natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Da USA invaderede Afghanistan og Nordalliancen begyndte at indkredse og arrestere arabere, blev Belbacha klar over, at det ikke længere var sikkert for ham at blive i landet.
After the US invaded and the Northern Alliance began rounding up Arabs, Ahmed realised it was not safe for him to stay.
Han tilbragte 20 dage i de afghanske bjerge, før han blev bragt til den pakistanske grænse af nogle afghanere.
He spent 20 days in the Afghan mountains before being taken to the Pakistani border by Afghanis.
Belbacha håbede at kunne nå til Islamabad, hvorfra han ville tage et fly hjem til Det Forenede Kongerige.
Ahmed hoped to make it to Islamabad, from where he would fly back home to the UK.
Efter at have krydset den afghanske grænse i december 2001 blev Belbacha pågrebet og holdt tilbage i ca. tre uger og forhørt af CIA.
After crossing the border from Afghanistan in December 2001, Ahmed was seized and held for approximately three weeks and interrogated by the CIA.
Han blev derefter overflyttet til Kandahar, hvor han blev underkastet yderligere forhør fra CIA’s side.
He was then moved to Kandahar where he underwent further interrogation from the CIA.
I Kandahar blev han banket og fysisk mishandlet.
In Kandahar, he was beaten and physically abused.
I juni 2003, mens Belbacha var i Guantánamo, blev hans endelige asylansøgning afvist.
In June 2003, while Ahmed was in Guantánamo, his final asylum appeal was denied.
Han fik dog særlig tilladelse til at blive i Det Forenede Kongerige.
However, he was granted exceptional leave to remain in the UK.
Den 22. februar 2007 gav det amerikanske Administrative Review Board tilladelse til løsladelse af Belbacha.
On 22 February 2007, Ahmed was cleared for release by the US Administrative Review Board.
Indtil videre har den britiske regering nægtet at hjælpe Belbacha og give ham lov til at vende tilbage til Det Forenede Kongerige med den begrundelse, at han har opholdstilladelse, men ikke britisk statsborgerskab.
To date, the UK Government has refused to help Ahmed and allow him to return to the UK, on the grounds that he is a resident, not a citizen.
Er Rådet enigt i den britiske regerings beslutning om at nægte Belbacha tilladelse til at vende hjem?
Does the Council agree with the UK's decision to refuse to allow Ahmed to return home?
Mener Rådet, at Belbacha bør sendes tilbage til Algeriet, hvor han fortsat vil være i alvorlig fare for at blive forfulgt og tortureret?
Does the Council believe that Ahmed should be returned to Algeria where he remains at serious risk of persecution and torture?
Mener Rådet, at EU har pligt til at tilbyde Belbacha et sted at være, således at der kan sættes en stopper for hans mareridt i Guantánamo?
Does the Council believe that the EU has a duty to offer Ahmed refuge so that his nightmare in Guantanamo can end?
Skriftlige forespørgsler : E-3201/07 , E-3203/07
Written questions : E-3201/07 , E-3203/07
Personers indrejse til en medlemsstats område hører under den pågældende medlemsstats kompetence; det tilkommer derfor ikke Rådet at træffe afgørelse herom.
The admission of persons to the territory of a Member State comes under the competence of the Member State; accordingly, this is not a decision for the Council to make.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3202/07
WRITTEN QUESTION E-3202/07
Om: Ahmed Belbacha — bosat i Det Forenede Kongerige, har fået tilladelse til at forlade Guantánamo Bay
Subject: Ahmed Belbacha — British resident cleared to leave Guantanamo Bay
Ahmed fik et Chenel‑visum i starten af 1999 og forlod Algeriet og tog til Frankrig.
Ahmed obtained a CHENEL visa in early 1999 and left Algeria and headed for France.
Han tilbragte blot et par dage i Frankrig, inden han tog til England.
He spent just a few days in France before travelling to England.
I april 2001 blev han indkaldt til en samtale i indenrigsministeriet med henblik på drøftelse af hans asylansøgning.
