natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Efter ordførerens opfattelse bør der være mulighed for kollektive retsmidler, når en individuel skadelidt afstår fra at kræve erstatning, fordi han ikke mener, at tabet står i rimeligt forhold til omkostningerne ved en retssag.
The rapporteur believes that collective redress should be possible where an individual victim abstains from seeking compensation because he considers that the damage is not in proportion to the costs of court proceedings.
Forskellige undersøgelser viser, at den økonomiske grænse ligger mellem 101 og 2 500 EUR
Studies indicate that the financial threshold lies between EUR 101 and 2 500
Ved at begrænse kollektive retsmidler til individuelle tab på op til 2000 EUR vil man bringe det horisontale instrument på linje med forordning (EF) nr. 861/2007 om en europæisk småkravsprocedure og sikre, at EU-lovgivningen hænger sammen.
Limiting collective redress to individual losses of up to EUR 2000 would align the horizontal instrument with Regulation No 861/2007 on a European Small Claims Procedure and ensure consistency of EU legislation.
Ordføreren ser gerne, at det bliver diskuteret, om en lavere grænse ville være mere passende.
The rapporteur would like to initiate a discussion on the question whether a lower threshold would be more appropriate.
Ordføreren mener, at der bør være adgang til et horisontalt instrument i grænseoverskridende sager om overtrædelser af EU-retten.
The rapporteur considers that a horizontal instrument should be available in cross-border cases where EU law is infringed.
Betingelsen om et grænseoverskridende element vil være opfyldt, når skadelidte og sagsøgte ikke har hjemsted i samme medlemsstat.
The cross-border element would be fulfilled where the victim and the defendant are not domiciled in the same Member State.
Det horisontale instrument vil eventuelt også kunne finde anvendelse, når de skadelidte ikke har hjemsted i samme medlemsstat.
The horizontal instrument might also apply where victims are not domiciled in the same Member State.
Ethvert horisontalt instrument skal være baseret på princippet om, at enhver, der har lidt et tab, skal have ret til erstatning, men at de skadelidte, der anlægger kollektive søgsmål, ikke må være stillet bedre end individuelle sagsøgere.
Any horizontal instrument must be based on the principle that anyone who has suffered damage must have the right to receive compensation but that those bringing collective actions must not be in a better position than individual claimants.
Dette princip indebærer, at der skal indarbejdes en række garantier i det horisontale instrument.
This principle would entail incorporating a number of safeguards in any horizontal instrument.
Efter ordførerens opfattelse skal det være godkendte organer, der bemyndiges til at føre repræsentative søgsmål.
The rapporteur asks for qualified entities to be entrusted with representative actions.
Der skal opstilles EU-kriterier, hvorefter medlemsstaterne kan bemyndige godkendte organer til at anlægge sag.
European criteria need to be developed according to which Member States can authorise qualified entities to file a claim.
Artikel 3 i direktiv 2009/22/EF om søgsmål med påstand om forbud på området beskyttelse af forbrugernes interesser kan danne udgangspunkt for udviklingen af disse kriterier, som skal være den første barriere for at undgå misbrug af et horisontalt instrument.
Article 3 of Directive 2009/22/EC on injunctions for the protection of consumer interests could serve as a starting point for developing these criteria, which must be the first barrier to exclude misuse of a horizontal instrument.
Der er derfor ikke behov for gruppesøgsmål, hvorunder de skadelidte kan samle deres krav til et enkelt krav.
Consequently, there is no need for group actions under which victims can combine their claims in a single claim.
Ordningen med godkendte organer vil give medlemsstaterne mulighed for at føre en vis kontrol med det repræsentative organ og således med, at det horisontale instrument ikke misbruges, hvorimod der ikke vil være mulighed for en sådan kontrol i forbindelse med et gruppesøgsmål.
The authorisation of qualified entities would provide Member States with a mechanism at hand which would allow for some control of the representative organisation and consequently of the horizontal instrument against misuse while this control would not exist in the case of a group action.
Efter ordførerens opfattelse bør kun klart identificerede grupper kunne deltage i et repræsentativt søgsmål, og gruppens medlemmer skal være identificeret, inden sagen anlægges.
The rapporteur calls for only a clearly identified group of people to be able to take part in a representative action and identification must be complete when the claim is brought.
Flere medlemsstaters forfatninger forbyder opt-out-søgsmål, hvor der fremsættes et krav på vegne af ukendte skadelidte, da det ikke vil stå de skadelidte frit for at undlade at anlægge sag.
