natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Men hvis de ønsker mere fleksibilitet – måske fordi de har familie eller venner et andet sted i EU, hvor de kan opholde sig for at komme sig efter behandlingen, eller fordi de har hørt om et særligt godt hospitalsteam eller en anden særlig god udbyder af sundhedsydelser – vælger de eventuelt at gøre brug af denne mulighed for at modtage grænseoverskridende sundhedsydelser.
If they want more flexibility however – perhaps because of family or friends in another part of the EU, where they can stay to convalesce after treatment, or because they have heard of a particularly good hospital team or other healthcare provider – then they may choose to use this Cross Border Health opportunity.
Selvfølgelig, hvis en medlemsstat ønsker at undgå, at dens borgere gør brug af denne nye mulighed, og dermed undgå en udstrømning af ressourcer, vil den forbedre sin standard for sundhedsydelser og ventetider, således at der ikke er nogen, der føler behov for at tage andre steder hen.
Of course, if a Member State wishes to avoid its citizens using this new opportunity and with it the outflow of resources, it will raise its standards of healthcare and waiting times, so that no one feels the need to go elsewhere.
Hvis den tiltrækker patienter fra udlandet – måske fordi dens behandling og opfølgning ikke er så dyr – vil den trække ressourcer til landet, der kan føres tilbage i sundhedssektoren til gavn for alle patienter.
If it attracts patients from abroad – perhaps because its care and treatment are less expensive – it will attract resources into the country, which can be ploughed back into healthcare for the benefit of all patients.
Efter fem år bør vi foretage en vurdering af erfaringerne med patientstrømmene for at se, hvilken indvirkning det har haft, og hvorvidt det er nødvendigt med lempelser eller stramninger af politikken.
After five years we should review the experience of outflows and inflows to see what the impact has been and whether we need to relax or tighten the policy.
Oplysning vil spille en central rolle, og hver enkelt medlemsstat vil forventes at oprette oplysningscentre (nationale kontaktpunkter), hvor patienten og dennes sundhedsrådgivere kan finde ud af, hvad der udbydes, om betingelserne for at modtage behandling er til stede, hvilke procedurer der er nødvendige, hvilke klage– og prøvelsesprocedurer der gælder, og hvilken hjælp der er til rejseomkostninger.
Information will be key and each Member State will be expected to establish information centres (national contact points), where the patient and his or her medical advisers can find out what is available, whether eligibility criteria apply, what processes are necessary, what complaints and appeals procedures are in force and what help there may be with travel costs.
Det følsomme emne sundhedsstandarder er også relevant i denne sammenhæng.
The sensitive issue of healthcare standards is also relevant in this context.
Tillader en medlemsstat, idet den eksplicit eller implicit anerkender Domstolens afgørelser, sine borgere at rejse til udlandet for at blive behandlet, er det klart, at den har en omsorgspligt i forhold til disse borgere.
Clearly, if a Member State authorises, explicitly or implicitly by accepting the ECJ Judgements, its citizens to go abroad for treatment, it has a duty of care to its citizens.
Den vil uden tvivl stille krav om en gensidig forsikring vedrørende patientsikkerhed.
It will certainly want to have in place mutual assurances about patient safety.
Én risiko for patientsikkerheden kan henføres til sundhedsydelser af dårlig kvalitet.
One risk to patient safety can result from poor quality healthcare.
Medlemsstaterne er ansvarlige for de sundhedsydelser, de leverer, og der er ingen, der antyder, at EU bør foreskrive standarder for dette.
Member States are responsible for their healthcare delivery and no-one suggests the European Union should prescribe standards for this.
Hvad behandlingsmedlemsstaten kan og bør gøre er at sikre, at sådanne standarder er beskrevet og offentligt tilgængelige.
What the Member State of Treatment can and should do is ensure that such standards are described publicly.
