natgillin/translations-raw huggingface dataset:
BRICS-lederne udsendte specielt ved afslutningen af det tredje møde for BRICS-lederne den 14. april 2011 en fælles erklæring, hvori der blev opfordret til mere internationalt samarbejde og en styrkelse af den globale styring, og hvori de udtrykte støtte til multilateralt diplomati med De Forenede Nationer og G-20.
In particular, at the end of the third BRICS leaders meeting, on 14 April 2011, the BRICS leaders issued a joint declaration calling for more international cooperation, a strengthening of global governance and expressing support for multilateral diplomacy with the United Nations and the G-20.
BRICS-landene har også forsøgt at foretage et nyt afsæt ved at samordne deres holdninger ved forskellige lejligheder: De afholdt sig fra at stemme om FN's Sikkerhedsråds resolution 1973 (2011) om Libyen (Sydafrika indgik endnu ikke i BRICS-landene på det tidspunkt) og udsatte afstemningen om EU’s rolle i UNGA og indtog sammenfaldende holdninger til Elfenbenskysten, Sudan og placeringen af våben i det ydre rum.
The BRICS have also been seeking to gather momentum by coordinating their stance on several occasions: they abstained from the vote on UNSC Resolution 1973 (2011) on Libya (South Africa was not yet part of the BRICS at that time), they deferred the vote on EU’s role in UNGA, and sought coinciding positions on Côte d’Ivoire, Sudan and on the placement of weapons in outer space.
Følgelig synes BRICS-landene at udfordre den nuværende internationale styring.
Thus, the BRICS seem to challenge the current system of international governance.
Men hvis et omfattende nyt styringssystem skulle udformes, ville de blive værdifulde partnere for Vesten, hvilket den seneste reform af Den Internationale Valutafond, udnævnelsen af dens nye generaldirektør og de løbende drøftelser om, hvordan den økonomiske krise i Europa skal overvindes, viser.
However, if an inclusive, new system of governance were to be devised, they could become valuable partners of the West, as the recent reform of the International Monetary Fund, the appointment of its new Director General and the ongoing discussions on how to manage the economic crisis in Europe indicate.
Det er nødvendigt for EU at tage behørigt hensyn til BRICS-landenes og andre nye stormagters nye politiske og økonomiske vægt og at bruge sin politiske indflydelse til fortsat at fremme universelle værdier i udsigten til et nyt flerdimensionelt globalt styringssystem og at sætte sig i spidsen for reformprocessen i forbindelse med det internationale styringssystem.
The EU will have to duly take into account the new weight, in political and economic terms, of the BRICS and other emerging powers and use its political leverage to continue to promote universal values in the looming new multi-polar system of global governance and be at the forefront of the process of reform of the international governance system.
Her må EU imidlertid handle som en fælles og pålidelig politisk og økonomisk enhed.
For this, however, the EU needs to act as a single and robust political and economic entity.
Dette er så meget mere nødvendigt i betragtning af, at de transnationale udfordringer - som f.eks. klimaændringer, globale lovgivningsmæssige spørgsmål, adgang til råmaterialer og sjældne jordarter, terrorisme, bæredygtig udvikling, global politisk stabilitet og sikkerhed – vil kræve en omfattende strategi, der er baseret på regler, og som tager udgangspunkt i fælles værdier, konsensus, tæt samråd og nært samarbejde med de nye stormagter, således at der kan findes frem til effektive løsninger på de transnationale udfordringer, hvis disse værdier virkelig er fælles.
This proves all the more necessary, considering that transnational challenges - such as climate change, global regulatory issues, access to raw materials and rare earths, terrorism, sustainable development, global political stability and security – will require a rule-based, inclusive approach based on common values, consensus, close consultation and cooperation with the new emerging powers, if truly shared, effective solutions to transnational challenges are to be found.
EU kunne og bør under alle omstændigheder tage initiativ på dette område og indtage en central rolle.
The EU could and should by all means take initiative in this respect and play a central role.
Formålet med denne betænkning er at drøfte grundlagene for et nyt omfattende globalt styringssystem og rette henstillinger samtidig med, at der fastlægges vigtige reformområder, hvor EU kunne forsøge at strømline sine aktioner og institutionelle strukturer og derved øge sine muligheder og sin effektivitet som en global aktør.
