natgillin/translations-raw huggingface dataset:
5. henviser til, at Kommissionens Generaldirektorat for Sundhed og Forbrugerbeskyttelse ved udgangen af 2008 offentliggjorde resultaterne af to studier om kollektive søgsmålsinstrumenter i medlemsstaterne og eventuelle hindringer for det indre marked, der opstår som følge af den uensartede lovgivning i medlemsstaterne; henviser endvidere til, at Kommissionen har offentliggjort en grønbog om EU's handlingsmuligheder inden for forbrugerbeskyttelse, og har meddelt, at den agter at udgive et nyt politikpapir i 2009; understreger, at tiltag på EU-niveau ikke må føre til en tilfældig og unødvendig opsplitning af den nationale procesret, og at det derfor nøje må overvejes, om og i hvilket omfang der skal vælges en horisontal eller integreret tilgang for at fremme forlig og erstatningssøgsmål; opfordrer derfor Kommissionen til at foretage en undersøgelse af et eventuelt retsgrundlag og en eventuelt horisontal eller integreret tilgang, uden dog nødvendigvis at indføre et enkelt horisontalt instrument, og i mellemtiden afstå fra at fremlægge nogen kollektive søgsmålsmekanismer for ofre for overtrædelser af EF's kartel- og monopolregler, uden at give Parlamentet mulighed for at deltage i vedtagelsen i form af en fælles beslutningsprocedure;
Points out that at the end of 2008 the Commission’s Directorate General on Health and Consumers published the results of two studies on collective redress mechanisms in the Member States and possible barriers to the internal market resulting from Member States' differing legislation; points out also that the Commission published a green paper on the Community’s possible options for action in the field of consumer protection law and has announced the publication of another policy paper in 2009; stresses that measures at Community level must not lead to arbitrary and unnecessary fragmentation of procedural nationals laws and that, therefore, careful consideration should be given to whether, and to what extent, a horizontal or integrated approach should be chosen to facilitate out-of-court settlements and the prosecution of damage compensation claims; calls on the Commission, therefore, to undertake an examination of the possible legal bases and how to proceed in a horizontal or integrated way though not necessarily with a single horizontal instrument, and to refrain, in the meantime, from presenting any collective redress mechanism for victims of EC competition law infringements without allowing Parliament to participate in their adoption in the codecision procedure;
8. mener, at det for direkte og indirekte aftagere skal være muligt i form af et selvstændigt søgsmål eller et opfølgende søgsmål at gøre deres krav gældende ved et individuelt, repræsentativt eller kollektivt søgsmål, som også kan indbringes som en prøvesag, men at udvælgelsen af ét søgsmål, for at undgå flere søgsmål for samme overtrædelse fra en enkelt part, skal udelukke parterne fra at anvende et af de andre søgsmål enten samtidigt eller efterfølgende; mener, at man, i tilfælde af at flere parter anlægger selvstændige søgsmål, bør forsøge at kombinere eller opstille dem i rækkefølge;
Takes the view that direct and indirect purchasers should have available to them, for the prosecution of their stand‑alone or follow-up claims, individual, collective or representative claims, which can also be brought in the form of a 'test' case, but that in order to avoid multiple actions by a single party for the same cause of action, the selection of one cause of action should preclude a party from using another cause of action either simultaneously or subsequently; considers that in the event that different parties launch separate proceedings, attempts should be made for those proceedings to be combined or sequenced;
11. understreger, at det i tilfælde af, at der opnås medhold ved et selvstændigt søgsmål, ikke skal forhindre, at myndighederne efterfølgende forfølger overtrædelsen af kartel- og monopolreglerne; gentager endvidere, at for at tilskynde virksomheder til at udbetale erstatning til ofrene for deres ulovlige adfærd så hurtigt og effektivt som muligt, tilskyndes konkurrencemyndighederne til at tage hensyn til en sådan erstatning ved udmålingen af den bøde, den sagsøgte virksomhed skal idømmes; bemærker, at dette dog hverken skal påvirke ofrenes ret til fuld erstatning for den lidte skade eller behovet for at bevare bødernes afskrækkende effekt eller resultere i langvarig usikkerhed med hensyn til virksomhedernes endelige afregning; opfordrer Rådet og Kommissionen til udtrykkeligt at indføje principperne for bødefastsættelse i forordning (EF) 1/2003 og yderligere forbedre og præcisere disse principper for at overholde de generelle retsprincipper;
