natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Enhver afgørelse om udenrigspolitiske spørgsmål bør klart tilkendegive, inden for hvilke rammer (og i medfør af hvilken artikel i traktaten) den træffes, således at det fremgår, hvilken procedure der skal følges både under udarbejdelsen og gennemførelsen af afgørelsen.
All decisions in the field of foreign policy should clearly indicate within what framework (and under which Treaty article) they are taken, with a view to ensuring full awareness of the procedure to be followed for both preparation and execution.
Unionens repræsentation udadtil omfatter ifølge traktatens bestemmelser tre dimensioner:
The Union's external representation has, under the Treaties, three dimensions:
– ”Det Europæiske Råds formand varetager i denne egenskab på sit niveau Unionens repræsentation udadtil på de områder, der hører under den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, uden at dette berører de beføjelser, der er tildelt Unionens højtstående repræsentant” (TEU artikel 15, stk. 6).
– the President of the European Council shall ensure, 'at his level and in that capacity', the external representation of the Union on subjects relating to the CFSP, 'without prejudice to the powers of the High Representative' (Article 15(6) TEU);
– Hvad angår euroen, fastsætter traktaten, at Rådet på forslag af Kommissionen kan vedtage passende foranstaltninger for at sikre en samlet repræsentation inden for rammerne af de internationale finansielle institutioner og konferencer.
– with regard to the euro, the Treaty states that the Council, on a proposal by the Council, may adopt appropriate measures for ensuring a unified representation vis-à-vis international institutions and conferences relating to finance.
Rådet træffer afgørelse efter høring af Den Europæiske Centralbank.
The Council shall decide after consulting the ECB.
Det er med god grund, Kommissionen for nylig i en meddelelse
The Commission has correctly insisted in a recent communication
Kommissionens meddelelse af 7. maj 2008 i anledning af 10-året for euroens indførelse. har betonet, at hvis euroen skal opnå en rolle på internationalt plan, der svarer til dens økonomiske vægt, er det nødvendigt at udvikle fælles holdninger og konsolidere repræsentationen, således at der på sigt kan opnås en fælles plads i de internationale finansinstitutioner og finansfora.
Commission communication of 7 May 2008 on the tenth anniversary of the introduction of the euro. that in order to bring the euro's international role into line with its economic weight it is necessary to develop common positions and consolidate representation, with the ultimate aim of securing a single seat in the international financial institutions and forums.
Umiddelbart skaber traktaten ikke fuld klarhed i den temmelig forvirrende situation, der gav anledning til det berømte spørgsmål, der tilskrives Henry Kissinger, om, hvad der er telefonnummeret til Europa.
At first sight, the Treaty seems not to fully clarify the somewhat confused state of affairs that give rise to the famous question attributed to Henry Kissinger: 'What number do I call for Europe?'.
Denne opfattelse bør dog nuanceres, idet det bør erindres, at der i alle medlemsstater er flere politiske poster, der har repræsentationsansvar på internationalt plan.
However, this impression requires qualifying: it is the case that all Member States also have more than one post with responsibility for international representation.
Denne synsvinkel giver anledning til at antage, at formanden for Det Europæiske Råd hovedsagelig vil skulle varetage repræsentative opgaver.
It appears from the above that the representative functions will be exercised primarily by the President of the European Council.
Det skal bemærkes, at den pågældende, som det fremgår af udtrykket "..i denne egenskab på sit niveau…", i sin egenskab af formand for Det Europæiske Råd skal varetage denne institutions repræsentation i FUSP-sammenhænge.
The formulation 'at his level and in that capacity' suggests that he has the role of representing the European Council in the CFSP context.
Den pågældende vil således kunne repræsentere Den Europæiske Union i forbindelser, der henhører under FUSP, med fremmede statschefer eller varetage udformningen og/eller repræsentationen af Det Europæiske Råd i møder på højt internationalt plan, således som statsministeren for den medlemsstat, der varetager formandskabet for Det Europæiske Råd, gør i øjeblikket.
He would therefore be empowered to represent the Union in its CFSP-level contacts with foreign heads of state and to ensure the organisation and/or representation of the European Council at high-level international meetings, as is at present done by the prime minister of the Member State presiding over the European Council.
