natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kommissionen vedtager efter forskriftsproceduren i artikel 15, stk. 2:
The Commission shall, in accordance with the regulatory procedure referred to in Article 15 (2), adopt:
a) foranstaltninger, der er nødvendige for forvaltningen af netværket af nationale kontaktpunkter, der er fastsat i artikel 6, arten og typen af data, der skal indsamles og udveksles inden for dette netværk
(a) measures necessary for the management of the network of national contact points provided for in Article 6 , the nature and type of data to be collected and exchanged within this network;
b) retningslinjer om patientinformation, jf. artikel 5 og 6.
(b) guidelines on information to patients provided for in Article s 5 and 6.
Kommissionen vedtager i overensstemmelse med forskriftsproceduren i artikel 15, stk. 2, de nødvendige foranstaltninger til opnåelse af et fælles sikkerhedsniveau for sundhedsoplysninger på nationalt plan og tager i denne forbindelse hensyn til allerede eksisterende tekniske standarder på dette område.
The Commission shall, in accordance with the regulatory pro cedure referred to in Article 15 (2 ) , adopt measures necessary for achieving a common security level of health data at national level, taking into account existing te chnical standards in this field .
(EP's holdning, artikel 21 og artikel 5, stk. 2-4)
(EP position Article 21 and Article 5(2), 5(3) and 5(4))
Førstebehandling - ændringsforslag 59 og 140.
1st reading - AM 59 and 140
Medlemsstaterne meddeler straks Kommissionen teksten til disse love og bestemmelser samt en sammenligningstabel over disse love og bestemmelser og dette direktiv.
Member States shall communicate the text of those provisions and a correlation table between those provisions and this Directive.
** EUT: 3 år efter dette direktivs ikrafttræden.
** OJ: 3 years from the date of entry into force of this Directive.
** EUT: 1 år efter dette direktivs ikrafttræden.
** OJ: 1 year from the date of entry into force of this Directive.
Der råder i dag alt for stor usikkerhed om spørgsmålet om adgang til behandling, godtgørelse og ansvar for den kliniske opfølgning i forbindelse med grænseoverskridende sundhedsydelser.
Today, there is too much uncertainty surrounding the issues of access to care, reimbursements and responsibility for clinical follow-up in relation to cross-border healthcare.
Dette direktiv bør give alle patienter og ikke kun de bedst informerede og mest velstående mulighed for at udnytte en række rettigheder på sundhedsområdet, som allerede er anerkendt af EU-Domstolen.
This directive is intended to allow all patients – and not only the best informed or richest – to enjoy a series of healthcare rights which have already been recognised by the Court of Justice of the European Union.
Socialsikringsordningerne, deres tilrettelæggelse og forvaltning skal vedblive med alene at henhøre under medlemsstaternes beføjelse.
The Member States will retain full responsibility for organising and managing social security systems.
Forslaget drejer sig kun om patienterne og deres mobilitet i EU og ikke om den fri bevægelighed for udbydere af tjenesteydelser.
The proposal concerns patients and their mobility within the EU, not the free movement of service providers.
Det drejer sig på ingen måde om at fremme grænseoverskridende sundhedsydelser som sådanne, men om at gøre dem mulige, sikre og af god kvalitet, når de er nyttige eller nødvendige.
The aim is absolutely not to encourage cross-border healthcare as such, but to ensure its availability, safety and quality when it is of use or necessary.
Der er behov for bedre information og mere klarhed om de retsregler, der gælder for modtagelsen af sundhedsydelser i en anden medlemsstat end forsikringsmedlemsstaten.
We need better information and more clarity regarding the legal rules applicable to travel to a Member State other than the Member State of affiliation for the purpose of receiving healthcare.
Den nuværende situation er ikke tilfredsstillende, idet der findes to forskellige retlige rammer, der begge finder anvendelse, nemlig på den ene side forordning nr. 883/2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger og på den anden side den retspraksis, der gradvis er blevet etableret med Domstolens afgørelser.
The current situation is unsatisfactory, since two different sets of legal rules apply: Regulation No 883/2004 on the coordination of social security systems and the rules established over the years by the case law of the Court of Justice.
Direktivet skal give patienterne en valgmulighed, der afgøres af behov og ikke af midler, og som træffes på et informeret grundlag og ikke af nød.
The directive is intended to offer patients a choice which is based on their needs, not their means, and which is informed, not made under duress.
Parlamentets førstebehandling
First reading in Parliament
Den 23. april 2009 vedtog Europa-Parlamentet ved førstebehandling forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om patientrettigheder i forbindelse med grænseoverskridende sundhedsydelser.
