natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Fastlæggelse af en definition på agentur
Establishment of an Agencies' definition
Nye agenturer - Forbindelse mellem lovgivningsprocedurer og budgetmæssige beføjelser
New agencies - Link between legislative procedures and budgetary prerogatives
29. understreger nødvendigheden af regelmæssig og koordineret evaluering og kontrol – hvor dobbeltarbejde og overlapning undgås – med henblik på at vurdere merværdien af allerede eksisterende decentrale agenturer, som ikke længere er omfattet af punkt 47 i IIA af 17. maj 2006; anser dette som en opfølgning af det tidligere udførte arbejde, der resulterede i en fælles erklæring om fællesskabsagenturer, der vedtoges på trilogmødet den 18. april 2007, og hvori der lød en opfordring til regelmæssigt at evaluere eksisterende EU-organer og især lægge vægt på deres cost-benefit og detaljeret redegøre for kriterierne ved udvælgelsen af de organer, der evalueres;
Underlines the need for a regular and coordinated evaluation and control exercise - avoiding duplication and overlapping - to assess the added value of already existing decentralised agencies which no longer fall under the scope of Point 47 of the IIA of 17 May 2006; sees this as a follow-up to the work previously undertaken that resulted in the joint statement on Community agencies agreed at the Trialogue of 18 April 2007 "to regularly evaluate the existing Community agencies, focusing particularly on their cost-benefit and giving detailed explanation of the criteria used for the selection of the agencies to be evaluated";
− Relevans: Hvor vidt er de opgaver, der er omtalt i oprettelsesforordningen for agenturet, hensigtsmæssige set i forhold til de i budgettet bevilgede offentlige udgifter?
– Relevance: to what extent were the objectives foreseen by the founding regulation of an agency relevant for the level of public spending authorised in the budget?
− Produktivitet: Hvad er resultatet (virkningen) af agenturets arbejde?
– Effectiveness: what effects (impact) have been achieved by the activity of the agency?
− Effektivitet (omkostningseffektivitet): Hvor økonomisk er de forskellige input blevet omsat til output og resultater?
– Efficiency (cost-effectiveness): how economically have the various inputs been converted into output and results?
Blev de (forventede) virkninger opnået til en rimelig pris, især med hensyn til personaleudnyttelse og intern organisation?
Were the (expected) effects achieved at a reasonable cost, in particular with regard to the staff deployed and the internal organisation?
Generel samarbejdsramme
General common framework
33. erindrer om, at agenturernes aktiviteter bør reguleres med en klar ansvarsfordeling svarende til finansforordningens bestemmelser; fremhæver agenturernes forpligtelser, hvad angår dechargeproceduren;
Recalls that the agencies' actions need to be governed by clear lines of accountability, in line with the provisions of the Financial Regulation; highlights the agencies' obligations concerning the discharge procedure;
35. påpeger, at der ifølge oplysningerne i Kommissionens meddelelse i øjeblikket er 29 reguleringsagenturer, som beskæftiger 3.800 medarbejdere og har et årligt budget på ca. 1.100 mio. EUR, hvori der indgår et fællesskabsbidrag på 559 mio. EUR;
Points out that, according to the figures provided by the Commission in its Communication, there are currently 29 regulatory agencies, which employ some 3 800 staff, with an annual budget of around EUR 1 100 million, including a Community contribution of around EUR 559 million;
37. gentager det ønske, det udtrykte i stk. 7 i sine beslutninger af 22. april 2008 om decharge for gennemførelsen af budgettet for agenturer, at agenturernes præstationer regelmæssigt (og på ad hoc-basis) revideres af Den Europæiske Revisionsret eller et andet uafhængigt revisionsorgan; mener, at dette ikke bør begrænses til de traditionelle aspekter af økonomisk forvaltning, men også bør omfatte forvaltningseffektivitet, og at der bør indgå en vurdering af hvert enkelt agenturs økonomiske forvaltning;
Reiterates the wish expressed in paragraph 7 of its resolutions of 22 April 2008 concerning discharge in respect of the implementation of the budget of the agencies that the performance of the agencies be regularly (and on an ad hoc basis) audited by the European Court of Auditors or another independent auditor; considers that this should not be limited to traditional elements of financial management and the proper use of public money, but should also cover administrative efficiency and effectiveness and should include a rating of the financial management of each agency;
Indledende bemærkninger
Introductory remarks
I den seneste tid er der observeret en markant stigning i antallet af reguleringsagenturer, både på europæisk niveau og på nationalt niveau.
There has been a significant increase in recent times in the number of regulatory agencies at both European and national level.
Der er både forskelle og ligheder mellem de to referenceniveauer.
There are similarities but also differences between the two levels of reference.
Disse europæiske og nationale agenturers strukturelle og funktionsmæssige mangfoldighed kan rejse nogle alvorlige spørgsmål, der vedrører lovgivningsparametrene, god forvaltningsskik og en institutionel tilnærmelse med hensyn til centralisering og decentralisering.