He was invited to the Home Office to discuss his asylum application in April 2001.
Ahmed fik dog tilladelse til at blive i Det Forenede Kongerige.
However, Ahmed was given leave to remain in the UK.
På det tidspunkt blev det sværere og sværere for Ahmed at finde et fast arbejde.
Around this time Ahmed was having increasing difficulty finding steady work.
Han håbede på, at økonomien ville være bedre efter et par måneder, og at hans jobmuligheder da ville være større.
He hoped after a few months the economy would be better and his job prospects would improve.
I maj 2001 forlod Ahmed Det Forenede Kongerige for at tage til Pakistan med en ven.
In May 2001, Ahmed left the UK for Pakistan with a friend in June.
Ahmed krydsede grænsen til Afghanistan og tilbragte et par måneder dér på et algerisk herberg.
Ahmed crossed over into Afghanistan and spent a few months there in an Algerian guest house.
Da USA invaderede Afghanistan og Nordalliancen begyndte at arrestere arabere, blev Ahmed klar over, at det ikke længere var sikkert for ham at blive i landet.
After the US invaded and the Northern Alliance began rounding up Arabs, Ahmed realised it was not safe for him to stay.
Ahmed håbede at kunne nå til Islamabad, hvorfra han ville tage et fly hjem til Det Forenede Kongerige.
Ahmed hoped to make it to Islamabad, from where he would fly back home to the UK.
Efter at have krydset den afghanske grænse i december 2001 blev Ahmed pågrebet og holdt tilbage i ca. 3 uger og forhørt af CIA.
After crossing the border from Afghanistan in December 2001, Ahmed was seized and held for approximately three weeks and interrogated by the CIA.
Han blev derefter overflyttet til Kandahar, hvor han blev forhørt yderligere af CIA.
He was then moved to Kandahar where he underwent further interrogation from the CIA.
I Kandahar blev han tævet og fysisk mishandlet.
In Kandahar, he was beaten and physically abused.
I marts 2002 blev han overført til Guantánamo.
In March 2002 he was transferred to Guantánamo.
Dér har han været lige siden.
He has remained there ever since.
I juni 2003, mens Ahmed var i Guantánamo, blev hans endelige asylansøgning afvist.
In June 2003, while Ahmed was in Guantánamo, his final asylum appeal was denied.
Ahmed fik dog særlig tilladelse til at blive i Det Forenede Kongerige.
However, he was granted exceptional leave to remain in the UK.
Den 22. februar 2007 fik Ahmed lov til at blive løsladt af det amerikanske Administrative Review Board.
On 22 February 2007, Ahmed was cleared for release by the US Administrative Review Board.
Indtil videre har den britiske regering nægtet at hjælpe Ahmed og give ham lov til at vende tilbage til Det Forenede Kongerige med den begrundelse, at han er bosiddende i landet og ikke statsborger.
To date, the UK Government has refused to help Ahmed and allow him to return to the UK, on the grounds that he is a resident, not a citizen.
Er Kommissionen enig med den britiske regerings beslutning om at nægte Ahmed tilladelse til at vende hjem?
Does the Commission agree with the UK's decision to refuse to allow Ahmed to return home?
Mener Kommissionen, at Ahmed bør sendes tilbage til Algeriet, hvor han fortsat vil være i alvorlig fare for at blive forfulgt og tortureret?
Does the Commission believe that Ahmed should be returned to Algeria where he remains at serious risk of persecution and torture?
Mener Kommissionen, at EU har pligt til at tilbyde Ahmed et sted at være, således at der kan sættes en stopper for hans mareridt i Guantánamo?
Does the Commission believe that the EU has a duty to offer Ahmed refuge so that his nightmare in Guantanamo can end?
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3203/07
WRITTEN QUESTION E-3203/07
Om: Abdennour Sameur — bosat som flygtning i Det Forenede Kongerige, derefter fængslet i Guantánamo Bay
Subject: Abdennour Sameur — British resident and refugee imprisoned in Guantanamo Bay
Abdennour Sameur opnåede asyl i Det Forenede Kongerige i april 2000 efter at være flygtet fra Algeriet af frygt for at blive forfulgt.
