natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Sådanne gentagne lovovertrædelser er særligt hyppige i forbindelse med kønsbestemt vold, selv om de også forekommer i andre former for kriminalitet såsom menneskehandel eller seksuel udnyttelse af mindreårige.
Such repeat offences are particularly frequent in the case of gender-based violence, although they also occur in other forms of crime such as human trafficking or sexual exploitation of minors.
Alle medlemsstater råder over foranstaltninger, der har til formål at beskytte ofres liv og fysiske, psykiske eller seksuelle integritet og frihed, men de har i øjeblikket kun virkning i den stat, der har truffet dem, hvorved ofret står uden den beskyttelse, disse foranstaltninger giver, hvis vedkommende bevæger sig ud over grænserne.
All the Member States provide for measures to protect victims' lives, physical, mental and sexual integrity and freedom, but at present such measures are effective only on the territory of the State which adopted them and they leave victims unprotected when they cross borders.
Den beskyttelse, som et offer for en kriminalitet er sikret i en medlemsstat, bør derfor ikke være begrænset til dennes område, men derimod følge ofret overalt i EU.
The protection which a Member State affords to crime victims should therefore not be confined to its territory but should apply to victims wherever they go in the EU.
Med udgangspunkt i de forhåndenværende tal og kun for så vidt angår kønsbaseret vold, fremgår det, at der trods en nedadgående tendens er mere end 100 000 kvinder i EU, der er omfattet af beskyttelsesforanstaltninger af forskellig art, som en medlemsstat har truffet på grund af denne form for vold.
On the basis of the figures available, purely for gender-based offences, it would seem that over 100 000 women residing in the EU are covered by protective measures of various kinds adopted by Member States in response to gender-based violence.
Disse tal tager ikke højde for ofre for menneskehandel og andre lovovertrædelser.
These figures do not take account victims of human trafficking and other offences.
I betragtning af hvor let det er for kriminelle at bevæge sig inden for EU, synes det kun ret og rimeligt, at det bør være muligt at udvide rækkevidden af beskyttelsesforanstaltninger truffet i én medlemsstat til også at gælde i en anden for at beskytte et offer, der ønsker at udøve sin ret til fri bevægelighed.
Given the ease with which perpetrators of crime can move within the EU, it would seem only right and proper that it should be possible to enable the scope of protective measures adopted in one Member State to be extended so as to protect a victim who wishes to exercise her right of free movement.
I mangel heraf vil ofrene stå i den grelle situation, at de skal vælge mellem at give afkald på deres ret til fri bevægelighed som unionsborgere eller give afkald på deres ret til beskyttelse.
Failing such action, victims would face a stark choice between forgoing their right of free movement as Union citizens or forgoing their right to protection.
Parlamentet har gentagne gange opfordret medlemsstaterne til at tage administrationen af retlige procedurer op til revision og træffe foranstaltninger til at fjerne barrierer, som forhindrer kvinder i at opnå retsbeskyttelse
Parliament has repeatedly called on the Member States to review the administration of legal procedures and take action to remove barriers which prevent women from obtaining legal protection.
Det må endvidere påpeges, at EU-lovgiveren ikke har været inaktiv på området for beskyttelse af ofre.
It is further pointed out that the EU legislator has not been inactive in the sphere of victim protection.
EFT L 261 af 06.08.2004, s. 15. .
OJ L 261, 06.08.2004, p.15. .
Faktisk er beskyttelse af ofrene et af EU’s vigtigste mål for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, og i Stockholmprogrammet for styrkelse af friheden, sikkerheden og retfærdigheden, som Det Europæiske Råd godkendte på sit møde den 10.-11. december 2009, hedder det, at ofre for forbrydelser eller vidner, som er i fare, bør tilbydes særlige beskyttelsesforanstaltninger med virkning inden for EU.
Indeed victim protection is one of the main objectives of the European Union in the area of freedom, security and justice and the Stockholm Programme to strengthen freedom, security and justice in the EU as approved by the European Council at its meeting on 10 and 11 December 2009 states that victims of crime or witnesses who are at risk should be offered special protection measures effective within the Union.
Den 17. februar 2010 afgav Rådets Juridiske Tjeneste på Rådets anmodning en udtalelse
On 17 February 2010, the Council’s Legal Service delivered an opinion
Se rådsdokument 6516/10 af 17. februar 2010. , hvori den konkluderede, at artikel 82, stk. 1, litra d), i TEUF kan benyttes som retsgrundlag for direktivforslaget, men at det for fuldt ud at afspejle initiativets karakter af instrument for anerkendelse af retsafgørelser ville være hensigtsmæssigt også at referere til samme traktats artikel 82, stk. 1, litra a).
