natgillin/translations-raw huggingface dataset:
35. finder, at kommissionsformandens styrkede legitimitet også vil gavne Kommissionen som helhed, idet den styrker dens evne til at handle som uafhængig fortaler for EU's overordnede interesser og som drivkraften bag EU's aktiviteter;
Considers that this enhanced legitimacy of the President of the Commission will also be of benefit to the Commission as a whole, strengthening its capacity to act as an independent promoter of the general European interest and as the driving force behind European action;
38. foreslår, at Det Europæiske Råd bemyndiger sin formand til (alene eller med en delegation) at gennemføre disse høringer, at formanden konsulterer Europa-Parlamentets formand med henblik på at organisere de nødvendige møder med lederne af de politiske grupper i Europa-Parlamentet, eventuelt ledsaget af lederne (eller en delegation) af de europæiske politiske partier, og at formanden for Det Europæiske Råd derefter aflægger rapport til Det Europæiske Råd;
Suggests that the President of the European Council be mandated by the European Council (alone or with a delegation) to conduct those consultations, that he/she should consult with the President of the European Parliament with a view to organising the necessary meetings with each of the leaders of the political groups in the European Parliament, possibly accompanied by the leaders (or a delegation) of the European political parties and that, thereafter, the President of the European Council should report to the European Council;
40. finder endvidere, at medlemsstaterne og de europæiske politiske familier ved udnævnelsen af de vigtigste politiske EU-poster ikke kun skal tage hensyn til geografiske og befolkningsmæssige forskelle, men også til kriterier baseret på politiske balance og kønsfordeling;
Considers furthermore that, in the nominations to the most important political posts in the European Union, the Member States and the European political families should take into consideration not only the criteria of geographical and demographic balance but also criteria based on political and gender balance;
42. foreslår i den forbindelse som mulig model nedenstående procedure og tidsplan for udnævnelserne, som Europa-Parlamentet og Det Europæiske Råd kunne aftale at følge;
Proposes, in this context, as a possible model the following procedure and timetable for the nominations, which could be agreed by the European Parliament and the European Council:
– uge 1 og 2 efter valget til Europa-Parlamentet: dannelse af de politiske grupper i Europa-Parlamentet
– weeks 1 and 2 after the European elections: installation of the political groups in the European Parliament;
– uge 3 efter valget: høringer mellem formanden for Det Europæiske Råd og formanden for Europa-Parlamentet efterfulgt af separate møder mellem formanden for Det Europæiske Råd og formændene for de politiske grupper (eventuelt også med formændene for de europæiske politiske partier eller begrænsede delegationer);
– week 3 after the elections: consultations between the President of the European Council and the President of the European Parliament, followed by separate meetings between the President of the European Council and the Presidents of the political groups (possibly also with the Presidents of the European political parties or restricted delegations);
– uge 4 efter valget: Det Europæiske Råds bekendtgørelse af kandidaten til posten som formand for Kommissionen under hensyntagen til resultaterne af de oven for nævnte høringer;
– week 4 after the elections: announcement by the European Council, taking into account the results of the consultations mentioned in the previous indent, of the candidate for President of the Commission;
– uge 5 og 6 efter valget til Europa-Parlamentet: kontakter mellem kandidaten til posten som formand for Kommissionen og de politiske grupper; erklæringer fra denne kandidat og præsentation af den pågældendes politiske retningslinjer for Europa-Parlamentet; afstemning i Europa-Parlamentet om kandidaten til posten som formand for Kommissionen;
– weeks 5 and 6 after the elections: contacts between the candidate for President of the Commission and the political groups; statements by that candidate and presentation of his/her political guidelines to the European Parliament; vote in the European Parliament on the candidate for President of the Commission;
– juli/august/ september: den valgte formand for Kommissionen når til enighed med Det Europæiske Råd om udnævnelsen af Kommissionens næstformand (den højtstående repræsentant) og foreslår en liste over de indstillede kommissærer (herunder Kommissionens næstformand (den højtstående repræsentant));
– July/August/September: the elected President of the Commission agrees with the European Council on the nomination of the Vice-President of the Commission (High Representative) and proposes the list of Commissioners-designate (including the Vice-President of the Commission (High Representative));
– september: Rådet vedtager listen over de indstillede kommissærer (herunder den Kommissionens næstformand (den højtstående repræsentant));
– September: the Council adopts the list of Commissioners-designate (including the Vice-President of the Commission (High Representative));
– september/oktober: høring af de indstillede kommissærer og af Kommissionens næstformand (den højtstående repræsentant));
– September/October: hearings of the Commissioners-designate and of the Vice-President of the Commission (High Representative)-designate by the European Parliament;