Abdennour Sameur was granted asylum in the UK in April 2000, having fled from Algeria for fear of persecution.
Sameur fik tilladelse til at forblive i Det Forenede Kongerige som flygtning.
Abdennour was granted leave to remain in the UK as a refugee.
Han fik permanent opholdstilladelse i Det Forenede Kongerige, og efter et år ville han have været berettiget til at søge om britisk statsborgerskab.
He was given permission to stay permanently in the UK and after one year he would have been entitled to apply for British nationality.
I 2001 rejste Sameur til Afghanistan for at opleve livet i et islamisk land.
In 2001, Abdennour travelled to Afghanistan to experience life in an Islamic country.
Han havde en returbillet til Det Forenede Kongerige, hvor han glædede sig til at blive statsborger.
He had a return ticket to the UK, where he looked forward to getting citizenship.
Da USA invaderede Afghanistan, tog Abdennour til Pakistan, hvorfra han håbede at kunne vende tilbage til Det Forenede Kongerige.
When the US invaded, Abdennour left for Pakistan and from there hoped to return to the UK.
Han blev pågrebet af den pakistanske hær og fik at vide, at han ville blive bragt til den britiske ambassade.
He was seized by the Pakistani army and told that they were taking him to the British Embassy.
Imidlertid forulykkede den bus, han var med.
But, the bus he was on crashed.
Nogle soldater skød på passagererne, og Sameur blev skudt i begge knæ og i sin ene hånd.
Soldiers shot at the passengers and Abdennour was shot in both knees and in one of his hands.
Abdennour fik foretaget en omfattende operation i benene.
Abdennour underwent extensive surgery on his legs.
Efter nogle få uger på hospital blev Sameur anbragt på en båre og bragt til lufthavnen.
After a few weeks in hospital, Abdennour was put on a stretcher and taken to the airport.
I stedet for at blive sendt tilbage til Det Forenede Kongerige, blev Sameur overgivet til det amerikanske militær.
Instead of being sent back to Britain, Abdennour was handed over to US military.
Han blev dernæst fløjet til den amerikanske base i Bagram og senere hen til Kandahar.
He was flown to the US base in Bagram and then Kandahar.
I Kandahar blev Sameur fysisk mishandlet.
In Kandahar, Abdennour was physically abused.
På et tidspunkt blev han flere gange sparket i hovedet.
At one point he was kicked repeatedly in the head.
Metalstavene i hans ben blev inficeret.
The metal rods in his legs became infected.
De amerikanere, der forhørte Sameur, fortalte ham, at han ikke ville få lægebehandling, medmindre han tilstod.
Abdennour was told by his American interrogators that he would not get medical treatment unless he confessed.
Den skrækslagne Sameur tilstod at have været i træningslejr, en tilståelse, som han trak tilbage, så snart han kom i behandling.
Terrified, Abdennour confessed to attending a training camp, an allegation he immediately recanted once he got treatment.
Sameur fastholder stadig sin uskyld.
Abdennour steadfastly maintains his innocence.
Sameur tilbragte over to måneder i amerikansk varetægt i Afghanistan, hvorefter han blev overført til Guantánamo Bay, hvor han stadig sidder fængslet.
Abdennour spent over two months in US custody in Afghanistan then was transferred to Guantánamo Bay, where he remains.
Der er til dato ikke rejst sigtelse mod ham, og han har heller ikke fået sin sag behandlet ved retten.
To date, he has not been charged with a crime nor had a trial.
Den britiske regering har nægtet at bringe ham hjem til Det Forenede Kongerige.
The British Government has refused to bring him home to the UK.
De hævder, at han som algerisk statsborger bør appellere til den algeriske regering — den samme regering, som han flygtede fra af frygt for at blive forfulgt.
They claim that as an Algerian national, he should appeal to that government — the same government he fled for fear of persecution.