See Council document 6516/10 of 17 February 2010. , at the Council’s request, in which it concludes that Article 82(1)(d) TFEU can be relied upon as legal basis for the draft Directive, but that in order to give the initiative its due as an instrument of recognition of judicial decisions, it would be appropriate to refer also to also 82(1)(a) TFEU.
De kompetente udvalgs holdning
The position of the competent committees
På ovennævnte fælles møde den 29. september 2010 mellem Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling og Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender vedtoges et stort antal ændringsforslag til direktivforslaget efter en vejledende afstemning, der havde til formål at fastlægge ordførernes mandat til at forhandle med Rådet med henblik på at nå til et kompromis ved førstebehandlingen.
At the above-mentioned joint meeting of 29 September 2010 of the Committee on Women's Rights and Gender Equality and the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs, a large number of amendments to the proposed directive were adopted following an orientation vote to establish the rapporteurs' mandate for negotiating with the Council with a view to reaching a compromise in first reading.
Ændringsforslag 1 går ud på at indføje artikel 82, stk. 1, litra a), i TEUF om anerkendelse af alle former for domme og retsafgørelser som et supplerende retsgrundlag.
Amendment 1 of the amendments in question would add Article 82(1)(a) TFEU, concerning the recognition of all forms of judgments and judicial decisions as an additional legal basis.
Der tænkes naturligvis her på domme og retsafgørelser i straffesager.
Clearly this refers to judgments and judicial decisions in criminal matters.
Der vedtoges samtidig andre ændringsforslag (ændringsforslag 18 og 84), som udtrykkeligt fastslår, at direktivforslaget ikke vil berøre anvendelsen af, eller ændre eller erstatte de eksisterende instrumenter om gensidig anerkendelse på det civilretlige område.
At the same time, other amendments (Amendments 18 and 84) were adopted which explicitly state that the proposed directive will not affect the application of, nor amend or replace, existing mutual recognition instruments in civil matters.
Udvalgenes ordførere erklærer i begrundelsen til udkastet til betænkning af 20. maj 2010, at de "i vidt omfang [er] enige i Rådets udkast", og fremhæver samtidig, at initiativets anvendelsesområde bevidst er åbent, og at en europæisk beskyttelsesordre bør "finde anvendelse på alle ofre for forbrydelser, såsom ofre for menneskesmugling, ofre for kvindelig kønslemlæstelse, tvangsægteskaber, æresdrab, incest, kønsbestemt vold, vidner, ofre for terrorisme samt ofre for organiseret kriminalitet, uanset alder eller køn, hvis gerningsmanden er identificeret".
In the explanatory memorandum to the draft report of 20 May 2010 the rapporteurs state that they "largely agree with the Council’s proposal", while emphasising that the scope of the initiative is deliberately wide and that a European protection order "should be applicable to all victims of crime, such as victims of human trafficking, victims of female genital mutilations, forced marriages, honour killings, incest, gender violence, witnesses, victims of terrorism and victims of organised crime, regardless of the age or sex of the victim, where there is an identified aggressor".
Det anføres desuden, at ændringsforslagene sigter mod at forbedre den foreslåede tekst ved at sikre kontinuitet i retsbeskyttelsen og begrænse grundene til at nægte at anerkende, eller til at forkaste, en europæisk beskyttelsesordre.
It is further stated that the proposed amendments aim at improving the proposed text by "ensuring continuity of legal protection" and "limiting the reasons for refusal to recognise, or rejection of, a European protection order".
Det foreslåede retsgrundlag for det foreslåede direktiv er artikel 82, stk. 1, litra d), i TEUF.
The legal basis put forward for the proposed directive is Article 82(1) point (d) of the TFEU.
Udvalgene foreslår, at man supplerer retsgrundlaget med stk. 1, litra a) i samme artikel.
The competent committees propose adding point (a) of the same article to the legal basis.
Artikel 82 i TEUF
Article 82 TFEU
a) at fastlægge regler og procedurer, der skal sikre anerkendelse af alle former for domme og retsafgørelser i hele Unionen
( a ) lay down rules and procedures for ensuring recognition throughout the Union of all forms of judgments and judicial decisions ;
b) at forebygge og løse konflikter mellem medlemsstaterne om retternes kompetence
(b) prevent and settle conflicts of jurisdiction between Member States;
c) at støtte uddannelse af dommere og anklagere samt andet personale i retsvæsenet
(c) support the training of the judiciary and judicial staff;
d) at fremme samarbejdet mellem judicielle eller tilsvarende myndigheder i medlemsstaterne i forbindelse med strafforfølgning og fuldbyrdelse af afgørelser.