Det er forsikringsmedlemsstatens pligt at sikre, at dens borgere har adgang til oplysninger, således at patienterne og deres sundhedsrådgivere kan vide, hvilken standard der kan forventes, hvis de vælger at begive sig til et andet land.
The duty of the Member State of Affiliation is to ensure that its citizens have access to information, so that patients and their medical advisers can know what standards to expect, if they choose to go to another country.
Hverken mere eller mindre.
No more; no less.
Et problemområde, som forslaget tager op, er gensidig anerkendelse af recepter.
One issue raised by the proposal concerns the mutual recognition of prescriptions.
Det er klart ønskværdigt, at et apotek i hjemlandet anerkender og udfører en recept, som en læge i et andet land har udstedt.
Clearly it is desirable that a pharmacy in the home country should recognise and act upon a prescription issued by a doctor in another.
Det forudsætter adgang til et register over praktiserende i sundhedsvæsenet, der har kvalifikationer og tilladelse til at udstede recepter.
This will need access to a register of medical practitioners qualified and permitted to issue prescriptions.
Problemet er imidlertid mere omfattende.
The problem however goes deeper.
Det er almindeligt anerkendt, at det er op til den enkelte medlemsstat at afgøre, hvilke lægemidler der er receptpligtige.
It is broadly acknowledged that it is for member States to decide what drugs are available on prescription.
Hvis således en patient tager til udlandet og får en recept på nogle lægemidler, der ikke kan fås i hjemlandet, vil denne patient være nødt til enten at nøjes med, hvad der kan fås, eller at tage tilbage til behandlingslandet – eller få fat på dem over internettet, hvilket er risikabelt.
If therefore a patient goes abroad and is prescribed a course of drugs that are not available in the home country, that patient will either have to make do with what is available or return to the treating country – or, riskily, obtain them over the internet.
Det bør nok foretrækkes, at medlemsstaterne som en del af en ordning med en supplerende liste over receptpligtige lægemidler skal acceptere lægemidler, der udskrevet på en recept i forbindelse med en behandling foretaget inden for rammerne af ordningen med grænseoverskridende sundhedsydelser.
It would seem to be preferable that member States should accept, as part of a supplementary prescription list, drugs prescribed as part of treatment within the Cross Border Health context.
Dette er op til medlemsstaterne, men det kunne blive en kilde til kommende udfordringer for Domstolen, hvis det ikke håndteres på en fornuftig og meningsfyldt måde.
That is a matter for Member States, but could be the source of future challenges to the ECJ, if not handled sensitively and sensibly.
Fornuft og følelser.
Sense and Sensitivity.
Én ting står allerede klart: Et stadig større antal borgere bliver klar over, hvor nært forestående denne politiks mulighed er.
One thing is already clear: increasing numbers of our citizens are becoming aware of the imminence of this policy opportunity.
De vil måske i sidste ende ikke benytte sig af denne mulighed, men de ønsker, at den skal være der.
They may not in the end use it, but they want it to be there.
Udfordringen for os i alle tre institutioner er at få den på plads så hurtigt som muligt.
The challenge to us in all three institutions is to put it in place as quickly as possible.
Med skrivelse af 29. januar 2009 anmodede De Retsudvalget om en udtalelse om holdbarheden af retsgrundlaget for ovennævnte forslag, jf. forretningsordenens artikel 35.
By letter of 29 January 2009, the Chair of the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety has consulted the committee pursuant to Rule 35 of the Rules of Procedure on the legal basis for the above-mentioned proposal.
Udvalget behandlede ovennævnte spørgsmål på mødet den 12. februar 2009.
The committee considered the above question at its meeting of 12 February 2009.
Miljøudvalget har stillet diverse ændringsforslag med det formål at ændre retsgrundlaget fra EF-traktatens artikel 95 til enten artikel 152 alene, artikel 16 og artikel 152, artikel 42, 152 og 308, artikel 137 og 152 eller artikel 95 og 152.
