between Spain and France which is not respected and the Basque Eurocity of Bayonne/San Sebastián (600 000 inhabitants) already has another airport, at Biarritz.
Denne lufthavn er af international betydning, underudnyttet, mindre farlig og liggere længere væk fra de følsomme naturområder og byområder.
This is an airport on an international scale, underused, less dangerous and more distant from both vulnerable natural areas and urban districts.
Indførelse af en grænseoverskridende transportservice, som forbinder lufthavnen i Biarritz med San-Sebastien, vil gøre det muligt for indbyggerne i den sydlige del af Baskerlandet at benytte sig af denne lufthavn.
A cross-border shuttle linking it to San Sebastián is all that is needed to allow the people of the Basque Country to use this airport.
Udvidelsen af lufthavnen og bevarelsen, endda stigningen, af trafikmængden har rejst kritik blandt indbyggere og valgte repræsentanter på begge sider af grænsen.
Local residents and their elected representatives oppose the extension of Hondarribia airport and the moves to maintain, let alone increase, the traffic there.
Fordelen ved den europæiske opbygning er den fælles udnyttelse af infrastrukturerne for at sikre en korrekt anvendelse af jorden og dens ressourcer.
One benefit of a united Europe is the capacity it creates to pool infrastructure so as to ensure sound management of land and resources.
I den forbindelse er en rationalisering af betjeningen af lufthavnene og den offentlige transport i storbyerne et centralt element, som blev fremlagt i forbindelse med de nylige klimaforhandlinger.
In this context, rationalising airport services and public transport in larger urban areas has been a key aspect addressed in the recent climate talks.
Går Kommissionen ind for at ødelægge de beskyttede naturområder, hvis genopbygning den selv har finansieret, til fordel for en lufthavnsinfrastruktur?
Does the Commission approve of the destruction of nature conservation areas, whose development into airport facilities it has itself financed?
Ville det ikke være mere passende, hvis de to stater fandt en fælles løsning, hvor betjeningen af lufthavnen blev forbundet med mindre forurenende transportmidler?
Would it not be appropriate to seek to ensure that the two countries find a joint solution linking airport services with the provision of low-emission public transport?
Kan Kommissionen ikke sikre mere sammenhæng ved måske snarere at finansiere programmer for udvikling af offentlige transportmidler?
Can the Commission not ensure a more coherent approach by redirecting funding into programmes to develop public transport?
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1757/10
WRITTEN QUESTION E-1757/10
Om: Ingen krav om minimumsindkomst i forbindelse med familiesammenføring
Subject: No income requirement for family reunification
Er Kommissionen bekendt med den afgørelse, der for nylig blev truffet af Domstolen, hvoraf det fremgår, at der ikke må fastsættes noget krav om minimumsindkomst for familiesammenføring, således at der, hvor dette krav ikke er opfyldt, kun gives tilladelse til familiesammenføring efter vurdering af den enkelte ansøgers situation http://www.trouw.nl/nieuws/europa/article3005570.ece/ Europees_Hof_wil_geen_inkomenseis_voor_gezinshereniging.html ?
Is the Commission aware of the recent Court of Justice judgment that it is not permissible to impose a minimum income below which family reunification will not be permitted without an assessment of each applicant’s situation http://www.trouw.nl/nieuws/europa/article3005570.ece/Europees_Hof_wil_geen_inkomenseis_voor_gezinshereniging.html ?
Er Kommissionen enig i, at partner- og familiemigration er den egentlige drivkraft bag masseindvandring?
Does the Commission agree that partner and family migration is the real driving force behind mass immigration?
I bekræftende fald, hvorledes vurderer Kommissionen set i lyset heraf Domstolens afgørelse?
If so, how does the Commission judge the Court’s judgment in the light of this?
Er Kommissionen enig i, at det er forkasteligt, at det med Domstolens afgørelse gøres endnu vanskeligere for medlemsstaterne at lukke dårligt stillede ude, bl.a. ved at der ikke længere må gøres forskel på de tilfælde, hvor der er tale om familiesammenføring, og de tilfælde, hvor der er tale om familiedannelse?
Does the Commission agree that it is unacceptable that, because of the Court judgment, it has become more difficult for the Member States to exclude disadvantaged people, inter alia because it is no longer possible to make a distinction between family reunification and family formation?
