natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Der er fordele ved en værtslandstilgang, hvis man ønsker at skabe ensartede vilkår og sikre forbrugerbeskyttelse i mangel af harmoniserede forbrugerbeskyttelsesbestemmelser på EU-plan.
There are merits to a 'host' approach from a level playing field and consumer protection perspective absent EU level harmonised consumer protection standards.
Dette vil imidlertid kunne føre til en fordobling af omkostningerne for paneuropæiske forsikringsselskaber, der skal deltage i mange forskellige nationale ordninger, og – hvad der er vigtigere ud fra et tilsynsperspektiv – er i strid med princippet i henhold til Solvens II om, at det ledende tilsyn (hjemlandstilsynet) har det sidste ord at skulle have sagt i tilsynsspørgsmål.
However, it can result in duplication of costs for pan-European insurers having to participate in multiple national schemes and, more importantly from a prudential supervisory perspective, runs counter to the emphasis within Solvency II on ultimate discretion for prudential issues being with the lead ('home') supervisor.
Et forsikringsselskabs konkurs vil således i sidste ende være en følge af, at tilsynsmyndigheden i hjemlandet har ført et mangelfuldt tilsyn, og ansvaret for at yde erstatning til forsikringstagere, der er ramt af en sådan konkurs, bør bæres af hjemlandets forsikringsgarantiordning.
Thus, ultimately the failure of an insurer will be linked to the inadequacy of supervision by the 'home' supervisor, and the burden of responsibility for compensating policy-holders affected by such a failure should be borne by the 'home' IGS.
Forsikringsgarantiordninger bør fuldt ud dække forsikringstageres berettigede erstatningskrav for alle forsikringstyper, og processen i forbindelse med erstatningskrav bør føre til ensartede erfaringer blandt forbrugerne
IGS should fully cover valid policy claims across all forms of insurance, and the claims compensation process should provide consistency of consumer experience
Ordføreren er overbevist om, at det vigtigste med henblik på at sikre bevarelsen af forbrugernes tillid til både forsikringsbranchen og det indre marked for finansielle tjenesteydelser, er, at der på EU-plan findes en løsning på forsikringsgarantispørgsmålet, som skaber et ensartet og konsekvent beskyttelsesniveau for forbrugere af alle typer forsikringsprodukter i tilfælde af, at et forsikringsselskab går konkurs, et forsikringsselskab (eller en formidler) praktiserer uhensigtsmæssigt salg (mis-selling) eller begår svig.
In order to ensure that consumer confidence is maintained in both the insurance industry and the single market for financial services your rapporteur is convinced the key feature of an EU IGS solution should be to ensure a consistent level of protection for consumers of all types of insurance products in the event of insurer bankruptcy, (intermediary) mis-selling or fraud.
Ny EU-lovgivning må ikke resultere i en dårligere beskyttelse af forbrugerne i medlemsstater, som har indført forsikringsgarantiordninger (hvoraf flere allerede tilbyder beskyttelse inden for alle forsikringskategorier, og/eller 100 % udbetalinger).
New EU legislation should not result in a reduction in consumer protection in Member States with pre-existing IGS (several of which already offer protection on all classes of insurance, and/or 100% payouts).
Som følge heraf bør europæiske forbrugere kunne have den fornødne tillid til, at alle typer forsikringsprodukter, som de køber, er omfattet af en garantiordning, og at en sådan ordning vil sikre, at de modtager 100 % erstatning inden for en nærmere fastsat frist gældende for hele EU.
As a result, European consumers should be confident that all types of insurance products they buy are covered by an IGS, and that this IGS will guarantee that they receive 100% compensation within a set period of time, consistent throughout the EU.
For at gøre hjemlandsprincippet troværdigt ud fra et forbrugermæssigt synspunkt skal forbrugerne endvidere have samstemmende erfaringer, hvad angår erstatningskrav i henhold til en forsikringsgarantiordning, uanset hvor forsikringsselskabet hører hjemme.
Furthermore, to make the 'home' country principle credible from a consumer perspective, consistency of consumer experience when it comes to making IGS claims is necessary regardless of the 'home' country of the insurer.