Amendments have been tabled in the Environment Committee to change the legal basis from Article 95 of the EC Treaty to Article 152; Articles 16 and 152; Articles 42, 152 and 308; Articles 137 and 152, or Articles 95 and 152.
Der kan foretages følgende analyse af spørgsmålet med udgangspunkt i de principper, der er fastsat i Domstolens praksis.
This question may be analysed as follows, starting from the principles set out in the case-law of the Court of Justice.
Som bekendt skal alle Fællesskabets retsakter have et retsgrundlag, som angiver, hvilke beføjelser der tillægges Fællesskabet, hvilken type retsakt der kan vedtages samt proceduren for denne vedtagelse.
As we know, every Community legislative act has to have a legal basis specifying the competences conferred on the Community and indicating the type of act that may be adopted and the procedure to be followed for its adoption.
I Domstolens udtalelse nr. 2/00 af 6. december 2001
In opinion No 2/00 of 6 December 2001
http://curia.europa.eu/jurisp/cgi-bin/form.pl?lang=en&newform=newform&jurcdj=jurcdj&docav=docav&alldocnorec=alldocnorec&docnoj=docnoj&docnoor=docnoor&typeord=ALL&docnodecision=docnodecision&allcommjo=allcommjo&affint=affint&affclose=affclose&numaff=2%2F00&ddatefs=&mdatefs=&ydatefs=&ddatefe=&mdatefe=&ydatefe=&nomusuel=&domaine=&mots=&resmax=100&Submit=Submit om valg af hjemmel for Fællesskabets indgåelse af en international aftale (i dette tilfælde Cartagenaprotokollen), fastslog Domstolen følgende:
http://curia.europa.eu/jurisp/cgi-bin/form.pl?lang=en&newform=newform&jurcdj=jurcdj&docav=docav&alldocnorec=alldocnorec&docnoj=docnoj&docnoor=docnoor&typeord=ALL&docnodecision=docnodecision&allcommjo=allcommjo&affint=affint&affclose=affclose&numaff=2%2F00&ddatefs=&mdatefs=&ydatefs=&ddatefe=&mdatefe=&ydatefe=&nomusuel=&domaine=&mots=&resmax=100&Submit=Submit on the choice of legal basis for the conclusion of an international agreement (specifically, the Cartagna Protocol), the Court of Justice put the matter clearly as follows:
"[...] valget af den rette hjemmel [har] forfatningsretlig betydning .
" The choice of the appropriate legal basis has constitutional significance .
Da Fællesskabet kun har de beføjelser, det har fået tillagt, skal det kunne henføre protokollen under en bestemmelse i traktaten, der bemyndiger det til at godkende en sådan retsakt.
Since the Community has conferred powers only, it must tie the Protocol to a Treaty provision which empowers it to approve such a measure.
Anvendelse af en urigtig hjemmel kan således medføre ugyldighed for selve tiltrædelsesakten og dermed bevirke, at Fællesskabets samtykke til at være bundet af den aftale, det har undertegnet, behæftes med en mangel.
To proceed on an incorrect legal basis is therefore liable to invalidate the act concluding the agreement and so vitiate the Community's consent to be bound by the agreement it has signed.
Dette er bl.a. tilfældet, når traktaten ikke tillægger Fællesskabet tilstrækkelig kompetence til at ratificere aftalen i dens helhed, hvilket kræver en ny undersøgelse af fordelingen mellem Fællesskabet og medlemsstaterne af kompetencen til at indgå den påtænkte aftale med tredjelande, og når den rette hjemmel for den pågældende tiltrædelsesakt indeholder bestemmelser om en anden lovgivningsprocedure end den, der konkret er blevet fulgt af Fællesskabets institutioner." (understregningerne er tilføjet)
That is so in particular where the Treaty does not confer on the Community sufficient competence to ratify the agreement in its entirety, a situation which entails examining the allocation as between the Community and the Member States of the powers to conclude the agreement that is envisaged with non-member countries, or where the appropriate legal basis for the measure concluding the agreement lays down a legislative procedure different from that which has in fact been followed by the Community institutions. " (emphasis supplied)
På den ene side henviser Domstolen til den "forfatningsretlige betydning", som valget af retsgrundlag har, eftersom Fællesskabet ikke har en generel retsorden, men fungerer efter princippet om kompetencetildeling.