The Constitutions of several Member States prohibit opt-out actions where a claim is brought on behalf of unknown victims as victims would not be free not to bring an action.
Et opt-out-søgsmål vil også være problematisk i lyset af den europæiske menneskerettighedskonventions artikel 6.
An opt-out action would also be problematic in light of Article 6 ECHR.
Kun faktisk lidte tab kan erstattes, og der kan kun ydes erstatning til ofre for en overtrædelse af EU-retten.
Only damage actually suffered may be compensated and only the victims of an EU law infringement may be compensated.
Dette indebærer også, at det repræsentative organ ikke må beholde en del af erstatningen, da dette ikke alene ville stride mod erstatningsprincippet, men også i høj grad ville øge det økonomiske incitament til at anlægge sag om uberettigede krav.
This also implies that no part of the compensation must remain in the hands of the representative organisation since this would not only conflict with the principle of compensation but would also significantly increase the financial incentive for filing unmeritorious claims.
Ordføreren kræver et forbud mod erstatning med karakter af straf, navnlig for at undgå forum shopping.
The rapporteur calls for the prohibition of punitive damages so as in particular to avoid forum shopping.
Domstolen anerkendte ganske vist i Manfredi-dommen, at nationale bestemmelser om erstatning med karakter af straf kan være tilladt, men dommen gælder kun "når der ikke findes fællesskabsretlige bestemmelser på området"
It is true that in Manfredi the Court recognised the permissibility of national provisions on punitive damages, but this judgment applies only in the absence of Community rules governing the matter
Forenede sager C-295/04 - C-298/04, Manfredi, Sml.
Joined Cases C-295/04 to C-298/04 Manfredi [2006] ECR I-6619, para.
EU-lovgiver kan således forbyde betaling af erstatning med karakter af straf.
The Union legislator may thus exclude the payment of punitive damages.
Det er af helt afgørende betydning, at kollektive sagsøgere ikke bør stilles bedre end individuelle sagsøgere i bevismæssig henseende.
It is of decisive importance that collective claimants should not be in a better position than individual claimants when it comes to evidence.
Medlemsstaterne bør ikke indføre fremmedartede oplysningskrav på EU-plan, men fortsat regulere adgangen til beviser i overensstemmelse med deres retsplejeregler.
Instead of introducing alien disclosure requirements at European level, the Member States should continue to regulate access to evidence in accordance with their procedural law.
Oplysningskrav øger omkostningerne i forbindelse med retssager unødigt og fremmer uberettigede søgsmål og må derfor forkastes på EU-plan.
Disclosure requirements unnecessarily raise the cost of litigation and encourage unmeritorious claims and must therefore be rejected at European level.
Ordføreren ønsker at fastholde de nationale regler om fordeling af omkostninger, da princippet om, at taberen betaler, som er fast etableret i medlemsstaterne, beskytter mod uberettigede krav.
The rapporteur wishes to maintain the national rules on allocation of costs, since the well established principle in the Member States that the loser pays is a safeguard against unwarranted claims.
Kommissionen bør heller ikke benytte softlawinstrumenter til at opfordre medlemsstaterne til at ændre deres omkostningsfordelingsregler.
Neither should the Commission use soft law instruments to encourage the Member States to adjust their cost allocation rules.
Ordføreren er modstander af finansiering af kollektive søgsmål.
The rapporteur rejects the funding of collective claims.
Sådanne finansieringsmekanismer er ikke alene et ukendt begreb i de fleste medlemsstater, men de gør også et krav til en handelsvare.
Not only are funding mechanisms unknown in most Member States, but they also convert a claim into a tradable good.
EU bør ikke tillade, at det bliver markedsmekanismerne, der afgør, om et krav kan indbringes for domstolene.
The Union should refrain from allowing market mechanisms to decide whether a claim can be brought or not.
Man bør i den forbindelse huske på, at mange forbrugerforeninger osv. modtager offentlig støtte, og at det bør overvejes nærmere, om og i hvilket omfang den offentlige støtte skal øges for at styrke repræsentative søgsmål.
In this respect it should be borne in mind that many consumer associations, etc. enjoy public funding and that further thought should be given as to whether and to what extent public funding has to be increased in order to strengthen representative actions.
Ordføreren har på grund af reglerne for udarbejdelse af betænkninger måttet undlade at behandle mange andre vigtige spørgsmål om beskyttelsesforanstaltninger, f.eks. spørgsmålet om, hvad der skal gælde for dokumenter, som offentlige myndigheder ligger inde med.