On 23 April 2009, Parliament adopted, at first reading, the proposal for a directive of the European Parliament and of the Council on the application of patients' rights in cross-border healthcare.
Parlamentet ønskede af få EU-Domstolens retspraksis på området kodificeret i dette direktiv.
Parliament sought to codify the case law of the Court of Justice on cross-border healthcare in this directive.
Eksempelvis tilstræber direktivet at give patienter mulighed for at modtage sundhedsydelser så hurtigt som muligt.
For example, the directive aims to give patients the possibility of receiving the necessary healthcare faster.
Patienternes mobilitet gør det nemlig muligt at omgå de nationale ventelister i fuld lovlighed, eftersom det drejer sig om at udnytte disponibel medicinsk kapacitet i de andre europæiske lande.
Patient mobility allows national waiting lists to be sidestepped legitimately, since it enables patients to benefit from available medical capacity in other Member States.
Den lægefaglige udvikling indebærer desuden, at der ikke længere kan tilbydes behandling for alle sygdomme i nærområdet, og at det nogle gange er nødvendigt at overskride grænserne.
Furthermore, medical progress means that healthcare cannot be provided locally for all diseases and must be provided across borders in some cases.
Direktivet fastsætter følgende principper: Borgerne kan uden forhåndstilladelse modtage alle sundhedsydelser bortset fra hospitalsbehandling, som de har ret til i deres egen medlemsstat, og få godtgjort udgifter i den størrelsesorden, som deres nationale ordning giver ret til.
The directive establishes the following principles: patients may receive all the non-hospital healthcare to which they are entitled in their own Member State in another Member State without prior approval and be reimbursed up to the ceiling established by their own healthcare system.
Borgerne kan i en anden medlemsstat modtage alle de hospitalsbehandlinger, som de har ret til i deres egen medlemsstat, og få godtgjort udgifterne hertil i den størrelsesorden, som deres nationale ordning giver ret til.
Patients may receive all the hospital healthcare to which they are entitled in their own Member State in another Member State and be reimbursed up to the ceiling established by their own healthcare system.
Forslaget indeholder en sikkerhedsklausul for det tilfælde, at der opstår en uventet stigning i omfanget af grænseoverskridende sundhedsydelser, som vil kunne afstedkomme alvorlige problemer.
The proposal includes a specific safeguard clause for cases where an unpredictable rise in the volume of cross-border healthcare threatens to create serious difficulties.
I tråd med Domstolens retspraksis giver forslaget således en medlemsstat mulighed for at indføre krav om forhåndstilladelse for hospitalsbehandlinger, hvis det er nødvendigt for at opretholde landets sundhedssystem.
In accordance with the Court of Justice’s case law, the directive allows a Member State to require prior authorisation for hospital care if this is necessary in order to protect its healthcare system.
Information er også et nøgleelement, og hver enkelt medlemsstat skal oprette nationale kontaktpunkter, hvor patienterne kan få oplysninger om de tilgængelige sundhedsydelser og administrative procedurer samt om klageadgang og ankemuligheder.
Information is also a key issue, and each Member State will be obliged to maintain national contact points to inform patients about the availability of healthcare, administrative procedures, complaints and appeals and so on.
Desuden ønskede Parlamentets medlemmer at styrke samarbejdet om sundhedsydelser mellem medlemsstaterne via en række foranstaltninger som udvikling af e-sundhed og gensidig anerkendelse af recepter.
Finally, Parliament wished to strengthen healthcare cooperation between Member States by means of a number of measures, including the development of ‘e-health’ and the mutual recognition of prescriptions.
Parlamentets andenbehandling
Second reading in Parliament
I juni 2010 blev der indgået en politisk aftale i Rådet.
In June 2010, a political agreement was reached in the Council.
Rådet tog imidlertid ikke Europa-Parlamentets ændringer i betragtning.
The Council did not, however, take Parliament’s amendments on board.
Samtidig med at der tages hensyn til udfaldet af forhandlingerne i Rådet tilstræbes det i forslaget til andenbehandling at respektere den holdning, som Parlamentet vedtog under førstebehandlingen med stort flertal.
Whilst taking into account the outcome of the negotiations in the Council, the draft recommendation for second reading seeks to remain as close as possible to the position which Parliament adopted at first reading by a large majority.
Forslaget til andenbehandling støtter op om Rådets ønske om at bekæmpe sundhedsturisme.