Er Rådet enigt i den britiske regerings beslutning om at nægte Sameur tilladelse til at komme hjem?
Does the Council agree with the UK's decision to refuse to allow Abdennour to return home?
Mener Rådet, at Sameur bør sendes tilbage til Algeriet, hvor han fortsat vil være i alvorlig fare for at blive forfulgt og tortureret?
Does the Council believe that Abdennour should be returned to Algeria where he remains at serious risk of persecution and torture?
Mener Rådet, at EU har pligt til at tilbyde Sameur et sted at være, således at der kan sættes en stopper for hans mareridt i Guantánamo?
Does the Council believe that the EU has a duty to offer Abdennour refuge so that his nightmare in Guantanamo can end?
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3204/07
WRITTEN QUESTION E-3204/07
Om: Abdennour Sameur — bosat som flygtning i Det Forenede Kongerige, fængslet i Guantánamo Bay
Subject: Abdennour Sameur — British resident and refugee imprisoned in Guantanamo Bay
Abdennour fik tilladelse til at blive i Det Forenede Kongerige som flygtning.
Abdennour was granted leave to remain in the UK as a refugee.
Han fik tilladelse til at opholde sig permanent i Det Forenede Kongerige, og efter et år ville han være berettiget til at søge om britisk statsborgerskab.
He was given permission to stay permanently in the UK and after one year he would have been entitled to apply for British nationality.
I 2001 rejste Abdennour til Afghanistan for at opleve livet i et islamisk land.
In 2001, Abdennour travelled to Afghanistan to experience life in an Islamic country.
Da USA invaderede Afghanistan, tog Abdennour til Pakistan og håbede derfra at kunne tage tilbage til Det Forenede Kongerige.
When the US invaded, Abdennour left for Pakistan and from there hoped to return to the UK.
Han blev pågrebet af den pakistanske hær, der fortalte ham, at de ville bringe ham til den britiske ambassade.
He was seized by the Pakistani army and told that they were taking him to the British Embassy.
Bussen, som han var med, kørte imidlertid galt.
But, the bus he was on crashed.
Nogle soldater skød på passagererne, og Abdennour blev skudt i begge knæ og i sin ene hånd.
Soldiers shot at the passengers and Abdennour was shot in both knees and in one of his hands.
Abdennour fik foretaget en omfattende operation i sine ben.
Abdennour underwent extensive surgery on his legs.
Efter et par uger på hospital blev Abdennour lagt på en båre og bragt til lufthavnen.
After a few weeks in hospital, Abdennour was put on a stretcher and taken to the airport.
I stedet for at blive sendt tilbage til Det Forenede Kongerige, blev Abdennour udleveret til det amerikanske militær.
Instead of being sent back to Britain, Abdennour was handed over to US military.
I Kandahar blev Abdennour fysisk mishandlet.
In Kandahar, Abdennour was physically abused.
De amerikanere, der forhørte Abdennour, fortalte ham, at han ikke ville få lægebehandling, medmindre han tilstod.
Abdennour was told by his American interrogators that he would not get medical treatment unless he confessed.
Den skrækslagne Abdennour tilstod at have været i træningslejr; en påstand, han straks afviste, da han kom under behandling.
Terrified, Abdennour confessed to attending a training camp, an allegation he immediately recanted once he got treatment.
Abdennour erklærer sig stadig uskyldig.
Abdennour steadfastly maintains his innocence.
Abdennour blev af de amerikanske myndigheder holdt varetægtsfængslet i Afghanistan i mere end to måneder, hvorefter han blev overført til Guantánamo Bay, hvor han stadig sidder fængslet.
Abdennour spent over two months in US custody in Afghanistan then was transferred to Guantánamo Bay, where he remains.
Til dato er han ikke blevet anklaget for at have begået en forbrydelse og har ikke fået sin sag behandlet ved retten.
To date, he has not been charged with a crime nor had a trial.
De hævder, at han som algerisk statsborger bør appellere til den algeriske regering — den samme regering han flygtede fra af frygt for at blive forfulgt.