The rapporteur could not touch upon many other important questions relating to safeguards owing to drafting constraints, for instance how to deal with documents in the hands of public authorities.
I betragtning af at private erstatningssøgsmål på f.eks. det konkurrenceretlige område højst sandsynligt vil blive anlagt, efter at overtrædelsen af EU-retten er blevet fastslået af en konkurrencemyndighed, bør spørgsmålet om aktindsigt overvejes nærmere.
Bearing in mind that in areas such as competition law private actions for compensation will most likely be pursued after the breach of EU law has been established by a competition authority, further thought should be given to the question of access to documents.
Der bør efter ordførerens opfattelse gives aktindsigt i dokumenter, der er tilvejebragt i forbindelse med offentlige undersøgelser, men der skal opstilles særlige kriterier for, hvornår der kan nægtes aktindsigt for at beskytte sagsøgtes eller tredjemands legitime interesser eller andre overordnede hensyn.
The rapporteur believes that access to documents retrieved in public investigations should be granted, but that specific criteria need to be developed in order to identify when access to documents can be denied so as to protect legitimate interests of the defendant or a third party and any other overriding interests.
Det skal erindres, at Domstolen i relation til private tab på konkurrenceområdet og samspillet med samarbejdsprogrammet for nylig har fastslået, at det "tilkommer [...] domstolene i medlemsstaterne på grundlag af den nationale lovgivning at fastlægge betingelserne for, hvorvidt en sådan adgang skal tillades eller afvises, idet de herved skal foretage en afvejning af de hensyn, som beskyttes af EU-retten"
It should be borne in mind that with regard to private damages in the competition field and the interaction with the leniency programme, the Court recently ruled that it is ‘ for the courts and tribunals of the Member States, on the basis of their national law, to determine the conditions under which such access must be permitted or refused by weighing the interests protected by European Union law ’
Dom af 14. juni 2011, sag C-360/09, Pleiderer, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser. .
Judgment of 14 June 2011 in Case C-360/09 Pleiderer, not yet reported in the ECR. .
Endvidere kan det overvejes at indføre en regel om, at der kun kan anlægges et repræsentativt søgsmål, efter at overtrædelsen af EU-retten endeligt er blevet fastslået af den kompetente myndighed eller ret på nationalt plan eller EU-plan, hvis afgørelser ikke kan appelleres i henhold til national ret.
In addition, it could also be considered to allow for a representative action to be brought only after the breach of EU law has finally been established by the competent national or European authority or court against whose decisions there is no remedy under national law.
Der bør i denne sammenhæng, men ikke inden for rammerne af det horisontale instrument, udvikles særlige kriterier, hvorefter bøder eller andre offentlige sanktioner kan fratrækkes, efter at der er tilkendt erstatning, for ikke at lægge uforholdsmæssige store byrder på sagsøgte.
In this context but not within the horizontal instrument, specific criteria need to be developed which allow for fines or other public sanctions to be deducted after damages have been awarded in order not to put disproportionate financial burdens on the defendant.
For så vidt angår kartel- og monopolreglerne vil Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16. december 2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82
In the field of antitrust law, Council Regulation (EC) No 1/2003 of 16 December 2002 on the implementation of the rules on competition laid down in Articles 81 and 82 of the Treaty
Endelig mener ordføreren, at der ikke bør være mulighed for kollektive retsmidler i forbindelse med en overtrædelse af EU-retten i almindelighed, navnlig EU’s forbrugerbeskyttelsesregler, da en så vag bestemmelse vil skabe øget retsusikkerhed, idet det i hvert enkelt tilfælde vil skulle fastslås, om de rettigheder, der er blevet tilsidesat, udspringer af EU-lovgivning eller national lovgivning.
Finally, the rapporteur believes collective redress should not be possible for a general breach of EU law, in particular EU consumer protection law, as such a vague clause would increase legal uncertainty: it would have to be established in each instance whether the rights infringed derive from EU or national legislation.
Det vil heller ikke være tilstrækkeligt at henvise til bestemte sektorer, som f.eks. finansielle serviceydelser og telekommunikation
It would also not be sufficient to identify particular sectors, such as financial services and telecommunications
Man vil i stedet øge retssikkerheden ved nøje at identificere den EU-lovgivning, hvor der er problemer med hensyn til håndhævelsen af skadelidtes rettigheder.