This recommendation for second reading is in keeping with the Council’s desire to combat medical tourism.
Domstolen har i øvrigt godkendt princippet om forhåndstilladelse for hospitalsbehandling, et princip, som udtrykkeligt bygger på nødvendigheden af at kunne planlægge og rationalisere for at undgå overkapacitet, skævheder og logistisk spild, opretholde et alment tilgængeligt sundheds- og hospitalssystem samt fastholde nødvendige kompetencer i den enkelte medlemsstat.
The Court of Justice has approved the principle of prior authorisation for hospital care, which is explicitly based on the need to plan and rationalise healthcare in order to avoid overcapacity, imbalances and logistical waste, maintain universal medical and hospital services and keep indispensible skills in each Member State.
Det er imidlertid vigtigt at understreger, at Domstolen ikke har taget stilling til proceduren for opnåelse af tilladelse i sig selv, men kun til den måde, hvorpå den er blevet misbrugt til at nægte patienter retten til at modtage sundhedsydelser i en anden medlemsstat eller til at lægge hindringer i vejen for udøvelsen af denne ret.
Nevertheless, it is important to note that the case law concerned not the authorisation procedure in itself, but the manner in which it has been abused to deny patients the right to travel to receive healthcare or to hinder the use of that right.
Formålet er derfor at indføre en ordning for forhåndstilladelse, som er enkel for patienterne, og som samtidig giver sundhedsmyndighederne en rimelig mulighed for at kunne forudse ekstraordinære udgifter.
The objective, therefore, is to introduce a simplified prior authorisation system for patients which will nevertheless ensure that healthcare managers are given advance warning of any exceptional costs.
Desuden forekommer de kvalitets- og sikkerhedskriterier for sundhedsydelser, som Rådet omtaler, alt for vagt defineret, og det er derfor vanskelige at vurdere dem.
The ‘quality and safety of healthcare’ criteria proposed by the Council are too vague to be assessed adequately.
Parlamentets forslag har desuden til formål at styrke patienternes rettigheder, bl.a. via udveksling af information og samarbejde mellem medlemsstaterne.
Parliament’s proposal also aims to strengthen patients' rights, particularly by ensuring the provision of information and cooperation between Member States.
Forsikringsmedlemsstaten skal drage omsorg for, at dens borgere har adgang til information.
The Member State of affiliation must ensure that its nationals have access to information.
Hvad angår e-sundhed, indeholder Rådets holdning kun generelle erklæringer.
As regards ‘e-health’, the Council's position only makes general statements.
Forslaget til andenbehandling ønsker at gå videre og allerede nu tage højde for mulighederne ved e-sundhed, som der bør fastlægges rammer for.
The recommendation for second reading seeks to go beyond these statements by taking proper account of the potential of ‘e-health’, which should be supervised.
Med den behørige hensyntagen til den fortrolighed, der er nødvendig på området, spiller informations- og kommunikationsteknologierne en vigtig rolle for koordineringen af sundhedsydelser, idet de fremmer udveksling og adgang til dokumenter og data.
Without affecting medical confidentiality, by facilitating the exchange and sharing of documents and data, information and communication technologies play an important role in healthcare coordination.
Under alle omstændigheder vil det være beklageligt, hvis EU's lovgiver ikke kan følge med udviklingen i arbejdsmetoder, og de retlige konsekvenser endnu en gang må afgøres af dommerne.
It would be regrettable if the EU legislator were to be caught unawares by future developments and the legal consequences were once again settled by the Court of Justice.