On the one hand, the Court points to the "constitutional significance" of the choice of legal basis given that the Community is not a legal order with general ends, but is governed by the principle of conferral of powers.
På den anden side gør Domstolen omhyggeligt opmærksom på, at det er problematisk, hvis der ikke findes noget retsgrundlag, som dækker Fællesskabets indsats (når Fællesskabet ikke tillægges "tilstrækkelig kompetence"), eller hvor en ændring af retsgrundlaget fører til en ændring i proceduren for vedtagelse.
On the other hand, the Court is at pains to point to the problem where there is no legal basis capable of covering the Community action (where there is not "sufficient competence") or where changing the legal basis results in a change in the procedure for adoption.
Der er et godt eksempel herpå i generaladvokat Jacobs' udtalelse af 15. november 2001 i sag C-314/99, Nederlandene mod Kommissionen
An eloquent example can be found in the Opinion of Advocate General Jacobs of 15 November 2001 in Case C-314/99 Netherlands v. Commission
http://eur-lex.europa.eu/Notice.do?val=353903:cs&lang=it&list=449394:cs,335881:cs,250906:cs,353903:cs,250621:cs,250591:cs,250603:cs,242077:cs,242014:cs,234659:cs,&pos=4&page=1&nbl=26&pgs=10&hwords=base%20giuridica~&checktexte=checkbox&visu=#texte , hvor en ændring i retsgrundlaget ville have ført til, at retsakten skulle have været vedtaget efter en anden procedure end den, der reelt blev anvendt.
http://eur-lex.europa.eu/Notice.do?val=353903:cs&lang=it&list=449394:cs,335881:cs,250906:cs,353903:cs,250621:cs,250591:cs,250603:cs,242077:cs,242014:cs,234659:cs,&pos=4&page=1&nbl=26&pgs=10&hwords=base%20giuridica~&checktexte=checkbox&visu=#texte , where the change in the legal basis would have meant that the act would have had to have been adopted using a different procedure than the one by which it was actually adopted.
I det tilfælde, hvilket Parlamentets Juridiske Tjeneste også påpegede i sagen British American Tobacco
In that case, as Parliament's Legal Service also pointed out in the British American Tobacco case
http://eur-lex.europa.eu/Notice.do?val=264374:cs&lang=it&list=405672:cs,287495:cs,264374:cs,132861:cs,&pos=3&page=1&nbl=4&pgs=10&hwords=british%20american%20tobacco~&checktexte=checkbox&visu=#texte , er en fejl i angivelsen af retsgrundlaget mere end en rent formel mangel, når den gør proceduren for retsaktens vedtagelse mangelfuld og kan føre til, at retsakten annulleres, idet retsgrundlaget er en del af retsaktens indhold, og et fejlagtigt retsgrundlag kan gøre retsakten ugyldig.
http://eur-lex.europa.eu/Notice.do?val=264374:cs&lang=it&list=405672:cs,287495:cs,264374:cs,132861:cs,&pos=3&page=1&nbl=4&pgs=10&hwords=british%20american%20tobacco~&checktexte=checkbox&visu=#texte , an error as to the legal basis is more than a purely formal defect when it gives rise to irregularity in the procedure applicable to the adoption of the act and can result in its annulment, since it partakes of its substance, causing it to be unlawful.
Sag 45/86, Kommissionen mod Råde t, Sml.
Case 45/86, Commission v. Council [1987] ECR 1439, para.