Instead, legal certainty will be increased by identifying the exact pieces of EU legislation where problems regarding the enforcement of rights of victims exist.
Når den pågældende lovgivning er blevet identificeret, bør det horisontale instrument gælde for erstatningssøgsmål i tilfælde af overtrædelser af den anførte relevante lovgivning og af EU’s kartel- og monopolregler.
Once this identification has taken place, the horizontal instrument should apply to damages actions in case of breach of the relevant legislation indicated as well as of EU antitrust rules.
Som i forbudsdirektivet bør den relevante EU-lovgivning opregnes i et bilag til det horisontale instrument, så det korrekt kan bestemmes, hvilke overtrædelser der kan gøres til genstand for kollektive retsmidler i henhold til det horisontale instrument.
As in the Injunctions Directive the relevant EU legislation should be listed in an Annex to the horizontal instrument so as to allow for the correct determination of the infringements against which collective redress is available under the horizontal instrument.
Alternativ tvistbilæggelse
Alternative Dispute Resolution (ADR)
Alternativ tvistbilæggelse giver normalt en hurtig og retfærdig løsning og bør være et mere attraktivt middel til at få bilagt en tvist end en retssag.
ADR generally provides for a quick and fair settlement and should be more attractive for resolving the dispute than court proceedings.
Det bør derfor gøres obligatorisk at forsøge at indgå et udenretsligt forlig, inden der anlægges et kollektivt søgsmål.
It therefore should be made obligatory to seek out-of-court settlements before bringing collective action.
Indførelsen af en retlig forpligtelse til en obligatorisk forligsprocedure skal ske under overholdelse af bestemte kriterier, som er opstillet af Domstolen, for at være forenelig med retten til effektiv retsbeskyttelse
The introduction of a legal obligation for a mandatory settlement procedure must observe certain criteria developed by the Court in order to be compatible with the right to effective judicial protection
Kommissionen forventes at fremsætte et forslag om alternativ tvistbilæggelse i efteråret 2011, og forslaget bør være udgangspunktet for udviklingen af en sådan mekanisme.
A Commission proposal on ADR is expected in autumn 2011 and this proposal should be the starting point for developing such a mechanism.
Domstolskompetence og lovvalgsregler
Jurisdiction and Applicable Law
Der er efter ordførerens opfattelse spørgsmål om domstolskompetence og lovvalgsregler, der er af afgørende betydning for bestræbelserne på at forhindre forum shopping.
The rapporteur believes that questions of jurisdiction and the applicable law are of the utmost importance in order to prevent forum shopping.
Der er derfor brug for klare og strenge regler for at undgå kapløb til domstolene.
Clear, strict rules are therefore needed to avoid a rush to the courts.
Regler om domstolskompetence og lovvalgsregler i grænseoverskridende sager er til fordel for den svage part, dvs. forbrugeren.
Rules on jurisdiction and the applicable law in cross-border situations favour the weaker party, e.g. the consumer.
I forbindelse med kollektive retsmidler indbringer de skadelidte dog ikke et enkelt krav, men et kollektivt krav.
However, when it comes to collective redress, the victims do not bring a single claim but a collective claim.
Der er derfor ikke længere noget absolut behov for at beskytte den svage part, hvilket gør det muligt at indføre særlige regler om domstolskompetence og lovvalgsregler i selve det horisontale instrument i stedet for at ændre de relevante EU-regler.
The need for protection of the weaker party is therefore no longer absolute, which allows for the introduction of specific rules on jurisdiction and the applicable law in the horizontal instrument itself instead of changing the relevant EU rules.
Hvad angår domstolskompetence bør det i en særlig bestemmelse i det horisontale instrument fastslås, at det er domstolene i det land, hvor sagsøgte har hjemsted, der bør være kompetente.
With regard to jurisdiction, a special clause in the horizontal instrument should provide that the courts for the place where the defendant is domiciled should have jurisdiction.
Enhver anden løsning vil efter ordførerens opfattelse være upraktisk.
The rapporteur considers that any other solution would be impractical.
En regel om, at kompetencen skal ligge hos domstolene i det land, hvor størstedelen af tabet er opstået, kan være problematisk, da det i mange tilfælde er vanskeligt eller umuligt at afgøre, hvor størstedelen af tabet er opstået.
Providing that the courts for the place where the major part of damage was caused should have jurisdiction could be problematic since in many cases it is difficult if not impossible to determine where the major part of the damage was caused.