Ud over de bestemmelser, der er nævnt ovenfor, navnlig EU-traktatens artikel 27, stk. 2, så tildeler stk. 1 i samme artikel den højtstående repræsentant den opgave at bidrage med sine forslag til udformningen og gennemførelsen af denne politik ”som Rådets bemyndigede”.
In addition to the provisions already referred to, in particular Article 27(2) TEU, paragraph 1 of the same article confers on the High Representative the role of contributing through his proposals to the definition of the CFSP and to its execution, in his capacity as being mandated by the Council.
Teksten tilføjer, at den høje repræsentant har de samme opgaver i forbindelse med den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik.
The text adds that the High Representative shall do the same for the CSDP.
Man kan således konkludere, at det påhviler den høje repræsentant at repræsentere EU, når der er tale om at forberede og gennemføre FUSP – forsvarspolitik indbefattet – hvori kan medregnes at føre dialog med tredjeparter og udtrykke EU's holdning i internationale organisationer.
One may thus conclude that the High Representative is responsible for representing the EU in all aspects of the preparation and execution of the CFSP, including defence policy and also including the conduct of dialogue with third parties and the expression of the EU's position in international forums.
Konsekvensen af oprettelsen af posterne som Det Europæiske Råds formand og som høj repræsentant er, at Lissabontraktaten ikke længere tildeler statsministeren for den medlemsstat, der varetager formandskabet, eller denne medlemsstats udenrigsminister, der er formand for Rådet for Udenrigsanliggender en rolle i repræsentationen af EU.
The creation of the posts of President of the European Council and High Representative means that under the Treaty of Lisbon no role of representing the Union accrues any more to either the prime minister or the foreign minister of the Member State occupying the presidency: the latter will no longer chair the Foreign Affairs Council.
Dette er ikke en hindring for, at Det Europæiske Råds formand og den høje repræsentant kan pålægge statsministeren og udenrigsministeren for den medlemsstat, der varetager formandskabet for Rådet, visse repræsentative opgaver.
This does not prevent the President of the European Council and High Representative from entrusting either of those figures with certain representative tasks.
Dette præciserer således den højtstående repræsentants rolle som næstformand i Kommissionen.
That therefore clarifies the role of the High Representative as Commission Vice-President.
Kommissionen har til opgave at repræsentere EU udadtil, bortset fra i FUSP-anliggender.
The Commission is responsible for representing the Union externally, other than for the CFSP.
Hvad angår den høje repræsentants rolle som næstformand i Kommissionen, præciserer traktaten, at den pågældende ”varetager i Kommissionen de ansvarsområder, Kommissionen har med hensyn til eksterne forbindelser, samt koordineringen af de andre aspekter af Unionens optræden udadtil”.
Concerning the High Representative's role as Commission Vice-President, the Treaty states that he 'shall be responsible within the Commission for responsibilities incumbent on it in external relations and for coordinating other aspects of the Union's external action.'.
Kommissionens interne organisation henhører dog fortsat under formanden for Kommissionens beføjelser.
The organisation of the Commission remains, nonetheless, a prerogative of its President.
I sin egenskab af næstformand i Kommissionen er den høje repræsentant underlagt formanden for Kommissionens myndighed og de regler, der gælder for kollegiet.
As Commission Vice-President, the High Representative is subject to the authority of the Commission President and to the rules governing the Commission as such.
Formanden for Kommissionen kan således beslutte selv at føre forsædet i møder for kommissærer med ansvar for anliggender i tilknytning til Unionens optræden udadtil.
The Commission President may, of course, decide to chair meetings of the Commissioners responsible for external affairs himself.
Unionens repræsentation udadtil på de områder, der henhører under denne institution, vil blive varetaget:
The Union's external representation in the areas relevant to the Commission will be ensured as follows:
– enten direkte af formanden for Kommissionen – navnlig på statsministerplan,
– directly by the Commission President (notably at prime ministerial level); or
– eller af Kommissionens næstformand (den højtstående repræsentant), der varetager de ansvarsområder, som Kommissionen har med hensyn til eksterne forbindelser, samt koordineringen af de andre aspekter af Unionens optræden udadtil.
– by the Vice-President (High Representative) responsible for external affairs in the Commission context and for coordinating other areas of the Union's external action.