– oktober: præsentation af kommissærkollegiet og deres program for Europa-Parlamentet; afstemning om den samlede Kommission (herunder Kommissionens næstformand (den højtstående repræsentant)); Det Europæiske Råd godkender den nye Kommission; den nye Kommission træder i funktion;
– October: presentation of the College of Commissioners and their programme to the European Parliament; vote on the entire college (including the Vice-President of the Commission (High Representative)); the European Council approves the new Commission; the new Commission takes up its duties;
– november: Det Europæiske Råd udnævner formanden for Det Europæiske Råd;
– November: the European Council nominates the President of the European Council;
45. mener, at Det Europæiske Råd, såfremt det straks efter valget til Europa-Parlamentet i juni 2009
Considers that, should the European Council launch the procedure for the nomination of the President of the new Commission without delay after the European elections of June 2009
46. understreger, at proceduren for udnævnelse af det nye kollegium under alle omstændigheder først bør indledes, når resultatet af den anden folkeafstemning i Irland er kendt; påpeger, at institutionerne dermed ville være fuldt ud bekendt med den retlige kontekst, i hvilken den nye Kommission udøver sit mandat, og der kunne dermed tages behørigt hensyn til deres respektive beføjelser i proceduren og til den nye Kommissions sammensætning, struktur og kompetencer; hvis folkeafstemningen får et positivt udfald, bør Europa-Parlamentets formelle godkendelse af det nye kollegium, herunder Kommissionens formand og næstformand (den højtstående repræsentant), først finde sted efter Lissabontraktatens ikrafttræden;
Stresses that, in any case, concerning the nomination of the new College, the procedure should only be launched after the results of the second referendum in Ireland are known; points out that the institutions would thereby be fully aware of the future legal context in which the new Commission would exercise its mandate and could have their respective powers in the procedure duly taken into consideration, as well as the composition, structure and competencies of the new Commission; considers that, in the event of a positive outcome of the referendum, the formal approval of the new College, including the President and Vice-President of the Commission (High Representative), by the European Parliament should take place only after the entry into force of the Treaty of Lisbon;
– Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen enes om "en aftale" eller et "program" for valgperioden med udgangspunkt i overordnede strategiske mål og prioriteter, som fremlægges af Kommissionen i begyndelsen af dennes mandatperiode, og som gøres til genstand for en fælles drøftelse med Europa-Parlamentet og Rådet med henblik på at nå til enighed (eventuelt i form af en særlig interinstitutionel aftale, selv om denne ikke er retligt bindende) mellem de tre institutioner om fælles mål og prioriteter for den femårige valgperiode;
– the European Parliament, the Council and the Commission should agree on a 'contract' or 'programme' for the parliamentary term, based on the broad strategic goals and priorities to be presented by the Commission at the beginning of its mandate, which should be the subject of a joint debate with the European Parliament and the Council, with the aim of establishing an understanding (possibly in the form of a specific interinstitutional agreement, even if this is not legally binding) between the three institutions on common goals and priorities for the five-year legislative term;
– på grundlag af denne aftale eller dette program udvikler Kommissionen herefter sine ideer til finansiel programmering og fremlægger i slutningen af juni i året efter valget sit forslag til femårig flerårig finansiel ramme – ledsaget af en oversigt over de lovgivningsforslag, der er nødvendige for at gennemføre de respektive programmer – hvilket derefter drøftes og vedtages af Rådet og Europa-Parlamentet inden udgangen af samme år i henhold til den i traktaten fastlagte procedure (eller senest ved udgangen af det første kvartal i det følgende år);
– on the basis of this contract or programme, the Commission should then further develop its ideas for the financial programming, and present, by the end of June of the year following the elections, its proposals for a five-year multiannual financial framework – accompanied by the list of the legislative proposals needed in order to put the respective programmes into action – which should then be discussed and adopted by the Council and the European Parliament, in accordance with the procedure laid down in the Treaties, by the end of that same year (or, at the latest, by the end of the first quarter of the following year);
– dette vil gøre det muligt for EU at disponere over en femårig flerårlig finansiel ramme, der kan træde i kraft i begyndelsen af år n + 2 (eller n+3)
– this would enable the Union to have a five-year multiannual financial framework ready to enter into force at the beginning of year N+2 (or N+3)
N betyder "valgår for Europa-Parlamentet". , hvilket giver henholdsvis Europa-Parlamentet og Kommission mulighed for at beslutte sin "egen" planlægning;
N means 'European elections year'. , thus providing each European Parliament and each Commission with the possibility of deciding on its 'own' programming;
Böge-betænkningen Reimer Böge om en midtvejsrevision af den finansielle ramme for 2007-2013.