Hvad agter Kommissionen at gøre for at sikre, at den enkelte medlemsstat selv kan bestemme, hvem der kommer ind i landet, og hvilke krav man stiller til sådanne indvandrere, således at man har mulighed for at begrænse indvandringen af dårligt stillede?
What is the Commission going to do to ensure that each Member State can individually determine who comes into the country and the requirements to be met by these immigrants, so the immigration of disadvantaged people can be kept under control?
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1758/10
WRITTEN QUESTION E-1758/10
af João Ferreira (GUE/NGL) og Willy Meyer (GUE/NGL)
by João Ferreira (GUE/NGL) and Willy Meyer (GUE/NGL)
Om: Fiskeriaftale med Marokko og den vestsahariske befolknings umistelige rettigheder
Subject: Fisheries agreement with Morocco and the inalienable rights of the Saharan people
På det seneste møde i Europa-Parlamentets fiskeriudvalg den 23. februar 2010, hvor en udtalelse fra Europa-Parlamentets Juridiske Tjeneste blev drøftet, blev det oplyst, at det ikke er muligt at bekræfte, at fiskeriaftalen mellem EU og Marokko er i overensstemmelse med den internationale ret, da det ikke er godtgjort, at de midler, der opstår ved anvendelse af aftalen, kommer den vestsahariske befolkning til gode.
At the most recent meeting of Parliament's Committee on Fisheries, held on 23 February 2010, at which it examined an opinion drawn up by the EP's Legal Service, it was stated that it cannot be confirmed whether the EC‑Morocco fisheries agreement is compliant with international law, since it is not proven that the funds released in implementation of the agreement are benefiting the people of the Western Sahara.
Dette understøtter de indsigelser, der blev fremført ved aftalens ikrafttræden den 28. februar 2007, og påstanden om, at aftalen ikke er i overensstemmelse med den internationale ret.
This confirms the objections that were raised when the agreement came into force, on 28 February 2007, as well as the complaints made at the time concerning its non-compliance with international law.
Hvornår agter Kommissionen at gøre brug af artikel 15 i fiskeriaftalen mellem EU og Marokko og kræve øjeblikkelig suspension? 2.
when it intends to activate Article 15 of the EC‑Morocco fisheries agreement and demand its immediate suspension; 2.
Hvilke andre foranstaltninger agter Kommissionen at gennemføre med henblik på at beskytte den vestsahariske befolknings legitime og umistelige rettigheder, overholdelse af den internationale ret og FN-resolutionerne om dette emne?
what additional measures it will take with a view to safeguarding the legitimate and inalienable rights of the Saharan people, on a basis of compliance with international law and the UN resolutions on the matter?
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1759/10
WRITTEN QUESTION E-1759/10
Om: EU-regelsæt til evaluering af de risici, som stoffer, der er potentielt hormonforstyrrende, udgør for sundheden
Subject: European Union regulatory framework for evaluating the risk to health of substances with endocrine-disrupting potential
Problemet med de stoffer, der anvendes i emballage til fødevarer og de risici, som de kan udgøre for sundheden, er blevet undersøgt af Kommissionen, som har svaret på baggrund af evalueringer foretaget af EASA Se svarene på spørgsmål P-6288/09 og E-6424/09 til Kommissionen. .
The Commission has looked into the issue of the substances used in food packaging and the risks that these can pose to health, basing its response on the evaluations performed by EFSA See the answers to written questions to the Commission P‑6288/09 and E‑6424/09. .
For øjeblikket evalueres kemikalier i EU ud fra de risici, de udgør, og de reguleres i overensstemmelse med deres anvendelsesformål: Reglerne varierer alt efter, om det drejer sig om industrikemikalier, stoffer anvendt i plantebeskyttelsesmidler eller i farmaceutiske produkter.
At present, chemical substances used in the European Union are evaluated from a risk perspective and regulated on the basis of their intended use: there are separate rules for industrial chemical substances, for plant protection products and for pharmaceutical products.
Der findes imidlertid ingen forskriftsprocedure, der giver mulighed for specifikt at identificere eller risikovurdere, hvilke kemikalier der kunne tænkes at påvirke kroppens hormonbalance (hormonforstyrrende stoffer), og som er til stede i mange emballager til fødevarer og non-food-varer.