Det er vigtigt, at forsikringstagere kan henvende sig til ét enkelt kontaktpunkt under deres nationale tilsynsmyndighed, hvor de kan få vejledning med hensyn til erstatningskrav, uanset om der er tale om nationale forsikringsgarantiordninger eller ordninger i andre medlemsstater.
It is essential that policyholders have a single point of contact within their national supervisor that can assist them with claims, be it from the domestic IGS or an IGS in another Member State.
Og ikke mindst bør de kunne få den fornødne hjælp til at forstå erstatningsprocessen samt kunne indgive krav på deres eget sprog.
Not least they should be able to receive adequate assistance in understanding the compensation process, and be able to make claims in their own language.
EIOPA (Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger) bør udvikle en harmoniseret strategi for forsikringstageres erstatningskrav baseret på enkle regler og bedste praksis, om nødvendigt ved brug af bindende tekniske standarder.
EIOPA should work on developing a harmonised approach for policyholder compensation claims on the basis of simplicity and best practice, if necessary through binding technical standards.
Hjemlands- og værtslandstilsynsmyndigheder bør samarbejde i fuldt omfang for at sikre et minimum af gener for forsikringstagere i et værtsland, hvis et forsikringsselskab går konkurs.
'Home' and 'host' supervisors should cooperate fully to ensure minimised disruption for policyholder in a 'host' country in the event of a bankruptcy.
Forsikringsgarantiordninger bør kun dække fysiske personer på dette stadium, selv om nationale ordninger kan omfatte juridiske personer
IGS should only cover natural persons at this stage, though national schemes may choose to include legal persons
Set i lyset af det indre marked ville det give mening at lade mikrovirksomheder og små virksomheder være omfattet af en forsikringsgarantiordning, men det vil kræve en stor indsats at fastlægge kriterierne for sådanne virksomheder.
There is value in including micro- and small-undertakings in an IGS from a single market perspective, but defining criteria to identify such undertakings requires careful attention.
Ordføreren konstaterer, at EU ganske vist har vedtaget en definition af små og mellemstore virksomheder (Kommissionens henstilling af 2003/361/EF), men at denne definition ikke anvendes konsekvent i hele EU.
Indeed, your rapporteur notes that while an EU definition exists of what constitutes an SME ( Commision Recommendation 2003/361/EC ), this definition is not consistently applied across the EU.
Sådanne virksomheder skifter karakter over tid, hvilket skaber yderligere komplikationer.
The changing nature of such undertakings over time provides additional complications.
Som følge heraf bør ethvert kommende direktiv om forsikringsgarantiordninger begrænses til fysiske personer, men når der er vedtaget en retligt bindende definition af SMV'er for hele EU og fastlagt en forsikringsgarantiordning udelukkende for forbrugere, bør Kommissionen tage spørgsmålet om også at lade forsikringsgarantiordninger omfatte udvalgte juridiske personer op igen.
As a result, any forthcoming Directive for IGS should be limited to natural persons, but on adoption of a legal definition of SMEs across the EU, and following the bedding-down on a consumer-only IGS, the Commission should re-examine the case for IGS to also cover select legal persons.
I tråd med den minimumsharmoniseringstilgang, der slås til lyd for i denne betænkning, mener ordføreren, at medlemsstaterne individuelt bør have mulighed for at inkludere juridiske personer i deres nationale forsikringsgarantiordninger, hvis de måtte ønske det.
In keeping with the minimum harmonisation approach advocated throughout this report, your rapporteur believes that individual Member States should be allowed to include legal persons within their national IGS if they so wish.
Forsikringsgarantiordninger bør finansieres efter en subsidiaritetsbaseret model.
The model for IGS funding should be a matter of subsidiarity.
Disse ordninger skal være tilstrækkeligt robuste, hjemlandstilsynsmyndigheden skal anvende troværdige tilsynsstandarder for at forhindre, at skatteyderne finansierer erstatningskrav, og EIOPA skal spille en overordnet rolle
The IGS scheme should be sufficiently robust, with the 'home' supervisor applying credible supervisory standards to avoid tax-payer funding of compensation claims, with oversight by EIOPA
De eksisterende forsikringsgarantiordninger afspejler de nationale markeders særlige karakteristika og er yderst forskelligt bygget op.
Existing IGS reflect the specificities of national markets and are highly heterogeneous in structure.