1). until the end of 2015/2016, with the next one entering into force by the beginning of 2016/2017
(INI/2008/2055) og Guy-Quint-betænkningen om de finansielle aspekter ved reformtraktaten (INI/2008/2054). ;
In accordance with the Böge report on the mid-term review of the 2007-2013 financial framework (INI/2008/2055) and the Guy-Quint report on the financial aspects of the Lisbon Treaty (INI/2008/2054). ;
– Kommissionen fremlægger sit årlige arbejds- og lovgivningsprogram for Europa-Parlamentet og Rådet til fælles drøftelse, der gør det muligt for Kommissionen at foretage de nødvendige tilpasninger
– the Commission should present its annual working and legislative programme to the European Parliament and the Council, with a view to a joint debate allowing the Commission to introduce the necessary adaptations;
– Rådet for Almindelige Anliggender i dialog med Europa-Parlamentet tilpasser den operationelle programplanlægning for hver gruppe af tre formandskaber for hele disses 18-måneders mandatperiode, hvilket udgør rammen for det individuelle operationelle program for det enkelte formandskabs seks måneders aktivitetsperiode;
– the General Affairs Council, in dialogue with the European Parliament, should adopt the joint operational programming of the activities of each group of three Presidencies for the entire 18-month term of their mandate, which will serve as a framework for the respective programme of activities of each Presidency for its six-month term;
Næstformand for Kommissionen (h øjtstående repræsentant )
Vice-President of the Commission (High Representative)
55. understreger, at næstformanden for Kommissionen (den højtstående repræsentant) udnævnes af Det Europæiske Råd med kvalificeret flertal, med samtykke fra Kommissionens formand og med godkendelse af Europa-Parlamentet, til næstformand for Kommissionen sammen med hele Kommissionen; opfordrer Kommissionens formand til at sikre, at Kommissionen i den forbindelse fuldt ud udøver sine beføjelser, idet den højtstående repræsentant som næstformand for Kommissionen vil medvirke afgørende til at sikre sammenhæng og effektivitet i kommissærkollegiets arbejde, og at Kommissionens formand har politisk og institutionel pligt til at sikre, at den pågældende er i stand til at indgå i kollegiet; understreger, at Det Europæiske Råd skal være opmærksom på dette aspekt ved posten som næstformand for Kommissionen (højtstående repræsentant) og fra begyndelsen af denne procedure foretage de nødvendige konsultationer med Kommissionens formand for at sikre sig et vellykket udfald; erindrer om, at Parlamentet til fulde vil bedømme Kommissionens næstformands (den højtstående repræsentants) politiske og institutionelle evner som led i sine beføjelser vedrørende udnævnelsen af den nye Kommission;
Stresses that the Vice-President of the Commission (High Representative) must be nominated by the European Council by a qualified majority, with the consent of the President of the Commission, and must also receive the approval of the European Parliament as a Vice-President of the Commission, together with the entire College of Commissioners; calls on the President of the Commission to ensure that the Commission fully exercises its responsibilities in this context, bearing in mind that, as Vice-President of the Commission, the High Representative will play a fundamental part in ensuring the cohesion and good performance of the College, and that the President of the Commission has the political and institutional duty to ensure that he/she has the capacities needed to integrate the College; stresses also that the European Council must be aware of this aspect of the role of the Vice-President of the Commission (High Representative) and must from the outset of the procedure hold the necessary consultations with the President of the Commission, in order to ensure its successful conclusion; recalls that it will fully exercise its judgment on the political and institutional capacities of the nominated Vice-President of the Commission (High Representative) within the framework of its powers concerning the nomination of a new Commission;
57. understreger, at de opgaver, der varetages af Kommissionens næstformand (den højtstående repræsentant) er yderst belastende og vil kræve en høj grad af koordination med andre institutioner, navnlig med Kommissionens formand, som den pågældende vil være politisk ansvarlig overfor på området for eksterne forbindelser, der falder under Kommissionens ansvarsområde, med Rådets skiftende formandskab og med formanden for Det Europæiske Råd;