However, there are no set procedures for the specific identification or risk evaluation of chemical substances that can affect hormonal balance in an organism (endocrine disruptors) and which are present in much of the packaging used for some foodstuffs and non‑food products.
Disse stoffers toksikologiske virkning er ikke nøjagtigt fastsat i forbindelse med risikovurderingen inden for de nuværende lovgivningsmæssige rammer.
Under the current regulations, there is no clear definition, in the risk evaluation, regarding the toxicological mode of action of those substances.
Det følger heraf, at kriterier og krav til evalueringsproceduren for disse stoffer kan variere afhængig af de forskellige hormonforstyrrende stoffer.
As a result, the criteria and requirements in the evaluation process for those substances may differ for the various endocrine disruptors.
Plantebeskyttelsesmidler bruges til frugt og grøntsager for at holde de skadelige organismer under kontrol og øge produktionen, og farmaceutiske produkter gives til patienter for at forbedre deres sundhed.
Plant protection products are applied to fruit and vegetables in order to control damaging organisms and increase production; pharmaceutical products are administered to patients in order to improve their health.
Begge produkter påvirker organismerne på en bestemt måde.
Both are products designed to interact in a specific way with the organism.
Ud over den ønskede brug kommer virkningerne af utilsigtet og omfattende eksponering af forbrugerne over for lave koncentrationer af forurenende industrikemikalier, som er tilsat levnedsmidler.
As well as that intended use, there are also the effects of unintentional and large‑scale consumer exposure to small concentrations of industrial and polluting substances which filter into foodstuffs.
Mener Kommissionen, at det eksisterende grundlag for risikovurdering af stoffer, der er potentielt hormonforstyrrende, er tilstrækkeligt til at beskytte forbrugerne mod disse stoffers utilsigtede virkning?
Does the Commission consider the current framework for the risk evaluation of substances with endocrine‑disrupting potential to adequately protect consumers from the unintentional effects of those substances?
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1760/10
WRITTEN QUESTION E-1760/10
Om: Relationerne mellem private universiteter og offentlige universiteter
Subject: Relations between private and public universities
For at EU bliver mere konkurrencedygtigt på verdensplan, er det af afgørende betydning at forbedre de europæiske universiteters kvalitet.
Raising the quality of European universities is a key factor in the European Union becoming more competitive.
Der findes flere måder at opfylde dette mål på.
There are many steps on the path to that goal.
Blandt de forskellige løsninger nævner man ofte, at det er nødvendigt med en større selvstændighed og en spredning i udbuddet af videregående uddannelser.
One of the solutions is the often‑mentioned need to for greater autonomy and diversity in what higher education can offer.
Ligeledes anses en passende finansiering af universiteterne for at være en prioritet, eftersom USA f.eks. bruger et dobbelt så stort beløb som EU på de videregående uddannelser.
The adequate funding of universities is also seen as a priority, given the fact that the United States, for example, spends twice as much on higher education as the EU.
Innovation og forskning, som er forudsætninger for at leve op til konkurrencen på verdensplan, er især knyttet til universiteterne.
Innovation and research, which can provide a competitive edge internationally, stems essentially from universities.
I betragtning af befolkningsunderskuddet i medlemsstaterne og af det faktum, at de europæiske universiteter har mistet deres tiltrækningskraft på verdensplan, er det nødvendigt at udtænke en ordning, som hjælper universiteterne med at tiltrække de klogeste hoveder.
In view of the demographic deficit in the Member States and the diminishing attractiveness of European universities on the world stage, a solution must be found to support universities when competing to attract the most brilliant minds.
På baggrund af det ovenfor anførte og af det forhold, at EU's medlemsstater mere eller mindre støtter de private universiteters uddannelser, hvilke planer har Kommissionen så for udviklingen på lang sigt af relationerne mellem de private og offentlige universiteter på europæisk niveau?
In the light of the above, and of the fact that the EU Member States promote education, to a varying degree, through the intermediary of private universities, how does the Commission perceive the long‑term evolution of relations between private and public universities in Europe?