Josefa Andrés Barea, Birgit Sippel og Jan Zahradil
Josefa Andrés Barea, Birgit Sippel, Jan Zahradil
om civilt-militært samarbejde og udvikling af civil-militær kapacitet
on civilian-military cooperation and the development of civilian-military capabilities
– der henviser til den europæiske sikkerhedsstrategi ”Et sikkert Europa i en bedre verden”, der blev vedtaget af Det Europæiske Råd den 12. december 2003, og til rapporten om dens gennemførelse ”At skabe sikkerhed i en verden i forandring”, som blev godkendt på Det Europæiske Råds møde den 11.-12. december 2008,
– having regard to the European Security Strategy entitled 'A secure Europe in a better world', adopted by the European Council on 12 December 2003, and to the report on its implementation entitled 'Providing security in a changing world', endorsed by the European Council on 11-12 December 2008,
– der henviser til strategien for den indre sikkerhed for Den Europæiske Union, som blev godkendt på Det Europæiske Råds møde den 25.-26. marts 2010,
­– having regard to the Internal Security Strategy for the European Union, endorsed by the European Council on 25-26 March 2010,
– der henviser til Rådets konklusioner af 26. april 2010 om FSFP,
– having regard to the Council conclusions on CSDP adopted on 26 April 2010,
– der henviser til ESFP-konklusionerne og erklæringen om tiåret for ESFP: udfordringer og muligheder, som Rådet vedtog den 17. november 2009,
– having regard to the ESDP conclusions and the declaration entitled 'ESDP Ten Years – Challenges and Opportunities', adopted by the Council on 17 November 2009,
– der henviser til erklæringen om styrkelse af den europæiske forsvars- og sikkerhedspolitik, som Rådet vedtog den 12. december 2008, og til erklæringen om forbedring af de civile og militære kapaciteter, som Rådet vedtog den 11. december 2008,
– having regard to the declaration on the enhancement of the European Security and Defence Policy, adopted by the European Council on 12 December 2008, and to the declaration on strengthening capabilities, adopted by the Council on 11 December 2008,
– der henviser til formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råds møde i Santa Maria de Feira den 20. juni 2000 og i Göteborg den 16. juni 2001, til EU's program om forebyggelse af væbnede konflikter, der også blev vedtaget i Göteborg den 16. juni 2001, det overordnede civile mål for 2008, godkendt af Det Europæiske Råd den 17. december 2004 og til det overordnede civile mål for 2010, godkendt af Rådet den 19. november 2007,
– having regard to the Presidency conclusions adopted by the European Council at Santa Maria de Feira on 20 June 2000 and at Göteborg on 16 June 2001, to the EU Programme for the Prevention of Violent Conflicts also adopted at Göteborg on 16 June 2001, to the Civilian Headline Goal 2008, approved by the European Council on 17 December 2004, and to the Civilian Headline Goal 2010, approved by the Council on 19 November 2007,
– der henviser til formandskabets konklusioner, der blev vedtaget af Det Europæiske Råd i Helsinki den 11. december 1999 (overordnet mål 2003) og til det overordnede mål for 2010, godkendt af Rådet den 17. maj 2004,
– having regard to the Presidency conclusions adopted by the European Council at Helsinki on 11 December 1999 (Headline Goal 2003) and to the Headline Goal 2010, approved by the Council on 17 May 2004,
– der henviser til Rådets konklusioner af 30. november 2009 om styrkelse af kemisk, biologisk, radiologisk og nuklear sikkerhed (CBRN-sikkerhed) i Den Europæiske Union og godkendelse af en CBRN-handlingsplan på EU-niveau,
– having regard to the Council conclusions of 30 November 2009 on strengthening chemical, biological, radiological and nuclear (CBRN) security in the European Union and approving an EU CBRN Action Plan,
– der henviser til Rådets dokument om gennemførelse af FN's Sikkerhedsråds resolution 1325 som konsolideret ved FN's Sikkerhedsråds resolution 1820 som et led i ESFP af 8. december 2008 og til Rådets dokument om integration af menneskerettigheder i ESFP af 14. september 2006,
– having regard to the Council paper 'Implementation of UNSCR 1325 as reinforced by UNSCR 1820 in the context of ESDP' of 3 December 2008, and to the Council document on 'Mainstreaming of Human Rights into ESDP' of 14 September 2006,
– der henviser til sin beslutning af 10. februar 2010 om jordskælvet for nylig i Haiti, i hvilken der opfordres til oprettelse af en EU-civilbeskyttelsesstyrke
– having regard to its resolution of 10 February 2010 on the recent earthquake in Haiti, which calls for the establishment of an EU Civil Protection Force
Vedtagne tekster, P7_TA(2010)0015 . ,
Texts adopted, P7_TA(2010)0015 . ,
– der henviser til sin beslutning af 10. marts 2010 om gennemførelse af den europæiske sikkerhedsstrategi og den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik
– having regard to its resolution of 10 March 2010 on the implementation of the European Security Strategy and the Common Security and Defence Policy
Vedtagne tekster P7_TA-PROV(2010)0061 . ,
Texts adopted, P7_TA-PROV(2010)0061 . ,
– der henviser til Rådets afgørelse af 26. juli 2010 om, hvordan Tjenesten for EU's Optræden Udadtil skal tilrettelægges og fungere