The aim of this report is to discuss the foundations of a new, inclusive system of global governance and make recommendations, whilst identifying key areas of reform, where the EU could seek to streamline its action and institutional architecture and thereby increase its potential and effectiveness as global actor.
om EU's udenrigspolitik over for BRICS-landene og andre vækstlande: målsætninger og strategier
on EU foreign policy towards the BRICS and other emerging powers: objectives and strategies
A. der henviser til, at med undtagelse af Rusland, er alle BRICS-landene udviklingslande i henhold til OECD/DAC's klassificering,
A. whereas, with the exception of Russia, all of the BRICS countries are, according to the OECD/DAC classification, developing countries;
1. påpeger, at BRICS-landene er for forskellige til, at EU kan føre en fælles politik over for dem, og opfordrer indtrængende til, at der etableres en ny, differentieret form for udviklingssamarbejde; foreslår imidlertid, at EU, samtidigt med, at det forsøger at finde kohærente mønstre og områder af interesse for BRICS-landene (teknisk samarbejde og faglig bistand, tilpasning af de lovgivningsmæssige krav osv.), som kan gøre det muligt for EU at sikre sig rollen som primær BRICS-partner og maksimere sine komparative fordele på områder som avanceret miljølovgivning, erfaring med regionalt samarbejde og ekspertise inden for systemer til mindskelse af social ulighed (f.eks. effektive skattesystemer og socialsikringsordninger), bør bestræbe sig på at få BRICS-landene til at engagere sig mere inden for multilaterale rammer med henblik på at tackle globale problemer, som f.eks. klimaændringer, bæredygtig udvikling (i forbindelse med Rio + 20), fattigdomsbekæmpelse osv., og påtage sig en ansvarlig rolle i de internationale klimadrøftelser;
Points out that the BRICS countries are too diverse for the EU to pursue a single policy towards them and urges that a new, differentiated form of development cooperation be established; suggests, however, that while the EU should try to find coherent patterns and areas of interest to the BRICS (technical cooperation and assistance, alignment of legislative requirements, etc.) which could allow the EU to establish itself as a primary BRICS partner and to maximise its comparative advantages, such as advanced environmental legislation, experience in regional cooperation and expertise in setting up systems for reducing social inequalities (e.g. efficient tax and social protection systems), the EU should strive to engage further the BRICS countries in multilateral settings to address global issues, as in the case of climate change, sustainable development (in the context of Rio + 20), the fight against poverty, etc. and in taking a responsible role in international climate talks;
5. opfordrer EU til at holde fast ved normerne for virksomheders sociale ansvar til trods for den øgede konkurrence om ressourcer for at sikre retssikkerhed og bæredygtige, langvarige partnerskaber;
Calls on the EU to uphold standards of corporate social responsibility even in the face of increased competition over resources in order to guarantee legal security and sustainable long-time partnerships;
8. fremhæver, at fordelene ved at tilslutte sig principperne om bistandseffektivitet også er relevante for nye donorer, og understreger, at dialoger i forbindelse med budgetstøtte og kapacitetsudvikling i afrikanske lande har vist sig at være frugtbare for intensiverede drøftelser med BRICS-landene;
Highlights that the advantages of signing up to the aid effectiveness principles are also relevant for emerging donors and stresses that dialogues in the context of budget support and capacity building in African countries have proven to be productive with regard to intensified discussions with the BRICS;
14. foreslår, at EU's fokus på "bistandseffektivitet" suppleres af et fokus på "udviklingseffektivitet" (dvs. udviklingspolitikkernes og bistandens output og resultater), som er de nye donorers foretrukne begreb; er af den opfattelse, at begrebet "udviklingseffektivitet" således måske ikke blot giver mulighed for en mere omfattende EU-BRICS-dialog, men også en chance for inden for selve EU at styrke begrebet udviklingsvenlig politikkohærens, der omhandles i artikel 208 i TEUF;