Stresses that in the event of a successful stand-alone claim a subsequent prosecution by the authorities for a breach of EC competition law is not excluded; also reiterates that in order to encourage undertakings to compensate the victims of illicit behaviour as quickly and effectively as possible, the competition authorities are asked to take account of the compensation paid or to be paid when determining the fine that is to be imposed upon the defendant undertaking; notes that this should, however, not interfere either with the victim’s right to full compensation of the damage suffered or with the need to maintain the deterrent objective of fines, and should not result in lengthy uncertainty as regards settlement finality for companies; calls on the Council and the Commission explicitly to incorporate into Regulation (EC) No 1/2003 those fining principles and further improve and specify them in order to comply with the requirements of the general legal principles;
16. glæder sig over, at erstatningen sigter mod at udligne tabene og den tabte fortjeneste inklusive omkostninger og renter, og kræver, at dette skadesbegreb for kollektive søgsmålsmekanismer fastsættes på EU-niveau;
Welcomes the fact that compensation is designed to make good losses and lost profit, including excess charges and interest, and calls for this definition of damages to be established for collective redress mechanisms at Community level;
21. henviser til, at bødenedsættelsesordningen i betydeligt omfang bidrager til at afdække overtrædelser af kartel- og monopolreglerne og dermed først muliggør det private søgsmål, og kræver, at der udarbejdes kriterier for at opretholde bødenedsættelsesordningens attraktivitet; fremhæver, at uanset bødenedsættelsesordningens betydning afvises en løsladelse af kronvidnet fra den civilretlige solidariske hæftelse udtrykkeligt som værende i strid med systemet og ugunstig for mange ofre;
Points out that the application of the leniency programme makes a major contribution towards uncovering cartels, thus enabling private prosecutions possible in the first place and calls for ways of maintaining the attractiveness of the application for leniency programme to be examined; stresses that despite the importance of the application of the leniency programme, full exemption of cooperative witnesses from joint and several liability is contrary to the system and rejects such exemption categorically as prejudicial to many damage victims ;
Ordføreren glæder sig over, at Kommissionen med sin hvidbog har taget afstand fra utallige forslag i sin grønbog fra 2005, der ville have medført en "amerikanisering" af den private håndhævelse af lovgivningen i Europa.
The rapporteur welcomes the fact that the Commission, in its White Paper, has distanced itself from a large number of the proposals contained in its Green Paper of 2005 which would have led to an ‘Americanisation’ of private law enforcement in Europe.
Ordføreren tvivler på, at mekanismerne til privatretlig håndhævelse af lovgivningen i medlemsstaterne er underudviklet, da utallige medlemsstater har styrket den private håndhævelse af lovgivningen efter EF-Domstolens relevante retspraksis.
The rapporteur doubts that private-law law enforcement mechanisms are underdeveloped in the Member States, since many Member States have strengthened private enforcement further to the relevant Court of Justice case-law.
Derudover tvivler ordføreren på, at Kommissionen har kompetence til at fremlægge sine forslag.
The rapporteur also has doubts as to the Commission’s competence for its proposals.
Kommissionen kan visselig ikke basere sine tiltag på området for den nationale erstatnings- og proceslovgivning på traktatens artikel 83.
The Commission can certainly not base its measures in the area of national damages and procedural law on Treaty Article 83.
Hvorvidt traktatens artikel 95 eller 65 kan anvendes, mangler at blive undersøgt indgående.
Whether, and to what extent, Articles 95 or 65 of the Treaty can be taken as the legal base are questions that still need to be examined in detail.
Kompetencespørgsmålet opstår også i forbindelse med et horisontalt instrument.
The question of competence also arises in the case of a horizontal instrument.
Ordføreren foreslår, at meddelelsen fra Generaldirektoratet for Sundhed og Forbrugerbeskyttelse om mekanismer til kollektiv håndhævelse af lovgivningen afventes, hvorefter et horisontalt instrument til kollektiv håndhævelse af lovgivningen kan diskuteres.
The rapporteur suggests waiting for the communication from DG ‘Health and Consumers’ on the subject of collective enforcement mechanisms before entering into a discussion on a horizontal instrument for collective enforcement instruments.
Meddelelsen vil være baseret på to studier, der skal oplyse om eksisterende mekanismer til kollektiv håndhævelse i medlemsstaterne og eventuelle hindringer på det indre marked, som kan opstå grundet forskellig national lovgivning.