They claim that as an Algerian national, he should appeal to that government — the same government he fled for fear of persecution.
Er Kommissionen enig i den britiske regerings beslutning om at nægte Abdennour tilladelse til at komme hjem?
Does the Commission agree with the UK's decision to refuse to allow Abdennour to return home?
Mener Kommissionen, at Abdennour bør sendes tilbage til Algeriet, hvor han fortsat vil være i alvorlig fare for at blive forfulgt og tortureret?
Does the Commission believe that Abdennour should be returned to Algeria where he remains at serious risk of persecution and torture?
Mener Kommissionen, at EU har pligt til at tilbyde Abdennour et sted at være, således at der kan sættes en stopper for hans mareridt i Guantánamo?
Does the Commission believe that the EU has a duty to offer Abdennour refuge so that his nightmare in Guantanamo can end?
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3205/07
WRITTEN QUESTION E-3205/07
Om: Europæiske virksomheders anvendelse af miljømærke — uforholdsmæssigt høje omkostninger
Subject: Use of the ecolabel by European businesses — prohibitive costs
De hermed forbundne økonomiske omkostninger er undertiden ude af proportioner for små og mellemstore virksomheder, til trods for de lempelser, der er indført, ligesom der er en bureaukratisk omkostning som følge af de langvarige og komplekse procedurer.
1. , which involves costs that are sometimes prohibitive for small and medium-sized enterprises (SMEs), despite easing mechanisms, as well as the administrative burden of its lengthy and complex procedures.
I sidste instans er det forbrugeren, der lider under disse uhensigtsmæssigheder.
Ultimately, it is the European consumer who suffers from these shortcomings.
Europa-Kommissionens Generaldirektorat for Miljø, som er ansvarligt for miljømærket, anfører på sit websted, at Kommissionen og EU's komité for miljømærkning (CUELE) arbejder på at reducere de økonomiske byrder for virksomheder, der ønsker at udnytte miljømærkningsordningen.
The website of the Commission’s environment directorate-general, which is in charge of the ecolabel, states that the Commission and the European Union Eco-Labelling Board (EUEB) are working to reduce the cost to businesses that wish to use the ecolabel.
Nye finansielle vilkår er således under udarbejdelse, og Kommissionen slår fast, at de vil være »langt mere attraktive« for virksomhederne.
New financial conditions are being developed, and the Commission says that they will be ‘much more attractive’ for businesses.
Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at opfylde adskillige små og mellemstore virksomheders forventninger, idet de klager over de økonomiske omkostninger og den tunge administrative procedure i forbindelse med miljømærket?
What measures does the Commission intend to take to meet the needs of the many European SMEs that complain of the financial cost and administrative burden of using the ecolabel?
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3206/07
WRITTEN QUESTION E-3206/07
Om: Indvirkningen af skarvens rovdyrinstinkt på Po‑deltaet og Sardinien
Subject: Predatory impact of cormorants in the Po Delta and Sardinia
De mange skarver, der findes ved Po‑deltaet og i nogle områder på Sardinien, skader som følge af deres rovdyrinstinkt det lokale fiskeliv.
It would seem that, owing to their predatory nature, the large numbers of cormorants present in the Po Delta and some areas of Sardinia are endangering the local fish life.
Med hensyn til det overordnede antal er stribefisken (Atherina boyeri) (73,9 %) og multen (11,4 %) skarvens hovednæringsmiddel, og andelen af andre byttedyr er relativt lille med kun få procentpoint hver (skrubber, barser og karper) eller under en procent (ål, brasen, ansjoser og sardiner) med kutlinger som den eneste undtagelse (5,9 %).
In terms of overall numbers, the sand smelt ( Atherina boyeri ) (73.9 %) and mullet (11.4 %) are the cormorant's staple diet, and the proportion of other types of prey quite small, at only a few percentage points each (flounder, bass and carp) or under one percent (eel, bream, anchovy and sardine), with the sole exception of gobies (5.9 %).