Proposes that the EU’s focus on ‘aid effectiveness’ should be complemented by a focus on ‘development effectiveness’ (i.e. output and results of development policies and assistance), which is the preferred concept of emerging donors; takes the view that the concept of ‘development effectiveness’ might thus provide not only an opportunity for more substantial EU-BRICS dialogue but also a chance to strengthen within the EU itself the concept of policy coherence for development enshrined in Article 208 TFEU;
PE 478.669v01-00
PE 478.669v02-00
– der henviser til Kommissionens forslag til Rådet ( COM(2011)0813 ),
– having regard to the Commission proposal to the Council ( COM(2011)0813 ),
– der henviser til artikel 148, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, der danner grundlag for Rådets høring af Parlamentet ( C7‑0500/2011 ),
– having regard to Article 148(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union , pursuant to which the Council consulted Parliament ( C7‑0500/2011 ),
– der henviser til forretningsordenens artikel 46, stk. 1, og artikel 55,
– having regard to Rules 55 and 46(1) of its Rules of Procedure,
– der henviser til betænkning fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender ( A7-0011/2012 ),
– having regard to the report of the Committee on Employment and Social Affairs ( A7-0011/2012 ),
om en sammenhængende EU-strategi for kollektive retsmidler
on ‘Towards a Coherent European Approach to Collective Redress’
PE 467.330v01-00
PE 467.330v02-00
UDTALELSE fra Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse 24
OPINION of the Committee on the Internal Market and Consumer Protection 23
– der henviser til udkast til vejledning i tabsopgørelse i erstatningssøgsmål efter overtrædelser af artikel 101 eller 102 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, som blev offentliggjort af Kommissionen i juni 2011,
– having regard to the draft guidance paper entitled ‘Quantifying harm in actions for damages based on breaches of Article 101 or 102 of the Treaty on the Functioning of the European Union’, published by the Commission in June 2011,
– der henviser til direktiv 2009/22/EF om søgsmål med påstand om forbud på området beskyttelse af forbrugernes interesser
– having regard to Directive 2009/22/EC on injunctions for the protection of consumers' interests
EUT L 110 af 1.5.2009, s. 30. ,
OJ L 110, 1.5.2009, p.30. ,
– der henviser til Kommissionens debatoplæg om opfølgningen på grønbogen om kollektivt søgsmål for forbrugere, der blev offentliggjort af Kommissionen i 2009,
– having regard to the consultation paper for discussion on the follow-up to the Green Paper on consumer collective redress, published by the Commission in 2009,
– der henviser til sin beslutning af 26. marts 2009 om hvidbog om erstatningssøgsmål ved overtrædelse af EF's kartel- og monopolregler
– having regard to its resolution of 26 March 2009 on the White Paper on damages actions for breach of the EC antitrust rules
EUT C 117 E af 6.5.2010, s. 161. ,
OJ C 117 E, 6.5.2010, p.161. ,
– der henviser til Kommissionens grønbog af 27. november 2008 om kollektivt søgsmål for forbrugere ( COM(2008)0794 ),
– having regard to the Commission Green Paper of 27 November 2008 on consumer collective redress ( COM(2008)0794 ),
– der henviser til sin beslutning af 20. januar 2011 om beretningen om konkurrencepolitikken 2009
– having regard to its resolution of 20 January 2011 on the Report on Competition Policy 2009
– der henviser til Kommissionens hvidbog af 2. april 2008 om erstatningssøgsmål ved overtrædelse af EF's kartel- og monopolregler ( COM(2008)0165 ),
– having regard to the Commission White Paper of 2 April 2008 on damages actions for breach of the EC antitrust rules ( COM(2008)0165 ),
– der henviser til Mario Montis rapport af 9. maj 2010 om en ny strategi for det indre marked,
– having regard to the Monti report of 9 May 2010 on a new strategy for the single market,
– der henviser til Kommissionens meddelelse af 13. marts 2007 ”EU's strategi for forbrugerpolitikken 2007-2013: Stærke forbrugere, højere forbrugervelfærd og effektiv forbrugerbeskyttelse” ( COM(2007)0099 ),
– having regard to the Commission communication of 13 March 2007 entitled ‘EU Consumer Policy Strategy 2007-2013: Empowering Consumers, Enhancing their Welfare, Effectively Protecting Them’ ( COM(2007)0099 ),
– der henviser til sin beslutning af 25. oktober 2011 om alternativ tvistbilæggelse i civil-, handels- og familieretlige sager
– having regard to its resolution of 25 October 2011 on alternative dispute resolution in civil, commercial and family matters
Vedtagne tekster, P7_TA(2011)0449 . ,
Texts adopted, P7_TA(2011)0449 . ,
Vedtagne tekster, P7_TA(2011)0361 . ,
Texts adopted, P7_TA(2011)0361 . ,