Stresses that the tasks of the Vice-President of the Commission (High Representative) are extremely onerous and will require a great deal of coordination with the other institutions, especially with the President of the Commission, to whom he/she will be politically accountable in the areas of external relations that fall within the remit of the Commission, with the rotating Presidency of the Council and with the President of the European Council;
– Kommissionens næstformand (den højtstående repræsentant) kan stille forslag om udpegelse af særlige repræsentanter med det klare mandat at skulle bistå Kommissionens næstformand (den højtstående repræsentant) i forbindelse med dennes særlige beføjelser på området for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, jf. artikel 33 i Traktaten om Den Europæiske Union (disse særlige repræsentanter, der udpeges af Rådet, skal også høres af Europa-Parlamentet og regelmæssigt underrette Europa-Parlamentet om deres aktiviteter);
– the Vice-President of the Commission (High Representative) should propose the nomination of special representatives, with a clear mandate defined in accordance with Article 33 of the Treaty on European Union, to assist him/her in specific areas of his/her competences in CFSP matters (those special representatives nominated by the Council should also be heard by the European Parliament and should keep the European Parliament regularly informed of their activities);
– Kommissionens næstformand (den højtstående repræsentant) skal koordinere sine aktiviteter på andre områder end den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik med den kommissær, der er ansvarlig for det pågældende politikområde, og skal om nødvendigt på disse områder uddelegere EU's internationale repræsentation til den pågældende kommissær;
– he/she should coordinate his/her activities in fields other than the CFSP with the Commissioners responsible for portfolios in those areas, and should delegate to them his/her functions of international representation of the European Union in those areas whenever necessary;
– i tilfælde af Kommissionens næstformands (den højtstående repræsentants) fravær beslutter denne fra gang til gang, alt efter hvilke opgaver der skal varetages ved den pågældende lejlighed, hvem der skal repræsentere ham/hende;
– in the event of absence, the Vice-President of the Commission (High Representative) should decide, on a case-by-case basis, in light of the duties to be performed on each occasion, who is to represent him/her;
– Formanden for Det Europæiske Råd repræsenterer EU på stats- eller regeringschefsplan i spørgsmål vedrørende FUSP, men er ikke beføjet til at føre politiske forhandlinger på EU's vegne, hvilket er en opgave, der påhviler Kommissionens næstformand (den højtstående repræsentant); denne kan endvidere få til opgave at repræsentere Det Europæiske Råd ved visse internationale begivenheder;
– the President of the European Council represents the Union at the level of Heads of State or Government in matters concerning the CFSP, but does not have the power to conduct political negotiations in the name of the Union, which is the task of the Vice-President of the Commission (High Representative); he/she may also be called upon to fulfil a specific role of representation of the European Council at certain international events;
– Kommissionens formand repræsenterer EU på højeste plan, for så vidt angår alle aspekter af EU's forbindelser udadtil, dog undtaget forhold vedrørende FUSP, eller på særlige sektorpolitikområder, der henhører under EU's optræden udadtil (udenrigshandel mv.); Kommissionens næstformand (den højtstående repræsentant) eller den ansvarlige/bemyndigede kommissær kan også påtage sig denne rolle på Kommissionens vegne;
– the President of the Commission represents the Union at the highest level in relation to all aspects of the external relations of the Union, except for matters concerning CFSP, or any specific sectoral policies falling within the scope of the external action of the Union (foreign trade etc.); the Vice-President of the Commission (High Representative) or the competent/mandated Commissioner may also assume this role under the authority of the Commission;
– Kommissionens næstformand (den højtstående repræsentant) repræsenterer EU på ministerplan eller i internationale organisationer eller EU's generelle optræden udadtil; denne varetager også repræsentationen udadtil i sin egenskab af formand for Rådet for Udenrigsanliggender;
– the Vice-President of the Commission (High Representative) represents the Union at ministerial level or in international organisations concerning the Union's overall external action; he/she also carries out the functions of external representation as President of the Foreign Affairs Council;
64. pålægger sin formand at sende denne beslutning og betænkningen fra Udvalget om Konstitutionelle Anliggender til Rådet og Kommissionen samt medlemsstaternes nationale parlamenter.