The communication will be based on two studies which should provide information on existing collective enforcement mechanisms in the Member States and possible obstacles in the single market resulting from differing national legislation.
De problemer på området for kartel- og monopolregler, som Kommissionen har beskrevet, optræder også på andre områder, således at det ikke synes nødvendigt at indføre nogen sektorspecifikke bestemmelser.
The problems described by the Commission with reference to competition law also arise in other areas, so that it seems advisable not to introduce sectoral arrangements.
Det bør snarere afvejes forsigtigt, om der skal vælges en horisontal model for at forbedre mulighederne for at håndhæve lovgivningen i Europa.
Instead, careful consideration should be given to whether, and to what extent, a horizontal approach must be chosen to improve law enforcement possibilities in Europe.
Målet for alle tiltag på europæisk niveau er at undgå en opsplitning af procesretten.
The aim of all measures at European level must be to avoid fragmentation of procedural law.
Ordføreren læser ud fra EF-Domstolens retspraksis, at også indirekte aftagere skal være berettiget til at anlægge søgsmål.
The rapporteur infers from Court of Justice case-law that indirect purchasers must also be entitled to bring actions.
Der kan være repræsentative og/eller kollektive søgsmål i form af et selvstændigt (stand-alone) søgsmål eller opfølgende (follow-on) søgsmål til rådighed for forfølgning af krav.
For the prosecution of claims, representative actions and/or collective actions are available in the form of an isolated (stand-alone) claim or a follow-up claim.
Det kan overlades til kvalificerede enheder at føre et repræsentativt søgsmål.
Qualified entities may be entrusted with representative actions.
Ordføreren har den opfattelse, at der bør fastsættes en kvalificeret enhed i overensstemmelse med artikel 3 i direktiv 98/27/EF om søgsmål med påstand om forbud på området for beskyttelse af forbrugernes interesser.
The rapporteur takes the view that a qualified entity should be defined in the light of Article 3 of Directive 98/27/EC on injunctions for the protection of consumer interests.
Dette er nødvendigt for at forhindre, at muligheden for søgsmål misbruges.
This is necessary in order to exclude the possibility of improper prosecutions.
Ad hoc-bemyndigelser skal hovedsagelig komme i betragtning for foreninger, der påtager sig at gøre erstatningskrav retsligt gældende for virksomheder, der selv er ofre for overtrædelser af kartel- og monopolreglerne.
Authorisations to pursue such actions should primarily be considered for associations which arrange for actions in law for damages for companies which have been victims of violations of competition law.
Netop små og mellemstore virksomheder er i lige så høj grad som forbrugere ramt af overtrædelser af EF's kartel- og monopolregler.
Small and medium-sized businesses in particular are just as much affected by violations of EC competition law as consumers.
Ordføreren kræver imidlertid, at det kun er en klart identificeret personkreds, der må deltage i det repræsentative søgsmål.
However, the rapporteur calls for only a clearly identified group of people to be able to take part in a representative action; identifiability is not enough.
En mulighed for identifikation er ikke tilstrækkelig.
It must also be made clear that identification must be complete when the claim is brought.
Hvidbogen suggerer, at det repræsentative søgsmål skal udformes som en opt-out-model, hvilket af forfatningsmæssige årsager ikke ville være tilladt i utallige medlemsstater.
The White Paper suggests that representative action should take the form of an opt-out model, which would be impossible in many Member States for constitutional reasons.
Identifikationen er uomgængelig af hensyn til størrelsen og fordelingen af den erstatning, der skal gøres gældende.
Identification is inadmissible in view of the level of damages to be asserted and the apportionment thereof.
Det skal være de faktisk lidte tab, der skal erstattes.
The damage actually suffered must be compensated for.
Cy-pres-princippet (fordeling så tæt som muligt), der er afledt af common law, er i strid med dette princip, da det ikke er den faktisk lidte skade, der fordeles.
The doctrine of cy-pres derived from common law (apportionment that is as accurate as possible) contradicts this principle, since the damages actually incurred are not paid out.
Dele af den erstatning, der er omfattet af søgsmålet, må heller ikke forblive hos foreningen, fordi dette øger foreningens incitament til evt. uberettigede søgsmål og er i strid med kompensationstanken.
Neither must portions of the damages sued for be left in the hands of the representative association, since this would raise the incentive for the association to lodge possibly unfounded claims and since it runs counter to the concept of compensation.