Som følge heraf ser ordføreren ikke på nuværende tidspunkt nogen idé i at vedtage en samordnet europæisk strategi for finansiering af forsikringsgarantiordninger, forudsat at beskyttelsen af forbrugere og skatteydere er konsekvent og sikret fuldt ud.
As a result, provided consumer and tax-payer protection are consistent and can be assured, your rapporteur does not see the value in adopting a harmonised European approach to funding IGS at this point.
Ordføreren vil især ikke støtte en ex ante-finansieringsordning i et minimumsharmoniseringsdirektiv.
In particular, your rapporteur would not support mandating an ex-ante approach within a minimum harmonisation directive.
Selv om en sådan måske kunne være hensigtsmæssig i de enkelte medlemsstater på grund af historiske omstændigheder, står det generelt ikke klart, hvorfor EU skulle forlange en ex ante-finansieringsordning, fordi:
While perhaps appropriate in individual Member States due to historic circumstances, it is unclear in general why the EU would require an ex-ante fund be available, given that:
• forsikringsselskaber, selv under finanskriser – i modsætning til banker – ikke synes at krakke "en masse" på grund af deres anderledes finansieringsprofil og fraværet af systemisk interaktion
• Even during financial crises insurers – unlike banks – do not tend to crash en masse on account of their different funding profile and lack of systemic inter-linkages
• et forsikringsselskabs insolvens/konkurs ikke medfører øjeblikkelige finansieringsbehov, idet erstatningskrav fra forsikringstagere er meget illikvide set fra et forbrugersynspunkt, i modsætning til bankernes privatkundeindlån
• The insolvency/bankruptcy of an insurer does not result in immediate funding requirements, policy claims being very illiquid from a consumer perspective, unlike retail deposits at banks
• der trods påstande om, at medlemskab af ex ante-ordninger mindsker den moralske risiko, ikke er noget, der tyder på, at forsikringsselskaber, der opererer efter allerede eksisterende ex ante- eller ex post-ordninger i Europa af den grund har forskellige risikoprofiler
• Despite claims that membership of ex-ante schemes reduces moral hazard, there is no evidence to suggest that insurers operating under existing ex-ante or ex-post schemes in Europe adopt differing risk profiles as a result
• det på makroplan er tvivlsomt, om en ex ante-ordning vil være tilstrækkelig omfattende til at kunne yde noget som helst bidrag til at mindske de procykliske konsekvenser af en krise.
• It is questionable at a macro-level whether an ex-ante scheme would be of sufficient size to make any contribution to lessening the pro-cyclical impacts of a crisis
Ordføreren erkender dog, at der på et lille antal markeder kan konstateres en koncentration, som betyder, at et eller flere forsikringsselskabers konkurs i betydelig grad vil kunne lægge hindringer i vejen for en forsikringsgarantiordnings mulighed for at absorbere alle erstatningskrav, inden tilsynsmyndighederne vil kunne omstrukturere og/eller videresælge forretningen og/eller forsikringsporteføljerne.
However, your rapporteur does recognise that in a small number of markets concentration exists whereby the bankruptcy of one or a number of insurers could place significant strain on the ability of an IGS to absorb all claims made before supervisors could restructure and/or sell-on the business and/or insurance portfolios.
Dette ville i sidste ende kunne føre til, at skatteyderne ville være nødt til at betale regningen til dækning af omkostningerne som følge af disse krav.
This could ultimately result in the tax-payer having to foot the bill for covering the costs of claims.
I en sådan situation vil det efter ordførerens mening være den ansvarlige hjemlandstilsynsmyndighed, der har pligt til at sikre, at der tages højde for den yderligere risiko, som en eller flere store forsikringsselskaber har påført en national forsikringsgarantiordning, ved at bringe supplerende tilsynsstandarder i anvendelse.
In such a situation your rapporteur believes that it is incumbent upon the responsible 'home' supervisor to ensure that the additional risk posed to a national IGS through the presence of one or more large insurers is accounted for through additional supervisory standards.
Dette kunne realiseres ved hjælp af en generel ex ante-fond, supplerende kapitalkrav pålagt disse større forsikringsselskaber i henhold til Solvens II (under anden søjle eller en mere stringent intern godkendelsesprocedure), bidrag fra forsikringseksportører til en specifik ex ante-ordning, der forudsætter, at individuelle forsikringsselskaber indsætter supplerende midler på en spærret konto, eller en anden strategi.