– eller hvad angår særlige porteføljer, der har en ekstern dimension, af sektorkommissærer (den høje kommissær koordinerer reelt de andre aspekter af Unionens optræden udadtil, men erstatter ikke de kommissærer, der beskæftiger sig med ekstern handel, udvikling osv.).
– in the case of specific portfolios having an external dimension, by one of the Commissioners responsible for a given field (the High Representative will coordinate the other aspects of the Union's external relations, but will not supplant the Commissioners responsible for external trade, development, etc).
Det forekommer logisk, at forhandleren om aftaler, der udelukkende eller hovedsagelig vedrører FUSP, enten er den høje repræsentant selv eller en person, der er ansat under denne, eller den høje repræsentant og Kommissionen i fællesskab, og at det i andre tilfælde er den høje repræsentant i dennes egenskab af næstformand i Kommissionen eller Kommissionen via den kommissær, der er ansvarlig for det pågældende område, efter selv samme Kommissions forslag.
It would seem to make sense that the negotiator for agreements falling entirely or mainly within the scope of the CFSP should be either the High Representative directly (or someone responsible to him), or else the High Representative and the Commission together, and that in other cases it should be either the High Representative in his capacity as Commission Vice-President or else the Commission through the relevant Commissioner, depending on what the Commission itself proposes.
På baggrund af ovenstående kan der konkluderes på en måde, der er forholdsvis tæt på den hypotese, der blev opstillet i begyndelsen af dette kapitel.
In view of the above, one may conclude in favour of an approach fairly similar to that put forward at the beginning of this chapter.
Europa-Parlamentet mener, at EU’s repræsentation udadtil bør udformes efter følgende retningslinjer:
Parliament considers that the external representation of the Union should be organised around the following principles:
– Det Europæiske Råds formand varetager en rolle som repræsentant for EU i forbindelse med FUSP uden dog at have beføjelser i henseende til politisk ledelse.
– the President of the European Council has a role in representing the Union on CFSP matters, while not having powers of political leadership.
Hertil kommer, hvor det er relevant, en særlig rolle som repræsentant for Det Europæiske Råd, navnlig ved forbindelser med tredjelandes statschefer.
Where relevant, he also has a specific representative role with regard to the European Council, notably in contacts with third-country heads of state;
– Kommissionen – og navnlig dennes formand – bør varetage en rolle som repræsentant, når der er tale om forbindelser udadtil som helhed eller om sektorpolitikker, der indgår i EU’s optræden udadtil (ekstern handel, udvikling osv.).
– the Commission - and in particular its President - should have a role in representation in the field of external relations as a whole and for the specific policies falling under the Union's external action (external trade, development, etc);
Den høje repræsentant varetager også repræsentationen af EU, når der er tale om Unionens optræden udadtil under ét eller om delområder heraf, som ikke indgår under FUSP, men vil i så fald være underlagt formanden for Kommissionens myndighed og kommissionskollegiets beslutninger, for så vidt angår de øvrige aspekter af Unionens optræden udadtil.
He should also have a representative role with regard to external action as a whole or areas of that action other than the CFSP, but in such cases he will be under the authority of the Commission President and will be subject to the decisions of the Commission as a whole for those other aspects of external action.
Fælles sikkerheds- og forsvarspolitik (FSFP)
The common security and defence policy (CSDP)
Men på det institutionelle plan er ændringerne, når der bortses fra den høje repræsentants nye opgaver, ikke særlig væsentlige.
However, on the institutional level, other than the appearance of the High Representative with his new functions, there are no substantive changes.
Reelt er der stadig tale om et hovedsagelig mellemstatsligt område, hvor medlemsstaterne træffer afgørelse med enstemmighed om de fleste spørgsmål.
The area remains essentially an intergovernmental one, with the Member States deciding on most issues by unanimity.
Det Europæiske Råd har til opgave at definere Unionens strategiske interesser og fastlægge målene og de overordnede retningslinjer for FUSP, herunder anliggender, der har indvirkning på forsvarsområdet, ifølge den overordnede formulering i EU-traktatens artikel 26, stk. 1.
The European Council has the role of identifying the Union's strategic interests, setting the objectives and defining the general guidelines for the CFSP, including matters having defence implications within the general terms of Article 2(1) TEU.
Desuden skal det, når tiden er inde, træffe afgørelse om et egentligt fælles forsvar (artikel 42, stk. 2).