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1764/10
WRITTEN QUESTION E-1764/10
Om: Beskyttelse af retssikkerheden, ytrings- og pressefriheden
Subject: Protection of legal certainty, freedom of expression and freedom of the press
Som led i den gensidige anerkendelse af handels- og civilretlige afgørelser er der opstået et problem med den såkaldte injurieturisme, hvor sagsøger shopper bevidst efter at lægge sin injuriesag an i det medlemsland med den skrappeste injurielovgivning eller retspraksis, blandt andet i medlemslande som anvender omvendt bevisbyrde i sådanne sager.
In the context of the mutual recognition of civil and commercial law decisions, a problem has arisen with so-called ‘libel tourism’, where plaintiffs deliberately shop around to file their libel suits in the Member State with the most stringent defamation law or case-law, notably in Member States where the burden of proof is reversed in such cases.
Hvorledes forholder Kommissionen sig til den såkaldte injurieturisme, hvor advokater og sagsøgere i lande med omvendt bevisbyrde og udsigten til ekstremt dyre retssager mod f.eks. forfattere, journalister og mediehuse presser disse til undskyldninger og forlig med erstatninger til følge, blot sagsøger hævder at føle sig »personligt forulempet og såret følelsesmæssigt«?
What is the Commission's position on ‘libel tourism’ where lawyers and plaintiffs in countries in which the burden of proof is reversed, and defendants face the prospect of extremely expensive legal proceedings, compel authors, journalists and media companies, for example, to issue apologies and reach settlements with compensation, simply because the plaintiff claims that he/she feels ‘personally harassed and emotionally damaged’?
Hvordan vil Kommissionen sikre den enkelte borgers retssikkerhed, når man fra et EU‑land kan anlægge søgsmål på baggrund af publikationer offentliggjort i et andet EU-land med en anden presse- og injurielovgivning end sagsøgers, blot publikationen er tilgængelig på nettet eller bestilt online i sagsøgers opholdsland?
How will the Commission ensure legal certainty for individual citizens if a suit can be filed from one EU Member State on the basis of publications issued in another EU Member State with different legislation on the press and defamation from that in the plaintiff's Member State, simply because the publication is accessible on the Internet or can be ordered online in the plaintiff's country of residence?
Vil Kommissionen tage initiativ til at sikre, at det juridiske grundlag for retsforfølgelse af personer på baggrund af ytringer alene kan findes i det lands lovgivning, hvorfra publikationen er offentliggjort?
Will the Commission take initiatives to ensure that the legal basis used for prosecuting people on the basis of statements they have made can only be found in the legislation of the country in which the publication appeared?
(28. april 2010)
(28 April 2010)
Spørgsmålet om lovvalgsregler for injuriesager er endnu ikke blevet reguleret på EU-plan, da det ikke var muligt at nå frem til et kompromis om dette spørgsmål i forbindelse med Rom II-forordningen om lovvalgsregler for forpligtelser uden for kontrakt.
The question of the law applicable to defamation has not yet been regulated at the Union level, as it was not possible to find a compromise on this question in the context of the ‘Rome II’ Regulation on the law applicable to non-contractual obligations.
Som EF-domstolen fastslog i Shevill-sagen (C-68/93). , kan den, der gør gældende at være offer for ærekrænkelser, vælge at anlægge sag enten ved retterne i den stat, hvor udgiveren har hjemsted, eller ved retterne i den stat, hvor skriftet er blevet udbredt, og hvor den pågældende hævder, at hans omdømme har lidt skade.
As the European Court of Justice held in the Shevill case (C-68/93). , an alleged libel victim can chose either the courts of the place where the publisher is established, or the courts of the State in which the publication was distributed and where the victim claims to have suffered injury to his/her reputation.
Denne dom har skabt bekymring for, at formodede ofre for injurier vil forsøge at anlægge sag i en jurisdiktion, hvor det er let at sagsøge en udgiver, og hvor erstatningsbeløbene er høje — den såkaldte »forumshopping«.
This judgment has raised concerns that alleged victims of libel may look to bring a case before a jurisdiction in which it is easy to sue a publisher and where damages are high, so called ‘forum shopping’.
Der er rejst spørgsmål angående én bestemt jurisdiktion, der opfattes som særlig »sagsøgervenlig«.
Questions have been raised about one particular jurisdiction which is perceived to be particularly ‘plaintiff friendly’.