This could be in the form of a general ex-ante fund, additional capital requirements levied under Solvency II to those larger insurers (under Pillar 2 or more stringent internal model approval), the contribution of insurance exporters to a specific ex-ante scheme, requiring an individual insurer to set aside additional funds in an escrow account, or another approach.
På baggrund af de konsekvenser, som en national forsikringsgarantiordnings svigt har for tilliden til markedet i hele EU, bør de nationale tilsynsmyndigheder i samarbejde med EIOPA på EU-plan foretage markedsspecifikke stresstest af de nationale forsikringsgarantiordninger for at sikre, at de kan modstå et eller flere forsikringsselskabers konkurs, og rette henstillinger i de tilfælde, hvor disse forsikringsgarantiordninger anses for at være utilstrækkelige.
Given the implications of the failure of a national IGS scheme to market confidence throughout Europe, national supervisors in coordination with EIOPA should conduct market specific and Europe-wide stress testing of national IGS to ensure they are capable of withstanding the failure of one or more insurers, and make recommendations where such IGS models are found to be insufficient.
Dette bør følges op af peer reviews for at sikre udveksling af bedste praksis-løsninger for forsikringsgarantiordninger.
This should be accompanied by peer reviews to ensure sharing of best practice approaches to IGS.
A. der henviser til, at den seneste økonomiske krise har påvist en række alvorlige mangler og urimeligheder i forbindelse med det indre marked, som alle har haft negative konsekvenser for forbrugernes og borgernes tillid; der henviser til, at EU er nødt til hurtigt at gribe ind og tage behørigt hensyn til forbrugernes interesser i alle nuværende og fremtidige initiativer for at beskytte forbrugernes rettigheder og genskabe forbrugernes tillid til de finansielle markeder,
A. whereas the recent economic downturn has exposed a number of serious shortcomings and inequalities in the Single Market, all of which have had adverse implications for consumers’ and citizens’ confidence; whereas, in order to protect consumers’ rights and restore their confidence in the financial markets, the EU must take urgent action and take due account of consumer interests in all current and future initiatives,
B. der henviser til, at manglen på harmoniserede forsikringsgarantiordninger på EU-plan og de forskellige ordninger i medlemsstaterne har medført en ueffektiv og ulige beskyttelse af forsikringstagerne og bremset udviklingen af forsikringsmarkedet ved at forvride konkurrencen på tværs af grænserne,
B. whereas the lack of harmonised IGSs at European level and the diverse regimes among Member States have led to ineffective and uneven protection for insurance policy holders and have slowed down the functioning of the insurance market by distorting cross-border competition,
3. anerkender, at den mest realistiske og nyttige tilgang i øjeblikket ville være at etablere sammenhængende og juridisk bindende rammer for beskyttelsen under forsikringsgarantiordningen, som bygger på et minimum af harmonisering og ikke bør underminere den beskyttelse, som visse medlemsstater allerede yder; er enig i, at målet på længere sigt bør være at harmonisere bestemmelser om vigtige forbrugeranliggender, f.eks. hjemstatsprincippet, kompensationslofter og andre dermed beslægtede anliggender; mener, at Kommissionen, når lovgivningsrammen om forsikringsgarantiordninger træder i kraft, bør gennemføre en ekspertundersøgelse for at fastslå, om lovgivningen har indfriet forventningerne og opfyldt hovedmålsætningerne; er enig i det synspunkt, at lovgivningen for forsikringsgarantiordninger bør være baseret på behørige konsekvensanalyser;
Acknowledges that the most realistic and useful approach at the moment would be to establish a coherent and legally binding framework of IGS protection based on minimum harmonisation, which should not undermine the protection already offered by some Member States; agrees that, in the longer term, the aim should be to harmonise provisions on important consumer issues, such as the home Member State principle, compensation limits and other related matters; takes the view that, once the legislative framework on the IGS comes into force, the Commission should carry out an expert evaluation to determine whether the legislation has achieved its main goals and key objectives; concurs with the view that the IGS legislative structure should be based on proper impact assessments;
om en global metode til beskyttelse af personoplysninger i Den Europæiske Union
on a comprehensive approach on personal data protection in the European Union
Ordfører: Axel Voss
Rapporteur: Axel Voss
UDTALELSE fra Kultur- og Uddannelsesudvalget .........................................27
OPINION of the Committee on Culture and Education ................................26
UDTALELSE fra Retsudvalget .....................................................................................31
OPINION of the Committee on Legal Affairs ......................................................30
RESULTAT AF DEN ENDELIGE AFSTEMNING I UDVALGET..........................................36
RESULT OF FINAL VOTE IN COMMITTEE.........................................................................35
– der henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 16,
– having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 16 thereof,
– der henviser til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, navnlig artikel 7 og 8 og til konventionen til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (ECHR), navnlig artikel 8 om beskyttelse af privat- og familielivet og transaktioner og artikel 13 om effektive retsmidler,
– having regard to the Charter of Fundamental Rights of the European Union, in particular its Articles 7 and 8, and to the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms (ECHR), in particular Article 8 on the protection of private and family life and Article 13 on effective remedy,
– der henviser til Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA af 27. november 2008 om beskyttelse af personoplysninger i forbindelse med politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager
– having regard to Council Framework Decision 2008/977/JHA of 27 November 2008 on the protection of personal data processed in the framework of police and judicial cooperation in criminal matters
EUT L 350 af 30.12.