Endvidere kan det umiddelbart forekomme let at bestemme, at kompetencen skal ligge hos domstolene i det land, hvor størstedelen af de skadelidte har hjemsted, i en opt-in-procedure, da de skadelidte skal identificeres nøje.
In addition, providing for the courts to have jurisdiction where the majority of victims are domiciled might at first sight seem easy in an opt-in procedure as the victims have to be clearly identified.
En sådan regel vil imidlertid åbne mulighed for forum shopping, da man ikke vil kunne undgå situationer, hvor det vil blive forsøgt at få tilstrækkeligt mange skadelidte fra lande, hvor retsplejereglerne betragtes som mere sagsøgervenlige, til at tilslutte sig søgsmålet.
However, this clause would leave room for forum shopping, as there would be no way of avoiding situations in which a critical mass of victims from jurisdictions where the procedural law was perceived as being more claimant-friendly were encouraged to join the action
Ordføreren mener også, at der er behov for klare og strenge lovvalgsregler, men forstår, at det vil være vanskeligt at opnå.
The rapporteur also believes that clear, strict rules on the applicable law are needed but understands that this would be difficult to achieve.
Det skal derfor undersøges nærmere, om det eventuelt kunne være muligt at indføre en regel om at anvende lovgivningen i det land, hvor flertallet af de skadelidte har hjemsted.
Further examination is therefore needed to evaluate whether it might not be possible to provide for the applicability of the law of the place where the majority of the victims are domiciled.
Som et alternativ hertil kunne man efter ordførerens opfattelse også tilpasse lovvalgsreglerne til reglerne om domstolskompetence, således at det er lovgivningen i det land, hvor sagsøgte har hjemsted, der skal anvendes.
Alternatively, the rapporteur considers that the applicable law could also be aligned with the rules on jurisdiction, i.e. the applicable law could be the law of the place where the defendant is domiciled.
Dette vil have den fordel, at retten træffer afgørelse på grundlag af en enkelt lovgivning, som den kender.
This would have the advantage that the court would give its ruling on the basis of a single law with which it is familiar.
Så længe de nationale lovgivninger på de fleste områder ikke er fuldt harmoniseret, kan en sådan regel ikke udelukke situationer, hvor de regler, der skal anvendes, giver færre rettigheder end de materielle regler i andre medlemsstater, hvor andre af de skadelidte, der har valgt at deltage i søgsmålet, har hjemsted.
In the absence of full harmonisation of most areas of national law, such a rule could not exclude situations in which the applicable law grants fewer rights than the material laws of other Member States in which some of the victims that opted in are domiciled.
Det vil dog fortsat stå den skadelidte frit for ikke at deltage i det kollektive opt-in-søgsmål, men i stedet forsøge at opnå erstatning individuelt i sit hjemland.
However, the victim would remain free not to pursue the opt-in collective action and seek individual redress in his Member State.
Hvis der ikke indføres lovvalgsregler, vil retten skulle træffe afgørelse på grundlag af forskellige nationale lovgivninger.
In case the question of the applicable law is not dealt with, the court would have to deliver its judgment on the basis of different national laws.
En løsning kunne være at danne undergrupper bestående af grupper af skadelidte dannet under hensyn til de forskellige materielle regler, der skal anvendes.
One way out could be to form subgroups consisting of groups of victims formed in accordance with the different substantive laws having to be applied.
Dette kan måske gøre kravet mindre kompleks, men vil ikke desto mindre indebære, at den kompetente ret vil skulle anvende op til 28 forskellige lovgivninger.
This might reduce the complexity of the claim but nevertheless would require the competent court to apply up to 28 different laws.
Almindelig lovgivningsprocedure
Ordinary Legislative Procedure
Ordføreren insisterer på, at Parlamentet skal involveres, i henhold til den almindelige lovgivningsprocedure, i ethvert lovgivningsinitiativ.
The rapporteur strongly insists that Parliament has to be involved, under the ordinary legislative procedure, in any legislative initiative.
Tidligere erfaringer viser, at Parlamentet ikke vil acceptere et forslag, hvor denne ret er ikke respekteret.
Past experience shows that Parliament will not accept any proposal where this right is not respected.
På vej mod en sammenhængende EU-strategi for kollektive retsmidler
on Towards a Coherent European Approach to Collective Redress
om en sammenhængende europæisk strategi for kollektive klageordninger
on Towards a Coherent European Approach to Collective Redress