The structural and operational diversity of these agencies at European and at national level raises serious questions concerning regulatory parameters, good governance and institutional relations in terms of centralisation – decentralisation.
Europa-Parlamentet har flere gange beskæftiget sig med de institutionelle, finansielle (se i den forbindelse udtalelserne fra de associerede udvalg, dvs. Budgetudvalget og Budgetkontroludvalget) og proceduremæssige spørgsmål, som de europæiske agenturers drift rejser.
The European Parliament has repeatedly considered the institutional, financial (see in this respect the opinions of the associated Committees on Budgets and Budgetary Control) and procedural questions raised by the operation of the European agencies.
Efter at Rådet nægtede at vedtage en juridisk bindende retsakt og forkastede forslaget om at indgå en interinstitutionel aftale (brev sendt den 22. juni 2007 fra Rådets formand til Europa-Parlamentets formand), benyttede Kommissionen sig af sin initiativret og valgte at stille et erstatningsforslag.
Following the Council's refusal to accept a legally binding instrument and the rejection of the proposal to conclude an interinstitutional agreement (letter of 22 June 2007 from the President-in-Office of the Council to the President of the European Parliament), the Commission used its right of initiative to present an alternative proposal.
Den besluttede konkret at trække forslaget til interinstitutionel aftale tilbage og foreslog i stedet for, at man indførte en interinstitutionel arbejdsgruppe, der skulle definere rammerne for reguleringsagenturer samt de enkelte EU-organers respektive kompetencer i forhold til disse agenturer.
Specifically, the Commission decided to withdraw the draft interinstitutional agreement, proposing instead to set up an interinstitutional working group tasked with drawing up a common framework for the regulatory agencies and defining the competence of each of the European institutions vis-à-vis those agencies.
De europæiske reguleringsagenturers klassificering
Categorisation of the European regulatory agencies
EU's institutionelle landskab omfatter et stort antal decentrale organer, der stort set fungerer selvstændigt, og som kaldes for "reguleringsagenturer".
The European institutional landscape comprises a large number of decentralised or quasi-autonomous bodies grouped together under the heading 'regulatory agencies'.
De 29 europæiske agenturer (se vedlagte bilag, der indeholder en detaljeret liste over de europæiske reguleringsagenturer) udgør ved første øjekast nogle meget små institutioner, men de har nogle klare og meget store indvirkninger.
The 29 European agencies (see the attached annex with the detailed list of European regulatory agencies) constitute what at first sight appear to be 'micro-institutions' but which, in essence, have an obvious 'macro-impact'.
De europæiske agenturer er opdelt i to kategorier: "reguleringsagenturer" og "forvaltningsagenturer".
The European agencies are divided into two categories: 'regulatory' and 'executive'.
Reguleringsagenturernes opgave fastlægges i de enkelte tilfælde ud fra deres eget retsgrundlag, dvs. deres eget sektorspecifikke retsgrundlag (her skal det bemærkes, at 12 ud af de 23 agenturer, der bygger på EF-traktaten, har artikel 308 som retsgrundlag).
The task of the former is determined on a case by case basis on their own legal basis, i.e. their own sectoral regulatory framework (it should be noted that 12 of the 23 agencies whose authority is enshrined in the EC Treaty, take Article 308 as their legal basis).
Forvaltningsagenturerne skal udføre en specifik opgave, der hovedsagelig består i at medvirke ved forvaltningen af EF-programmerne i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 58/2003 af 19. december 2002, dvs. i henhold til et fælles retsgrundlag.
The executive agencies are entrusted with a specific task which principally consists in assisting with the management of Community programmes pursuant to Council Regulation No 58/2003 of 19 December 2002, i.e. in accordance with a common legal basis.
Der opstår naturligvis et spørgsmål om en midtvejsrevision af de to agenturkategoriers arbejde og af de resultater, som de har opnået.
For both categories of agency, the question arises of the need for an interim review of their work and performance.
Det er kun muligt at vurdere det hensigtsmæssige i at indføre og oprette et reguleringsagentur ved at se på de enkelte tilfælde.
The usefulness of setting up and operating a regulatory agency can only be assessed on a case by case basis.
Arten af disse agenturers kompetencer, deres behov med hensyn til menneskelige ressourcer og den dimension, som det er ønskeligt at give deres beslutningsbeføjelser, skal være genstand for cost-benefit-analysen og navnlig den eksterne evaluering.
The nature of the responsibilities conferred on these agencies, their needs in terms of human resources and the extent to which it is desirable to confer decision-making powers on them should be subject to a cost-benefit analysis, including an external assessment.
Enhver debat, der vedrører oprettelsen af nye agenturer, herunder de to verserende forslag, forudsætter, at der foretages positive, målbare og gennemsigtige evalueringer med hensyn til central og decentral styring for de eksisterende agenturers vedkommende.
Any discussion about setting up new agencies, including the two proposals currently in abeyance, presupposes positive, measurable and transparent assessment of already existing agencies in terms of administrative and financial governance.