Instructs its President to forward this resolution and the report of the Committee on Constitutional Affairs to the Council, the Commission and the national parliaments of the Member States.
Lissabontraktatens indvirkning på Den Europæiske Unions institutionelle balance
Impact of the Lisbon Treaty on the development of the institutional balance of the European Union
En po liti s k analyse af udviklingen af forholdet mellem Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd, Ministerrådet og Kommissionen
A political analysis of the changing relations between the European Parliament, the Council and the Commission
Med Lissabontraktaten oprettes en politisk union, der har status som juridisk person og en fælles institutionel ramme.
The Treaty of Lisbon creates a political Union with legal personality and a single institutional framework.
Efter udvidelsen, som gjorde det muligt at virkeliggøre genforeningen, havde Europa behov for denne omdannelse for at kunne imødegå det 21. århundredes udfordringerne bl.a. globaliseringen.
Following the enlargement that brought about its reunification, Europe needed this relaunch in order to address the challenges, such as globalisation, facing it in the 21st Century.
På en vis måde kan man sige, at Europa med Lissabontraktaten, på samme måde som det var tilfældet med Romtraktaten efter afslutningen af den anden verdenskrig, forsøger at imødegå en ny situation, der er opstået efter afslutningen af den kolde krig.
In much the same way as the Treaty of Rome was a response to the new situation obtaining after the Second World War, the Treaty of Lisbon may be seen as an attempt by Europe to face up to the new environment brought about by the end of the Cold War.
Den Europæiske Union forfølger målet om fred og stabilitet, samtidig med at der sker en konsolidering af den socioøkonomiske integration, og den tilbyder sine borgere et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed og bidrager som global aktør til, at der skabes en mere retfærdig og bæredygtig verden.
By continuing to pursue its goal of peace and stability while fostering closer social and economic integration, the European Union can offer its citizens an area of freedom, security and justice and play a part, as a global player, in building a fairer and more sustainable world.
For at nå denne målsætning skal Den Europæiske Union, der nu er udvidet til 27 medlemmer, "blive mere demokratisk, åbent og effektivt" (Laekenerklæringen).
In order to be able to do so, the 27-Member State EU needed to ' become more democratic, more transparent and more effective' (Laeken Declaration).
Med det formål for øje ændrer Lissabontraktaten traktaten om Den Europæiske Union (Maastricht) og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (Romtraktaten med ændringer), som bliver til henholdsvis traktaten om Den Europæiske Union (TEU) og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF).
To this end, the Lisbon Treaty amends the Treaty on European Union (Treaty of Maastricht) and the Treaty establishing the European Community (Treaty of Rome, as subsequently amended), which will become known as the Treaty on European Union (TEU) and the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) respectively.
Den første traktat fastlægger Unionens konstitutionelle ramme, den anden bestemmelserne om dens praktiske gennemførelse.
The TEU establishes the Union's constitutional framework, while the TFEU establishes how the Union is to operate in practice.
Disse to traktater har samme retlige status.
The two Treaties have the same legal value.