(d) facilitate cooperation between judicial or equivalent authorities of the Member States in relation to proceedings in criminal matters and the enforcement of decisions .
Analyse af formål og indhold
Analysis of aim and content
September 2009 I sag C-166/07, Parlamentet mod Rådet, endnu ikke offentliggjort i Samlingen. , skal valget af retsgrundlag for en EU-retsakt bygge på objektive forhold, som gør det muligt at foretage en domstolskontrol, herunder især af retsaktens formål og indhold.
Judgment of 3 September 2009 in Case C-166/07 Parliament v. Council , not yet reported in the ECR. the choice of the legal basis for a measure must rest on objective factors which are amenable to judicial review, including, in particular, the aim and the content of the measure.
I betragtning af omfanget af det spørgsmål, der skal besvares, er det nødvendigt først at undersøge, hvordan den europæiske beskyttelsesordre tænkes at fungere.
Given the scope of the question which has to be answered, it is necessary to approach this question by analysing how the European Protection Order is intended to work.
Hvad er en europæisk beskyttelsesordre?
What is a European Protection Order?
En europæisk beskyttelsesordre er en retlig afgørelse, der vedrører en beskyttelsesforanstaltning udstedt af en medlemsstat, og som tager sigte på at gøre det lettere for en anden medlemsstat, hvor det er relevant, at træffe en beskyttelsesforanstaltning i henhold til sin egen nationale lovgivning med henblik på beskyttelse af en persons liv, fysiske og psykiske integritet, frihed eller seksuelle integritet
A European Protection Order (hereinafter “EPO”) is a judicial decision relating to a protection measure issued by a Member State and aiming at facilitating the taking by another Member State, where appropriate, of a protection measure under its own national law with a view to safeguarding the life, physical and psychological integrity, freedom or sexual integrity of a person
Artikel 1 i direktivforslaget. .
Article 1 of the proposed directive. .
En europæisk beskyttelsesordre kan følgelig kun udstedes, såfremt udstedelsesstaten på forhånd har truffet en beskyttelsesforanstaltning.
Consequently, an EPO may be issued only where the issuing State has already issued a protection measure.
En beskyttelsesforanstaltning er en afgørelse truffet af en kompetent myndighed i en medlemsstat, hvorved en person, der forårsager fare, pålægges en eller flere af de i artikel 2, stk. 2, omhandlede forpligtelser eller forbud, forudsat at overtrædelse af sådanne forpligtelser eller forbud udgør en strafbar handling i henhold til lovgivningen i den pågældende medlemsstat eller på anden måde kan straffes med en frihedsstraf i denne medlemsstat.
A protection measure is a decision adopted by a competent authority of a Member State imposing on a person causing danger one or more of the obligations or prohibitions referred to in Article 2(2), provided that the infringement of such obligations or prohibitions constitutes a criminal offence under the law of the Member State concerned or may otherwise be punishable by a deprivation of liberty in that Member State.
De i artikel 2, stk. 2, omhandlede forpligtelser eller forbud er følgende:
The prohibitions and obligations set out in Article 2(2) are as follows:
a) en forpligtelse til ikke at opholde sig på bestemte lokaliteter eller steder eller i definerede områder, hvor den beskyttede person opholder sig, eller som vedkommende besøger
(a) an obligation not to enter certain localities, places or defined areas where the protected person resides or that he visits;
b) en forpligtelse til at blive på et bestemt sted, eventuelt i bestemte perioder
(b) an obligation to remain in a specified place, where applicable during specified times;
c) en forpligtelse, der består i begrænsninger i muligheden for at forlade udstedelsesstatens område
(c) an obligation containing limitations on leaving the territory of the issuing State;
d) en forpligtelse til at undgå kontakt med den beskyttede person, eller
(d) an obligation to avoid contact with the protected person; or
e) et forbud mod at komme tættere på den beskyttede person end en nærmere angivet afstand.
(e) a prohibition on approaching the protected person closer than a prescribed distance.
Udstedelse af en europæisk beskyttelsesordre
Issue of an EPO
En europæisk beskyttelsesordre kan udstedes på ethvert tidspunkt, når den beskyttede person agter at forlade eller har forladt udstedelsesstaten for at tage til en anden medlemsstat.