It is also for the European Council to take, when the moment comes, the decision to introduce a genuine common defence system (Article 42(2)).
Denne afgørelse skal træffes med enstemmighed og godkendes af alle medlemsstater i overensstemmelse med deres forfatningsmæssige bestemmelser for at træde i kraft.
Such a decision will need to be taken by unanimity and approved by all the Member States in line with their specific constitutional provisions in order to take effect.
Alle afgørelser om fastlæggelse og gennemførelse af FSFP skal træffes af Rådet - og næsten altid med enstemmighed (som regel på forslag eller efter høring af den høje repræsentant).
All other decisions relating to the definition and implementation of the CSDP are the responsibility of the Council, and will in almost all cases be made by unanimous vote (generally on a proposal by or after consultation with the High Representative).
Undtagelserne er følgende: afgørelsen om etablering af et permanent struktureret forsvarssamarbejde for de medlemsstater, der har den politiske vilje og de militære midler, der er fornødne, og afgørelsen, der fastlægger statutten og hjemstedet for og de nærmere bestemmelser for driften af Det Europæiske Forsvarsagentur.
Exceptions are: a decision to create a permanent structured cooperation in the defence field for those Member States having the political will and the military means; and a decision relating to the status, seat and operational arrangements of the European Armaments Agency.
Rådets centrale rolle i FSFP rejser i øvrigt et særligt problem: Er det Rådet for Udenrigsanliggender, der skal tage sig af forsvarsspørgsmål, eller skal der tages højde for en særlig samling i Rådet af forsvarsministrene?
A specific problem is posed by this dominant role of the Council on CSDP matters: should the General Affairs Council be responsible for defence questions, or should a specific Council of defence ministers be created?
Samme princip bør i øvrigt gælde for Europa-Parlamentets interne organisation i denne sammenhæng.
The same principle should guide the internal organisation of the European Parliament on the matter.
Europa-Parlamentet har ikke nogen specifik rolle på dette område, men den højtstående repræsentant har dog pligt til at holde Parlamentet underrettet om den vigtigste udvikling inden for FUSP og til at tage hensyn til dets synspunkter.
While Parliament does not have a specific role in this area, the High Representative nevertheless has a general duty to keep it informed of the main developments of the CFSP and to take its views into consideration.
Kommissionen selv har også kun en underordnet rolle i forbindelse med FSFP, idet den kan stille forslag sammen med den høje repræsentant (om anvendelse af EU-instrumenter på dette område (artikel 42, stk. 4) og eventuelt om samarbejde med Det Europæiske Forsvarsagentur (artikel 45, stk. 2)).
The Commission, equally, has only ancillary powers to make proposals on CSDP matters, together with the High Representative (regarding the use of Union instruments for missions in that field (Article 42(4)) and cooperating where necessary with the European Armaments Agency (Article 45(2)).
For at sikre sammenhæng i udenrigspolitikken og i forsvarsdelen heraf bør spørgsmål vedrørende FSFP ligeledes behandles i Rådet for Udenrigsanliggender, som bør have deltagelse af forsvarsministrene, når der er specifikke forsvarsspørgsmål på dagsordenen.
With a view to ensuring coherence between foreign policy and its defence aspect, matters relating to the CSDP should also be dealt with by the Foreign Affairs Council, in whose meetings the defence ministers should participate where specific defence-related issues are on the agenda.