Omkostninger i forbindelse med anlæggelse af søgsmålet kan refunderes.
Costs incurred in bringing the claim can be reimbursed.
Ordføreren går også ind for at tillade et kollektivt søgsmål med opt-in-mulighed.
The rapporteur is also in favour of the admissibility of an opt-in collective action.
Kommissionen mangler endnu at anføre præcise kriterier, f.eks. at opt-in-muligheden skal anvendes før tidspunktet for søgsmålets anlæggelse.
The Commission still has to lay down exact criteria, for example that the opt-in must take place before the time when the claim is brought.
Derudover skal valget af ét søgsmålsinstrument udelukke adgangen til de øvrige instrumenter, så det forhindres, at sagsøger benytter flere søgsmålsintrumenter.
In addition, opting for one claim instrument must exclude the remaining ones, so that multiple claims cannot be brought against the defendant.
Med sit forslag vil Kommissionen også fravige det princip, der er fastsat i artikel 2 i forordning 1/2003, om, at det er den part, der anfægter overtrædelsen, der skal bevise sin påstand.
With its proposal, the Commission would like to move away from the principle, also set out in Article 2 of Regulation 1/2003, whereby the party alleging an infringement must prove the infringement.
Men en sagsøgt kan ikke forpligtes til at levere bevismateriale til sagsøger.
However, a defendant cannot be required to provide evidence for the plaintiff.
Det kan ganske vist ikke nægtes, at der foreligger en informationsasymmetri mellem sagsøger og sagsøgte, men det er ligefrem typisk i procesretlige forhold.
While it cannot be denied that there is an information asymmetry between plaintiff and defendant, this is nevertheless entirely typical in procedural law relationships.
Netop hvad angår adgangen til bevismidler, er det afgørende vigtigt, at sagsøgerne i et kollektivt søgsmål ikke må stilles bedre end den individuelle sagsøger.
Precisely in the question of access to evidence it is of decisive importance that collective claimants should not be in a better position than individual claimants.
I stedet for at indføre ukendte pligter til offentliggørelse på europæisk niveau, bør det opretholdes, at medlemsstaterne bestemmer adgangen til bevismidler i overensstemmelse med den respektive nationale lovgivning.
Instead of introducing unfamiliar disclosure requirements at European level, the Member States should continue to regulate access to evidence in accordance with the principles of national law.
Denne model indebærer heller ingen risiko for forum shopping, for vidtgående offentliggørelsespligter øger retstvistens omkostninger og afholder folk fra at anlægge sag.
This approach also avoids the danger of forum shopping, since extensive disclosure requirements raise the cost of litigation enormously and act as a deterrent to bringing claims.
Ved opfølgende søgsmål skal det endvidere være muligt for ofrene at få aktindsigt i Kommissionens dokumenter, med mindre tvingende beskyttelsesværdige interesser kunne udsættes for risiko herved.
In the case of subsequent cases, victims must also be allowed access to Commission documents, unless interests pressingly in need of protection are endangered in the process.
Ordføreren mener, at denne ret fremgår af artikel 255 i EF-traktaten og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter og ikke begrænses af ændringsforslaget KOM (2008)229.
The rapporteur takes the view that this right derives from Article 255 EC and the Transparency Regulation 1049/2001, and that it is not limited by amending proposal (2008) 229.
Ordføreren henviser til, at den bindende virkning af en national konkurrencemyndigheds (NCA) afgørelser kun vedrører konstateringen af overtrædelsen af EF's kartel- og monopolregler.
The rapporteur points out that the binding effect of decisions of national competition authorities (NCAs) relates only to the determination of an infringement of EC competition law.
Om der foreligger kausalitet etc., skal vurderes af den domstol, hvor søgsmålet er anlagt.
The existence of causality, etc. must be recognised by the court appealed to.
Den bindende virkning af Kommissionens beslutninger er fastsat i artikel 16 i Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16. december 2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82.
The binding effect of decisions by the Commission is laid down in Article 16 of Regulation 1/2003.
Også Kommissionen anerkendte i udkastet til forordning 1/2003 (KOM 2000 (582)), at "de nationale konkurrencemyndigheders beslutninger har ingen retsvirkning uden for de respektive medlemsstaters område ...".
The Commission too recognised in draft of Regulation 1/2003 (COM 2000 (582)) that ‘ decisions adopted by national competition authorities do not have legal effects outside the territory of their Member State ’.