Desuden skal en foranstaltnings hovedformål være den afgørende faktor ved valget.
Furthermore, the decisive factor should be the main object of a measure.
Ifølge Domstolens praksis udgør en generel traktatartikel et tilstrækkeligt retsgrundlag, selv om den pågældende foranstaltning som et underordnet aspekt også søger at opfylde en målsætning opstillet i en mere specifik traktatartikel
According to the case-law of the Court of Justice, a general Treaty article constitutes a sufficient legal basis even though the measure in question also seeks, in a subordinate manner, to attain an aim sought by a specific Treaty article
Hvis en foranstaltning imidlertid skønnes at have to mål, som hænger uløseligt sammen, uden at et af målene kan siges at være underordnet og indirekte i forhold til det andet, kan det skønnes nødvendigt at anvende et dobbelt retsgrundlag
However, if the view were to be taken that the two aims are indissolubly linked with each other without one being secondary and indirect in respect of the others, it might be considered that two legal bases would have to be used
Kort sagt foretrækker Domstolen et enkelt retsgrundlag, undtagen hvis et givet instrument har to jævnbyrdige mål.
The long and short of all this is that the Court's preference is for a single legal basis, except where a given instrument has two equal-ranking aims.
I det foreliggende tilfælde har Kommissionen som retsgrundlag valgt EF-traktatens artikel 95
In this case, the legal basis chosen by the Commission is Article 95 of the EC Treaty
Uanset artikel 94 og medmindre andet er bestemt i denne traktat, finder følgende bestemmelser anvendelse med henblik på virkeliggørelsen af de i artikel 14 fastsatte mål .
By way of derogation from Article 94 and save where otherwise provided in this Treaty, the following provisions shall apply for the achievement of the objectives set out in Article 14 .
Rådet, der træffer afgørelse efter fremgangsmåden i artikel 251 og efter høring af Det Økonomiske og Sociale Udvalg, vedtager de foranstaltninger med henblik på indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser, der vedrører det indre markeds oprettelse og funktion .
The Council shall, acting in accordance with the procedure referred to in Article 251 and after consulting the Economic and Social Committee, adopt the measures for the approximation of the provisions laid down by law, regulation or administrative action in Member States which have as their object the establishment and functioning of the internal market .
Hvis en medlemsstat i medfør af stk. 6 bemyndiges til at opretholde eller indføre nationale bestemmelser, der er en undtagelse fra en harmoniseringsforanstaltning, undersøger Kommissionen omgående, om den skal foreslå en tilpasning af denne foranstaltning.
When, pursuant to paragraph 6, a Member State is authorised to maintain or introduce national provisions derogating from a harmonisation measure, the Commission shall immediately examine whether to propose an adaptation to that measure
De ovennævnte harmoniseringsforanstaltninger indeholder i de relevante tilfælde en beskyttelsesklausul, der bemyndiger medlemsstaterne til med en eller flere af de ikke-økonomiske begrundelser, der er nævnt i artikel 30, at træffe foreløbige foranstaltninger, der er undergivet en fællesskabskontrolprocedure. (understregelserne er tilføjet) .
The harmonisation measures referred to above shall, in appropriate cases, include a safeguard clause authorising the Member States to take, for one or more of the non-economic reasons referred to in Article 30, provisional measures subject to a Community control procedure. (emphasis supplied) .
Kommissionen begrunder sit valg af retsgrundlag i en detaljeret gennemgang af forslagets generelle retlige aspekter.
The Commission justifies its choice of legal basis in a detailed discussion of the general legal aspects of the proposal.
Formålet med forslaget er at oprette en generel lovgivningsramme for grænseoverskridende sundhedsydelser bestående af a) fælles principper for alle sundhedssystemer i EU, 2) en specifik ramme for grænseoverskridende sundhedsydelser og 3) europæiske samarbejdsformer om sundhedsydelser.