An EPO may be issued at any moment when the protected person intends to leave or has left the issuing State for another Member State.
En europæisk beskyttelsesordre er betinget af, at der tidligere er truffet en beskyttelsesforanstaltning i udstedelsesstaten.
The issue of an EPO is conditional upon the prior adoption of a protection measure in the issuing State.
En europæisk beskyttelsesordre kan kun udstedes af en retlig eller anden kompetent myndighed
An EPO may be issued only by a judicial or other competent authority
Ifølge artikel 4 skal medlemsstaterne meddeler Generalsekretariatet for Rådet, hvilken eller hvilke judicielle myndigheder, der har kompetence til at udstede europæiske beskyttelsesordrer.
Under Article 4, Member States have to notify the General Secretariat of the Council of their authority or authorities competent to issue and recognise EPOs.
Medlemsstaterne kan udpege ikke-judicielle myndigheder som kompetente myndigheder, såfremt disse myndigheder har kompetence til at træffe afgørelser af lignende art i henhold til deres nationale ret og procedurer. i udstedelsesstaten efter anmodning fra den beskyttede person.
Member States may designate non-judicial authorities as competent authorities, provided that such authorities have the competence to take decisions of a similar nature under their national law and procedures. of the issuing State at the request of the protected person.
(Den beskyttede person kan fremsætte anmodningen til den kompetente myndighed i fuldbyrdelsesstaten, men denne myndighed skal derefter sende anmodningen til den kompetente myndighed i udstedelsesstaten.)
(The protected person may make the request to the competent authority of the executing State, but that authority will then have to forward the request to the competent authority of the issuing State.)
Myndigheder, der træffer en beskyttelsesforanstaltning i henhold til direktivet, er forpligtet til at informere den beskyttede person om muligheden af at få udstedt en europæisk beskyttelsesordre, såfremt den pågældende agter at flytte til en anden medlemsstat.
Authorities adopting a protection measure within the meaning of the directive are under a duty to inform the protected person about the availability of an EPO should that person intend to move to another Member State.
De skal også råde den pågældende person til at anmode om en europæisk beskyttelsesordre inden afrejsen.
They are also under a duty to advise that person to apply for an EPO before they go.
Beskyttelsesordrens udformning
Form of the EPO
En standardformular er vedføjet som bilag til direktivforslaget.
A standard form is annexed to the proposed directive.
Den skal indeholde oplysninger om den beskyttede persons identitet og nationalitet
It has to contain information as to the identity and nationality of the protected person
Samt den retlige repræsentants identitet og nationalitet, hvis den beskyttede person er mindreårig eller umyndiggjort. ; eventuelle teknologiske instrumenter, der måtte være stillet til den beskyttede persons rådighed; oplysninger om udstedelsesstatens kompetente myndighed; identifikation af den beskyttelsesforanstaltning, på grundlag af hvilken den europæiske beskyttelsesordre er udstedt; et resumé af de faktiske forhold og omstændigheder, der har ført til udstedelsen af beskyttelsesforanstaltningen; de forpligtelser eller forbud, som er pålagt i beskyttelsesforanstaltningen, deres varighed og en udtrykkelig angivelse af, at overtrædelse heraf udgør en strafbar handling i henhold til lovgivningen i udstedelsesstaten eller på anden måde kan straffes med frihedsstraf; identitet og nationalitet af den person, der forårsager en fare; enhver anden omstændighed, der kan have betydning for vurderingen af faren, samt, hvor det er relevant, en udtrykkelig angivelse af, at en dom, som defineret i artikel 2 i Rådets rammeafgørelse 2008/947/RIA, eller en afgørelse om tilsynsforanstaltninger, som defineret i artikel 4 i Rådets rammeafgørelse 2009/829/RIA, allerede er blevet fremsendt til en anden medlemsstat, og identifikation af den myndighed, der er kompetent med henblik på fuldbyrdelse af en sådan dom eller afgørelse.
And of that person’s legal representative if the protected person is a minor or lacks legal capacity. ; the use of any technological instruments provided to the protected person; particulars of the competent authority of the issuing State; the identification of the protection measure on the basis of which the EPO is adopted; a summary of the facts and circumstances which led to the imposition of the protection measure; the obligations or prohibitions imposed by the protection measure, their length and the express indication that their infringement constitutes a criminal offence under the law of the issuing State or may otherwise be punishable by a deprivation of liberty; the identification of the person causing a danger; any other circumstances that could have an influence on the assessment of the danger, and, where appropriate, the express indication that a judgment, as defined by Article 2 of Council Framework Decision 2008/947/JHA, or a decision on supervision measures, as defined by Article 4 of Council Framework Decision 2009/829/JHA, has already been transferred to another Member State and the identification of the competent authority for the enforcement of such a judgment or decision.