om Lissabontraktatens indvirkning på udviklingen af den institutionelle balance i Den Europæiske Union
on the impact of the Lisbon Treaty on the development of the institutional balance of the European Union
2. understreger, at medlemsstaterne og EU bør tilstræbe en bedre donorkoordinering og en bedre arbejdsfordeling, hvilket vil bidrage til større bistandseffektivitet, og opfordrer EU's institutioner til at spille en større koordinerende rolle;
Underlines that the Member States and the Union should strive towards enhanced donor coordination and a better division of labour, which must contribute to greater aid effectiveness and calls on the EU institutions to play a greater coordinating role;
5. bifalder oprettelsen af den nye post som EU's højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, men bemærker, at der er en risiko for, at eksterne forbindelser og sikkerhedspolitik prioriteres på bekostning af udviklingsprioriteter; minder om, at Lissabontraktaten sætter udviklingspolitik på samme niveau som andre eksterne politikker;
Welcomes the creation of the new high-profile position of High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy but notes that there is a risk of prioritisation of external relations and security policies at the expense of the marginalisation of development priorities; recalls that the Lisbon Treaty puts development policy at the same level as other external policies;
om Rådets fælles holdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af de fælles konsulære instrukser til de diplomatiske og konsulære repræsentationer med hensyn til indførelse af biometriske identifikatorer, herunder bestemmelser om organisering af modtagelsen og behandlingen af visumansøgninger
on the Council common position for adopting a regulation of the European Parliament and of the Council amending the Common Consular Instructions on visas for diplomatic missions and consular posts in relation to the introduction of biometrics including provisions on the organisation of the reception and processing of visa applications
– der henviser til Rådets fælles holdning (5329/1/2009 – C6‑0088/2009 ),
– having regard to the Council common position (5329/1/2009 – C6‑0088/2009 ),
Vedtagne tekster af ..... til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet ( KOM(2006)0269 ),
Texts adopted ..., P6_TA(2008)0358 . on the Commission proposal to Parliament and the Council ( COM(2006)0269 ),
– der henviser til indstilling ved andenbehandling fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A6‑0000/2009),
– having regard to the recommendation for second reading of the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs ( A6-0143/2009 ),
om forslag til Rådets afgørelse om indgåelse af en foreløbig økonomisk partnerskabsaftale mellem Côte d'Ivoire på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den anden side
on the proposal for a Council decision concluding the stepping stone Economic Partnership Agreement between Côte d'Ivoire, of the one part, and the European Community and its Member States, of the other part
Rådgivende ordførere (*):
Rapporteur for the opinon (*):
Johan Van Hecke , Udviklingsudvalget
Johan Van Hecke , Committee on Development
UDTALELSE fra Udviklingsudvalget ........................................................................8
OPINION of the Committee on Development (*) ...................................................8
– der henviser til forslag til Rådets afgørelse ( KOM(2008)0439 ),
– having regard to the proposal for a Council decision ( COM(2008)0439 ),
– der henviser til indgåelse af en foreløbig økonomisk partnerskabsaftale mellem Côte d'Ivoire på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den anden side (5535/2009),
– having regard to the stepping stone Economic Partnership Agreement between Côte d'Ivoire, of the one part, and the European Community and its Member States, of the other part (5535/2009),
– der henviser til Rådets anmodning om samstemmende udtalelse, jf. EF-traktatens artikel 133 og 181 sammenholdt med artikel 300, stk. 3, andet afsnit ( C6‑0064/2009 ),
– having regard to the request for assent submitted by the Council pursuant to Articles 133 and 181 in conjunction with the second subparagraph of Article 300(3) of the EC Treaty ( C6-0064/2009 ),
– der henviser til henstilling fra Udvalget om International Handel og udtalelse fra Udviklingsudvalget ( A6‑0144/2009 ),
– having regard to the recommendation of the Committee on International Trade and the opinion of the Committee on Development ( A6-0144/2009 ),
2. pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen samt til medlemsstaternes og Côte d'Ivoires regeringer og parlamenter.
Instructs its President to forward its position to the Council, the Commission and the governments and parliaments of the Member States and Côte d'Ivoire.
Côte d'Ivoire og EU indgik i december 2007 en foreløbig økonomisk partnerskabsaftale (ØPA).
Côte d'Ivoire agreed a stepping-stone EPA with the EU in December 2007.
Aftalen blev iværksat for at forhindre, at eksporten til EU blev afbrudt, efter at Cotonouaftalens handelsbestemmelser udløb i slutningen af den pågældende måned.
The agreement was put in place to prevent disruption to its exports to the EU after the trade provisions of the Cotonou Agreement expired at the end of that month.
Den aktuelle foreløbige aftale er hovedsageligt en aftale, der kun omfatter handel med varer, men der ikke desto mindre dækker nogle af de andre emner som samarbejde og visse forpligtelser inden for områderne a) handelslettelser, b) tekniske handelshindringer, c) sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger.
The current stepping-stone Agreement is primarily a goods- only Agreement which nevertheless covers some other topics, like cooperation and certain commitments in the field of a) custom and trade facilitation, b) technical barrier to trade, c) sanitary and phyotosanitary measures.