Kommissionen kan kun handle indenfor sine beføjelser i henhold til traktaten og den gældende EU-ret.
The Commission can only act within the context of its powers under the Treaty and existing EC law.
Ved denne lejlighed vil Kommissionen lægge særlig vægt på overholdelse af ytrings- og informationsfriheden som omhandlet i artikel 11 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.
In this context, the Commission will pay particular attention to the compliance with freedom of expression and information, as enshrined in Article 11 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1765/10
WRITTEN QUESTION E-1765/10
Om: Ulovlig debitering af forbrugere — telefonselskabernes ansvar
Subject: Illegal billing of consumers — responsibility of telephone companies
Man har opdaget et svindelnummer i Grækenland, hvor ikkeeksisterende telefonselskaber, der anvender femcifrede numre, debiterer private ofres regninger for afsendelse af sms uden deres samtykke, eller uden at de er blevet orienteret om debiteringen.
It has been discovered that phantom five-digit telephone companies in Greece are engaged in fraudulent activities, charging for unsolicited SMS services without informing the individual users falling victim to such practices.
Efter at have efterforsket sagen har det græske politis afdeling for it-kriminalitet overbragt sagens akter til statsadvokaten i Athen.
Having carried out inquiries, the Greek police department responsible for computer crime investigation has forwarded the relevant file to the Athens Public Prosecutor’s Office.
Men de mobilselskaber, hvortil sms'erne betales, frasiger sig deres ansvar og kaster ansvaret over på de selskaber, der anvender de femcifrede numre.
However, the mobile telephone companies through which messaging bills are settled are declining any liability, laying responsibility at the door of the five-digit companies.
Har mobilselskaberne ret til på deres regninger at opkræve betaling for tjenester fra selskaber, der bedrager forbrugerne? 2.
Can the Commission indicate whether mobile telephone companies are entitled to charge for services by companies defrauding consumers? 2.
Kender den til tilsvarende tilfælde i andre lande i EU? 3.
Is it aware of similar cases in other EU Member States? 3.
Har forbrugeren ret til at nægte at betale sådanne debiteringer uden at være i fare for at miste retten til sin forbindelse, dvs. herunder til at beholde sit telefonnummer?
Are consumers entitled to refuse to pay these bills without the risk of forfeiting their subscription, as well as the right to keep the same telephone number?
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1766/10
WRITTEN QUESTION E-1766/10
Om: Regulering af markederne for finansielle derivater
Subject: Regulation of the market in financial derivatives
I de seneste to år har finansielle derivater, såsom forsikringspræmier mod risikoen for konkurs (C.D.S.), spillet en afgørende rolle for det sammenbrud af finansielle institutioner i EU og USA, der var optakten til vore dages økonomiske krise.
Over the last two years, financial derivatives such as credit default swaps (CDS) have accelerated the collapse of certain financial establishments in the EU and the United States, heralding the commencement of the current economic crisis.
De samme produkter har som redskaber til udformning af spreads for lånerenter også været et grundlæggende redskab i de nylige spekulationsangreb mod lande i euroområdet, såsom Grækenland, Spanien, Portugal og Irland http://www.ft.com/cms/s/0/e7168fc6-1740-11df-94f6-00144feab49a.html?nclick_check=1. .
These products, involving the modulation of spreads for the adjustment of interest rates, have recently been principal instrument for aggressive speculation against eurozone countries such as Greece, Spain, Portugal or Ireland http://www.ft.com/cms/s/0/e7168fc6-1740-11df-94f6-00144feab49a.html?nclick_check=1 .
I undersøgelser og publikationer http://www.boell.de/economysocial/economy/economy-5947.html. har man påpeget såvel den ugennemsigtighed, de rummer, som de systemiske risici, der er forbundet med en udbredt anvendelse af dem.
Reports and articles http://www.boell.de/economysocial/economy/economy-5947.html have highlighted their lack of transparency and the systemic risks inherent in their widespread utilisation.
I mange lande har skatteyderne skullet betale overdrevent store beløb for at redde banker og forsikringsselskaber, der var i fare for at gå konkurs.
In many countries a disproportionate amount of taxpayers’ money has been necessary to bail out banking and insurance establishments threatened with default.