Andre fiskearter er marginalbyttedyr.
Other species of fish are marginal prey.
Selv om antallet svinger i henhold til årstiden, udgør stribefisken og multen til sammen eller hver for sig de mest almindelige byttedyr, undtagen om foråret, hvor kutlinger er fremherskende (29-65 %).
Although their numbers fluctuate according to the season, smelt and mullet constitute together, or alternatively, the most common prey, except during the spring when gobies predominate (29‑65 %).
Skarverne udgør derfor en trussel mod visse fiskearters eksistens.
The cormorants therefore pose a threat to the existence of certain fish species.
I henhold til direktivet kan der kun indrømmes undtagelser, hvis der ikke er noget alternativ, og hvis der er forårsaget dokumenterede og kvantificerede skader.
That directive allows derogations only where no alternative is possible and where certified and quantified damage has been occasioned.
Disse undtagelser er ligeledes ikke-generiske og nøje fastsatte, kontrollerede og målrettede.
These derogations are also non-generic and strictly defined, controlled and targeted.
Dette gør sig især gældende for skarven, der er en beskyttet art i medfør af Bern-konventionen.
This is especially so for the cormorant, which is a protected species under the Berne Convention.
Eftersom skarven er vanskelig at skelne fra dværgskarven, der er en truet og særdeles beskyttet art, ville jagt på den udgøre en klar overtrædelse af fugledirektivet, der udtrykkeligt indeholder bestemmelser om beskyttelse af såkaldt lignende fugle eller med andre ord arter, der ligner dem, der er truede.
Since the cormorant is difficult to distinguish from the pygmy cormorant, which is an endangered and closely protected species, hunting it would constitute a clear breach of the Birds Directive, which explicitly safeguards so-called ‘look-a-like’ species, or in other words species similar to ones that are endangered.
Dette problem er så meget desto mere åbenlyst på Sardinien, hvor produktionen er blevet halveret som følge af disse fugle, hvilket har forårsaget alvorlige skader på områder såsom Oristano, og hvor antallet er nået op på 3 500 i henhold til sektorundersøgelser udarbejdet af den italienske sammenslutning af kooperativer »Confcooperative«.
This problem is all the more evident in Sardinia, where production has halved as a result of these birds, which have occasioned serious damage in areas such as Oristano, and where according to sectoral studies by the Italian Confederation of Cooperatives ‘Confcooperative’ numbers have reached 3 500.
Kan Kommissionen oplyse, hvorvidt det ville være muligt for den regionale regering på Sardinien at opnå en undtagelse til fugledirektivet, hvorefter det vil være tilladt at yde kompensation via de nationale, regionale og lokale myndigheder eller kontrolleret opsamling?
Can the Commission state whether it would be possible for the Sardinian Regional Government to obtain a derogation to the Birds Directive authorising compensation to be paid via the national, regional and local authorities or controlled culling?
Er Kommissionen bekendt med situationen ved Po‑deltaet?
Is the Commission aware of the situation in the Po Delta?
Kan Kommissionen oplyse, hvorvidt de berørte regioner kan afvige fra fugledirektivet i forbindelse med opsamlingen af et passende antal skarver, således at den biologiske mangfoldighed i regionernes fiskeliv kan beskyttes?
Could it state whether the regions concerned can depart from the Birds Directive as regards the culling of a suitable number of cormorants in order to safeguard the biodiversity of their fish life?
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3207/07
WRITTEN QUESTION E-3207/07
Om: Bruttorabat til visse medlemsstater
Subject: Gross rebate to certain Member States
Hvilke beløb betales af hver af de nye medlemsstater til fordel for de aftalte bruttorabatter til Det Forenede Kongerige, Nederlandene, Sverige, Tyskland og Østrig?
What sums are paid by each of the new Member States to finance the gross rebates granted to the UK, the Netherlands, Sweden, Germany and Austria?
Svar afgivet på Kommissionens vegne af Dalia Grybauskaitė
Answer given by Mrs Grybauskaitė on behalf of the Commission