Årsager til at afvige fra princippet om, at en stats administrative afgørelse kun kan have gyldighed i dennes område, fremgår ikke.
There are no obvious grounds for deviating from the principle that an administrative decision by a State can only be valid within its sovereign territory.
Nationale konkurrencemyndigheders afgørelser må kun have national bindende virkning.
Decisions by NCAs can therefore only acquire legally binding status internally.
Det står imidlertid medlemsstaterne frit for at anerkende den bindende virkning af udenlandske konkurrencemyndigheders afgørelser.
Member States can, however, continue to recognise the legally binding effects of decisions by foreign NCAs.
Ordføreren kræver en i det mindste uagtsom overtrædelse af kartel- og monopolreglerne.
The rapporteur calls for at least negligent competition violation.
Der er ingen grund til at se bort fra kravet om culpa, som desuden er en forudsætning for at idømme en bøde i henhold til artikel 23 i forordning 1/2003.
There are no grounds to depart from the negligence requirement, which is, in addition, cause for a fine to be imposed under Article 23 of Regulation 1/2003.
Ordføreren er enig med Kommissionen i, at tab og tabt fortjeneste inklusive renter skal erstattes.
The rapporteur shares the Commission’s view that losses such as lost profits should be reimbursed with interest.
Men der må ikke finde en overkompensation sted.
But there should not be overcompensation.
Der skal heller ikke blot være tale om en minimumsstandard, og princippet skal fastsættes i hele Europa, så forum shopping undgås.
This should, also, not be just a minimum standard, and must be established Europe-wide so as to avoid forum shopping.
Fællesskabslovgiverne kan derfor udelukke betaling af pønalerstatninger for overtrædelse af EF's kartel- og monopolregler.
The Community legislators can thus exclude the possibility of payment of punitive damages for violations of EC competition law.
Det ville være hensigtsmæssigt med en uforbindende retningslinje for erstatningens beregning.
For the calculation of damages, a non-binding guidance framework would be helpful.
Alligevel vil beregningen give betydelige problemer i praksis, fordi der må anvendes komplekse økonomiske modeller til formålet.
Nonetheless, calculating damages in practice will give rise to considerable problems, since complex economic models will have to be used as references.
Spørgsmålet om lovligheden af overvæltning af overpriser kan ikke afgøres ved en standardmæssig vurdering, da procesparterne på grund af manglende viden om distributionskæden kun vanskeligt kan skaffe dokumentation for overprisens videregivelse.
The issue of the admissibility of passing on overcharges cannot be given a single all-embracing answer, since inadequate knowledge of the distribution chain means that the parties in the case will be able to provide proof of passing on of damage only with difficulty.
Ordføreren går ganske vist ind for indsigelsens lovlighed, men afviser dog Kommissionens forslag om den gendrivelige formodningsregel, i henhold til hvilken overprisen skal være videredebiteret til de indirekte aftagere i fuldt omfang.
The rapporteur agrees that invoking this defence is admissible, but rejects the rule of rebuttable presumption proposed by the Commission, whereby the harm is to have been passed on in its entirety to the indirect purchaser.
Der må kun fastsættes bevislettelser i undtagelsestilfælde, hvis forudsætninger Kommissionen imidlertid ikke har kunnet dokumentere.
Lightening of the burden of proof can only be provided for in exceptional circumstances, which the Commission has not so far been able to demonstrate.
Tværtimod findes der ikke videnskabeligt belæg for, at overprisen som regel debiteres videre til de indirekte aftagere.
On the contrary, there is no scientific evidence to suggest that the harm is as a general rule passed on to the indirect purchaser.
Derudover er der en risiko for, at der anlægges flere søgsmål mod den sagsøgte i tilfælde af, at overvæltningen af overprisen ikke kan dokumenteres, da denne på grund af formodningsreglen vil skulle betale erstatning til de indirekte aftagere, og det ikke er muligt at bevise overvæltningen af overprisen på de direkte aftagere.
Furthermore, if passing on of overcharges turns out to be unprovable, there is a risk that the defendant will be held liable on a number of counts, since he will be obliged to pay damages to the indirect purchaser on the basis of the presumption rule and to the direct purchaser in the absence of provability of passing on of overcharges.
En i det mindste dobbelt erstatning er imidlertid en sanktion, som kun det offentlige må pålægge.
However, double (at the least) damages are a sanction that only the public authorities can impose.