– der henviser til betænkning fra Retsudvalget og udtalelser fra Økonomi- og Valutaudvalget, Udvalget om Industri, Forskning og Energi og Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse (A7-0000/2012),
– having regard to the report of the Committee on Legal Affairs and the opinions of the Committee on Economic and Monetary Affairs, the Committee on Industry, Research and Energy and the Committee on the Internal Market and Consumer Protection ( A7-0012/2012 ),
A. der henviser til, at borgerne og virksomhederne på det europæiske retsområde ikke kun skal have rettigheder, men også skal kunne håndhæve disse rettigheder på en effektiv måde;
A. whereas in the European area of justice, citizens and companies must not only enjoy rights but must also be able to enforce those rights effectively and efficiently;
B. der henviser til, at den EU-lovgivning, der er vedtaget i de seneste år, skal give parterne i grænseoverskridende sager mulighed for enten at håndhæve deres rettigheder på en effektiv måde
B. whereas recently adopted EU legislation is designed to enable parties in cross-border situations either to enforce their rights effectively
Direktiv 2008/52/EF om visse aspekter af mægling på det civil- og handelsretlige område (EUT L 136, 24.5.2008, s.3). eller forsøge at opnå et udenretsligt forlig ved hjælp af mægling
Regulation (EC) No 861/2007 establishing a European Small Claims Procedure (OJ L 199 , 31.07.2007, p.
C. der henviser til, at selv om fordelene ved alternativ tvistbilæggelse er indiskutable, skal alle EU-borgere have fair adgang til retlig prøvelse;
C. whereas the benefits of the alternative dispute resolution method are undisputed and fair access to justice should remain available to all EU citizens;
D. der henviser til, at 79 % af de europæiske forbrugere ifølge Flash Eurobarometer-undersøgelsen fra marts 2011 om forbrugernes holdning til salg på tværs af grænserne og forbrugerbeskyttelse erklærer, at de ville være meget villige til at forsvare deres rettigheder ved en domstol, hvis de kunne tilslutte sig andre forbrugere, som klager over samme sag;
D. whereas, according to the Flash Eurobarometer on ’Consumer attitudes towards cross-border trade and consumer protection’ published in March 2011, 79% of European consumers agree that they would be more willing to defend their rights in court if they could join other consumers complaining about the same issue;
E. der henviser til, at forbrugere, der er berørt af en lovovertrædelse, og som ønsker at føre en sag med henblik på at opnå erstatning på et individuelt grundlag, ofte møder væsentlige forhindringer med hensyn til tilgængelighed, effektivitet og økonomisk overkommelighed på grund af til tider høje sagsomkostninger, eventuelle psykologiske omkostninger, komplekse og langstrakte procedurer samt mangel på information om de tilgængelige klagemuligheder;
E. whereas consumers affected by a legal infringement who wish to pursue a court case in order to obtain redress on an individual basis often face significant barriers in terms of accessibility, effectiveness and affordability owing to sometimes high litigation costs, potential psychological costs, complex and lengthy procedures, and lack of information on the available means of redress;
F. der henviser til, at når en gruppe borgere er offer for samme lovovertrædelse, vil individuelle retssager måske ikke være et effektivt middel til at stoppe ulovlig praksis eller opnå erstatning, navnlig hvis det individuelle tab er lille i sammenligning med sagsomkostningerne;
F. whereas, when a group of citizens are victims of the same infringement, individual lawsuits may not constitute an effective means of stopping unlawful practices or obtaining compensation, in particular if the individual loss is small in comparison with the litigation costs;
G. der henviser til, at de redskaber, der samlet set er udformet på EU-plan med henblik på klagemuligheder for forbrugerne og håndhævelse, i nogle medlemsstater ikke anses for tilfredsstillende, og at disse mekanismer nogle gange ikke er tilstrækkelig kendte, hvilket resulterer i, at de kun anvendes i begrænset omfang;
G. whereas in some Member States the overall performance of the existing consumer redress and enforcement tools designed at EU level is not deemed satisfactory, or such mechanisms are not sufficiently well known, which results in their limited use;