OJ L 350, 30.12.2008, p.
– der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger
– having regard to Regulation (EC) No 45/2001 of the European Parliament and of the Council of 18 December 2000 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data by the Community institutions and bodies and on the free movement of such data
– der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF af 12. juli 2002 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor (direktivet om databeskyttelse inden for elektronisk kommunikation)
– having regard to Directive 2002/58/EC of the European Parliament and of the Council of 12 July 2002 concerning the processing of personal data and the protection of privacy in the electronic communications sector (Directive on privacy and electronic communications)
EFT L 201 af 31.7.
OJ L 201, 31.7.2002, p.
(2010)13 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med elektronisk behandling af personoplysninger som led i oprettelse af kundeprofiler,
(2010)13 on the protection of individuals with regard to automatic processing of personal data in the context of profiling,
– der henviser til retningslinjerne for regulering af edb-baserede personoplysninger, der blev udstedt af FN's Generalforsamling i 1990,
– having regard to the Guidelines for the regulation of computerised personal data files issued by the United Nations General Assembly in 1990,
– der henviser til Kommissionens meddelelse til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om en global metode til beskyttelse af personoplysninger i Den Europæiske Union ( KOM(2010)0609 ),
– having regard to the Commission communication to Parliament, the Council, the Economic and Social Committee and the Committee of the Regions entitled ‘A comprehensive approach on personal data protection in the European Union’ ( COM(2010)0609 ),
– der henviser til Rådets konklusioner vedrørende Kommissionens meddelelse med titlen "En global metode til beskyttelse af personoplysninger i Den Europæiske Union"
– having regard to the Council conclusions concerning the Commission communication entitled ‘A comprehensive approach on personal data protection in the European Union’
– der henviser til udtalelse fra Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse af 14. januar 2011 om Kommissionens meddelelse om en global metode til beskyttelse af personoplysninger i Den Europæiske Union,
– having regard to the opinion of the European Data Protection Supervisor (EDPS) of 14 January 2011 concerning the Commission communication entitled ‘A comprehensive approach on personal data protection in the European Union’,
– der henviser til det fælles bidrag fra Artikel 29-Gruppen vedrørende Databeskyttelse - Arbejdsgruppen vedrørende Politi og Retsvæsen til Kommissionens høring om EU-lovgivningen om beskyttelse af personoplysninger med titlen ”The Future of Privacy”
– having regard to the joint contribution by the Article 29 Data Protection Working Party and the Working Party on Police and Justice to the consultation of the European Commission on the legal framework for the fundamental right to protection of personal data entitled ‘The Future of Privacy’
– der henviser til udtalelse 8/10 fra Artikel 29-Gruppen vedrørende Databeskyttelse om hvilken lov, der skal anvendes
– having regard to Opinion 8/10 of the Article 29 Data Protection Working Party concerning applicable law
– der henviser til sine tidligere beslutninger om databeskyttelse og om Stockholm-programmet
– having regard to its previous resolutions on data protection and its resolution on the Stockholm Programme