It sets out to establish a general legislative framework for cross-border healthcare consisting of (a) principles common for all the healthcare systems in the EU, (2) a specific framework for cross-border healthcare, and (3) forms of European cooperation on healthcare.
I den endelige analyse er målet at " fastlægge en generel ramme for levering af sikre og effektive grænseoverskridende sundhedsydelser af høj kvalitet i Den Europæiske Union og sikre fri bevægelighed for sundhedsydelser og et højt sundhedsbeskyttelsesniveau, samtidig med at medlemsstaternes ansvar for organisation, finansiering og levering af sundhedsydelser og medicinsk behandling respekteres ."
In the final analysis, the objective is " to establish a general framework for provision of safe, high quality and efficient cross-border healthcare in the European Union and to ensure free movement of health services and a high level of health protection, whilst fully respecting the responsibilities of the Member States for the organisation and delivery of health services and medical care ".
Der er stillet en række ændringsforslag til retsgrundlaget.
Various amendments have been moved to the legal basis.
Tiden er nu inde til at tage stilling til dem.
It now falls to consider them.
Først og fremmest er det nødvendigt at behandle artikel 152, som er blevet foreslået enten alene eller sammen med andre artikler.
First and foremost, it is necessary to consider Article 152, which has been proposed either alone or in conjunction with other articles.
a) Artikel 152
(a) Article 152
Artikel 152 har følgende ordlyd:
Article 152 reads as follows:
Fællesskabet supplerer medlemsstaternes indsats for at begrænse narkotikarelaterede helbredsskader, herunder oplysning og forebyggelse.
The Community shall complement the Member States' action in reducing drugs-related health damage, including information and prevention.
Navnlig berører de i stk. 4, litra a), omhandlede foranstaltninger ikke nationale bestemmelser om donation eller medicinsk anvendelse af organer og blod. som eneste retsgrundlag:
In particular, measures referred to in paragraph 4(a) shall not affect national provisions on the donation or medical use of organs and blood. as the sole legal basis:
Skønt denne artikel vedrører folkesundhed, er de foranstaltninger, der kan vedtages på grundlag heraf, af begrænset rækkevidde.
Although this article deals with public health, the scope of the measures which may be adopted in reliance on it is limited.
Skønt Fællesskabet i stk. 1 gives beføjelse til at gøre en indsats, der er rettet " mod at forbedre folkesundheden og forebygge sygdomme hos mennesker samt imødegå forhold, der kan indebære risiko for menneskers sundhed ", hedder det tydeligt, at denne beføjelse skal være et supplement til de nationale politikker.
Whilst paragraph 1 gives the Community competence to take action " towards improving public health, preventing human illness and diseases, and obviating sources of danger to human health" , this competence is clearly stated to be complementary to national policies.
Den beskrives yderligere som følger: " Indsatsen skal omfatte bekæmpelse af de største trusler mod sundheden ved at fremme forskning i deres årsager, spredning og forebyggelse samt sundhedsoplysning og -uddannelse .
It is further qualified in the following terms: " Such action shall cover the fight against the major health scourges, by promoting research into their causes, their transmission and their prevention, as well as health information and education.
Fællesskabet supplerer medlemsstaternes indsats for at begrænse narkotikarelaterede helbredsskader, herunder oplysning og forebyggelse."
The Community shall complement the Member States' action in reducing drugs-related health damage, including information and prevention."
Artikel 152, stk. 2, henviser til samarbejdet mellem medlemsstaterne på disse områder, støtte af deres indsats og samordning af de nationale politikker og programmer, medens artikel 152, stk. 3, vedrører fremme af samarbejdet med tredjelande og med de kompetente internationale organisationer, der beskæftiger sig med folkesundhed.
Article 152(2) refers to cooperation between the Member States in these areas, supporting their action and coordination of national policies and programmes, whilst Article 152(3) deals with fostering cooperation with third countries and the competent international organisations in the sphere of public health.