– having regard to the Council Decision of 26 July 2010 establishing the organisation and functioning of the European External Action Service
– der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget ( A7-0308/2010 ),
– having regard to the report of the Committee on Foreign Affairs ( A7-0308/2010 ),
3. understreger, at EU hovedsageligt gennem civil krisestyring yder et klart bidrag til den globale sikkerhed, som afspejler dets centrale værdier og principper;
Underlines that the EU, mainly through its civilian crisis management, offers a distinct contribution to global security, reflecting its core values and principles;
Styrkelse af civilt-militært samarbejde
Enhancing civilian-military coordination
Det strategiske niveau
Strategic level
Det operative niveau
Operational level
19. er af den opfattelse, at det operative hovedkvarter bør placeres sammen med CPCC for at maksimere fordelene ved civilt-militært samarbejde, herunder samkøringen af visse funktioner, og for bedre at fremme bedste praksis blandt EU-planlæggerne; foreslår sågar, at det operative hovedkvarter og CPCC eventuelt kan integreres i et fælles EU krisestyringshovedkvarter, der kunne have ansvaret for den operative planlægning og gennemførelsen af alle EU's civile missioner, militære operationer og sikkerhedssektorreformmissioner;
Takes the view that the operational headquarters should be placed alongside the CPCC in order to maximise the benefits of civilian-military coordination, including the pooling of certain functions, and to better promote best practices among EU planners; suggests even that the operational headquarters and the CPCC might be integrated into a joint EU 'Crisis Management Headquarters' that would be responsible for the operational planning and conduct of all EU civilian missions, military operations and security sector reform missions;
Opbygning af EU’s civile og militære kapacitet
Building EU civilian and military capabilities
25. opfordrer i den forbindelse medlemsstaterne til navnlig at sikre, at deltagelse i FSFP-missioner anses for en betydelig fordel for karriereudviklingen i deres politi og retsvæsen, og at de tjenester, der deployerer civile til disse missioner, kompenseres behørigt for deres midlertidige tab af arbejdskraft; mener, at Rådet bør sikre, at diætsatserne for FSFP-missioner skræddersys specielt til omstændighederne under den pågældende mission;
In that context, calls on the Member States to ensure, in particular, that participation in CSDP missions is regarded as an important advantage for career development in their police and justice systems and that the services that second civilians to these missions are appropriately compensated for the temporary loss of staff; takes the view that the Council should ensure that per diem rates for CSDP mission personnel are tailored to the circumstances of the mission in question;
32. opfordrer til yderligere bestræbelser på at fremskynde tilvejebringelsen af finansiering til civile missioner og forenkle beslutningsprocedurerne og gennemførelsesordningerne; understreger nødvendigheden af, at relevante afdelinger i Kommissionen arbejder tæt sammen på lige fod med EU-Udenrigstjenestens krisestyringsstrukturer, således at der skabes mulighed for hurtig startfinansiering af civile missioner; opfordrer til, at der for at sikre størst mulig gennemsigtighed og ansvarlighed oprettes en særskilt budgetpost for hver FSFP-mission;
Encourages further efforts to speed up the provision of financing for civilian missions and to simplify decision-making procedures and implementation arrangements; stresses the need for the relevant Commission departments to work closely and on an equal footing with the crisis management structures within the EEAS so as to allow rapid start-up financing of civilian missions; calls, for the sake of transparency and accountability, for one budget line to be created for each CSDP mission;
37. understreger behovet for, at EU i tilfælde af en krise inden for krisens første timer kan deployere tværfaglige teams bestående af civile, militære og civil-militære eksperter fra EU-Udenrigstjenesten og Kommissionen;
Stresses the need for the EU, in time of crisis, to be able to deploy multidisciplinary teams within the first hours of the crisis, which would be composed of civilian, military and civ-mil experts from the EEAS and the Commission;
Rådet og Kommissionen til at forelægge en fælles aftale om de nye FSFP-missioner, jf. EU-traktatens artikel 43, og om, hvordan de vil blive håndteret i forbindelse med det eksisterende civil-militære samarbejde; opfordrer dem i denne forbindelse til at fremskynde etableringen af en gruppe af eksperter i sikkerhedssektorreform med henblik på at styrke EU’s kapacitet på dette område;
Calls on the Vice-President/High Representative, the Council and the Commission to present a common understanding of the new CSDP missions as outlined in Article 43 TEU and how they will be handled in the context of the established civilian-military cooperation; encourages them in this context to speed up the establishment of a pool of security sector reform experts to enhance the EU's capability in this field;
Tilvejebringelse af midlerne til en samlet krisestyring
Providing the means for comprehensive crisis management
Hurtig tilvejebringelse af udstyr
Rapid provision of equipment