H. der henviser til, at integrationen af de europæiske markeder og den dermed forbundne stigning i grænseoverskridende aktiviteter understreger behovet for en sammenhængende EU-strategi for at tage hånd om de sager, hvor forbrugere står tilbage med tomme hænder, eftersom de procedurer for kollektive søgsmål med henblik på erstatning, der er blevet indført i en række medlemsstater, ikke omfatter grænseoverskridende løsninger;
H. whereas the integration of European markets and the consequent increase in cross-border activities highlight the need for a coherent EU-wide approach to address cases where consumers are left empty-handed as the procedures for the collective claim of compensatory relief which have been introduced in a number of Member States do not provide for cross-border solutions;
I. der henviser til, at de nationale og EU’s myndigheder spiller en central rolle i forbindelse med håndhævelsen af EU-lovgivningen, og at privat håndhævelse kun bør supplere, men ikke træde i stedet for offentlig håndhævelse;
I. whereas national and European authorities play a pivotal role in the enforcement of EU law, and private enforcement should only supplement, but not replace, public enforcement;
J. der henviser til, at offentlig håndhævelse med henblik på at stoppe lovovertrædelser og idømme bøder ikke i sig selv gør det muligt for forbrugere at opnå erstatning for tab, de har lidt;
J. whereas public enforcement to stop infringements and impose fines does not of itself enable consumers to be compensated for damage suffered;
K. der henviser til, at bundtning af klager i en fælles kollektiv klageprocedure eller tilladelse til, at en sådan klage kan fremføres af en repræsentativ enhed eller instans, der optræder i offentlighedens interesse, kan forenkle processen og nedbringe omkostningerne for de berørte parter;
K. whereas bundling claims in a single collective redress procedure, or allowing such a claim to be brought by a representative entity or body acting in the public interest, could simplify the process and reduce costs for the parties involved;
L. der henviser til, at en ordning baseret på kollektive søgsmål kan være et nyttigt supplement, men ikke nogen erstatning for individuel retsbeskyttelse;
L. whereas a system based on collective legal actions can usefully supplement, but is no substitute for, individual legal protection;
M. der henviser til, at Kommissionen skal overholde nærheds- og proportionalitetsprincippet i forbindelse med ethvert forslag, der ikke henhører under EU's enekompetence;
M. whereas the Commission must respect the principles of subsidiarity and proportionality with regard to any proposal that does not fall within the exclusive competence of the Union;
Wal-Mart Stores Inc. v. Dukes et al.
Wal-Mart Stores Inc. v. Dukes et al.
3. glæder sig over medlemsstaternes bestræbelser på at styrke rettighederne for ofre for ulovlig adfærd ved at indføre lovgivning, der skal gøre det lettere at opnå erstatning og samtidig forhindre, at der opstår en kultur med misbrug af retssager, men anerkender samtidig, at de nationale kollektive klageordninger varierer meget, navnlig hvad angår anvendelsesområde og proceduremæssige forhold, hvilket kan undergrave borgernes udøvelse af deres rettigheder;
Welcomes the efforts of Member States to strengthen the rights of victims of unlawful behaviour by introducing or planning to introduce legislation aimed at facilitating redress while avoiding an abusive litigation culture, but also recognises that national collective redress mechanisms are widely divergent, in particular in terms of scope and procedural characteristics, which may undermine the enjoyment of rights by citizens;
Gældende EU-lovgivning og forbud
Existing EU legislation and injunctive relief
En retligt bindende horisontal ramme og garantier
Legally binding horizontal framework and safeguards
20. gentager, at der skal indføres garantier inden for det horisontale instrument for at undgå urimelige krav og misbrug af kollektive retsmidler, så man sikrer fair retssager, og understreger, at sådanne garantier bl.a. skal omfatte følgende punkter:
Reiterates that safeguards must be put in place within the horizontal instrument in order to avoid unmeritorious claims and misuse of collective redress, so as to guarantee fair court proceedings, and stresses that such safeguards must cover, inter alia, the following points:
– For at et repræsentativt søgsmål kan erklæres antageligt, skal der eksistere en klart identificeret gruppe, og gruppens medlemmer skal være identificeret, inden sagen anlægges;
– for a representative action to be admissible there must be a clearly identified group, and identification of the group members must have taken place before the claim is brought;