Er fuldbyrdelsesstaten forpligtet til at anerkende en europæisk beskyttelsesordre?
Does the executing State have to recognise an EPO?
Ifølge artikel 3 har medlemsstaterne pligt til at anerkende alle europæiske beskyttelsesordrer udstedt i overensstemmelse med direktivets bestemmelser, og det bør endvidere bemærkes, at direktivet i henhold til samme artikels stk. 2 "ikke [indebærer] nogen ændring af pligten til at respektere de grundlæggende rettigheder og grundlæggende retsprincipper, således som de er defineret i artikel 6 i traktaten om Den Europæiske Union".
Article 3 makes it obligatory for Member States to recognise an EPO made in accordance with the directive and it should noted that the second paragraph of Article 3 provides that the “directive shall not have the effect of modifying the obligation to respect fundamental rights and fundamental legal principles as enshrined in Article 6 of the TEU.”
Ifølge artikel 9 har en medlemsstat dog mulighed for at give et begrundet afslag på at anerkende en europæisk beskyttelsesordre.
However, under Article 9, a Member State may give a reasoned refusal to recognise an EPO.
De tilladte begrundelser for at give afslag er følgende:
The permitted grounds for refusal are:
a) den europæiske beskyttelsesordre er ufuldstændig eller er ikke blevet kompletteret inden for den frist, der er fastsat af den kompetente myndighed i fuldbyrdelsesstaten
(a) the EPO is not complete or has not been completed within the time-limit set by the competent authority of the executing State;
b) kravene i artikel 2, stk. 2
(b) the requirements set out in Article 2(2)
Se ovenfor. , er ikke opfyldt
See above. have not been met;
c) beskyttelsen følger af fuldbyrdelsen af en straf eller en foranstaltning, der er omfattet af amnesti i henhold til fuldbyrdelsesstatens lovgivning, og den er knyttet til handlinger, der falder ind under denne stats kompetence i henhold til denne lovgivning
(c) the protection derives from the execution of a penalty or measure that is covered by amnesty according to the law of the executing State and relates to an act which falls within its competence according to that law;
d) i henhold til fuldbyrdelsesstatens lovgivning tilkommer der den person, der forårsager fare, immunitet, hvilket gør det umuligt at træffe beskyttelsesforanstaltningerne.
(d) there is immunity conferred under the law of the executing State on the person causing danger, which makes it impossible to adopt the protection measures.
Hvad sker der i fuldbyrdelsesstaten?
What happens in the executing State?
I henhold til direktivforslagets artikel 8 skal den kompetente myndighed i fuldbyrdelsesstaten
Under Article 8 of the proposed directive, the competent authority in the executing State has to
a) anerkende den europæiske beskyttelsesordre og træffe alle de foranstaltninger, der ville være til rådighed i henhold til dens nationale lovgivning i et lignende tilfælde, for at sikre beskyttelsen af den beskyttede person (medmindre den beslutter at påberåbe sig en af grundene til at afslå anerkendelse)
(a) recognise the EPO and take all measures that would be available under its national law in a similar case in order to ensure the protection of the protected person (unless it decides to invoke one of the grounds for non-recognition);
b) underrette den person, der forårsager fare, om alle de foranstaltninger, den træffer
(b) inform the person causing danger of any measure which it takes;
c) træffe enhver hastende og foreløbig foranstaltning, der er nødvendig for at sikre den fortsatte beskyttelse af den beskyttede person samt
(c) take any urgent and provisional measure needed in order to ensure the continued protection of the protected person; and
d) straks underrette straks den kompetente myndighed i udstedelsesstaten om enhver overtrædelse af den beskyttelsesforanstaltning, der ligger til grund for den europæiske beskyttelsesordre (under anvendelse af en standardformular).
(d) immediately notify the competent authority of the issuing State of any breach of the protection measure underlying the EPO (using a standard form).
Den kompetente myndighed i fuldbyrdelsesstaten skal underrette den kompetente myndighed i udstedelsesstaten og den beskyttede person om de foranstaltninger, den træffer.
The competent authority of the executing State has to inform the competent authority of the issuing State and the protected person about the measures which it adopts.
Skridt, der kan tages efter udstedelsen af en europæisk beskyttelsesordre
Action subsequent to the issue of an EPO