Under alle omstændigheder skal oprettelsen af nye agenturer finde sted i kronologisk rækkefølge efter udløbet af indeværende finansieringsperiode, dvs. efter 2013, under hensyntagen til konklusionerne af den horisontale evaluering, der bliver foretaget i 2009-2010.
In any event, setting up new agencies should be scheduled for after the expiry of the current financial period, i.e. after 2013, taking account of the conclusions of the 2009-2010 horizontal evaluation.
De europæiske reguleringsagenturers plads i Europas institutionelle landskab
The position of the European regulatory agencies in the European institutional landscape
De europæiske reguleringsagenturers drift er ikke blot nært forbundet med EU-forvaltningen på flere niveauer, men også med EU-strategien "Bedre lovgivning".
The operation of the European regulatory agencies is closely linked to the various levels of European governance but also the European strategy to improve legislation.
Mangfoldigheden er kendetegnende for den teoretiske tilgang og den praktiske undersøgelse, som reguleringsagenturerne i EU bygger på.
The conceptual approach and modus operandi of the regulatory agencies in the EU are diverse in nature.
Den alt for store stigning i antallet af reguleringsagenturer har utvivlsomt haft den effekt, at EU's lovgivningsindgreb er blevet alt for omfattende, at EU-politikkerne er blevet spredt og er blevet mere uigennemskuelige, og at den praktiske koordination som følge heraf er blevet vanskeligere.
The excessive increase in the number of regulatory agencies has undoubtedly resulted in inflated European regulatory intervention, the fragmentation of and a lack of transparency in European policies and, by extension, has made operational coordination more difficult.
I sin meddelelse til Europa-Parlamentet og Rådet med titlen "Europæiske agenturer - vejen frem" ( KOM(2008)0135 , Bruxelles, 11. marts 2008) indrømmer Kommissionen selv, at det er nødvendigt at "få klarhed over deres rolle og de gældende mekanismer, som skal sikre, at disse offentlige organer handler korrekt" (s. 2).
The Commission itself in its communication to the European Parliament and the Council 'European agencies – the way forward' (COM(2008)135 final, Brussels, 11 March 2008) recognises the need 'to have clarity about their role, and about the mechanisms to ensure the accountability of these public bodies' (page 2).
Oprettelsen kræver et minimum af fælles regler og principper for reguleringsagenturernes struktur, drift og kontrol, så de på en harmonisk måde kan anvende de grundlæggende principper, som traktatsystemet indeholder.
What is required is a minimum total of common principles and rules relating to the structure, operation and control of the regulatory agencies so that they integrate harmoniously within the framework of fundamental principles which derive from the Treaties.
Der findes faktisk en bred vifte af strukturer.
There is in fact a multiplicity of structures.
Mens bestyrelsen normalt består af mindst én repræsentant for hver medlemsstat, udpeges agenturets administrerende direktør i de fleste tilfælde af bestyrelsen efter forslag fra Kommissionen og i andre tilfælde af Kommissionen efter forslag fra bestyrelsen eller af Rådet på baggrund af en liste over kandidater, der enten er udarbejdet af bestyrelsen eller af Kommissionen.
While the management board usually consists of at least one representative of each Member State, the executive director of the agency is, in the majority of cases, appointed by the management board on a proposal from the Commission, in other cases by the Commission on a proposal by the management board, or by the Council on the basis of a list of candidates which is drawn up either by the management board or by the Commission.
I den forbindelse vil det være nyttigt at opstille nogle fælles interinstitutionelle retningslinjer, der gør det muligt for EU-organerne at samarbejde med fuld respekt for den enkeltes opgaver og kompetencer.
In this respect, it would be useful to draw up common interinstitutional guidelines to enable the EU institutions to collaborate, while strictly respecting each other's tasks and competences.
Det vil ligeledes være nyttigt, at man ikke alene institutionaliserer en ramme, der tager sigte på at harmonisere de europæiske reguleringsagenturers drift, men også sørger for, at de fungerer i henhold til de demokratiske principper.
It would also be useful not only to adopt a framework designed to harmonise the operation of the European regulatory agencies but also to effect that on the basis of democratic principles.
Derfor har Parlamentet flere gange opfordret Rådet til at give et konstruktivt bidrag til indførelsen af en fælles udformning af og en sammenhængende politisk tilgang for de europæiske reguleringsagenturer, som udfylder en vigtig plads i EU's kæde af institutionsmekanismer.
This is why Parliament has called on the Council on several occasions to make a constructive contribution to developing a common understanding and a congruent approach to policy by the European regulatory agencies, which occupy an important place in the chain of institutional mechanisms of the EU.
De europæiske reguleringsagenturers sui generis-karakter
The sui generis legal nature of the European regulatory agencies
Reguleringsagenturernes særprægede juridiske karakter ligger i, at de får tildelt kompetencer, der ikke alene ligger tæt på den lovgivningsmæssige rolle, som forvaltningen spiller (navnlig når det gælder beslutninger, der er juridisk bindende over for tredjemand), men som også ligger tæt på retsmyndighedernes rolle, der består i at pålægge sanktioner.
The particular legal nature of the regulatory agencies consists in the fact that they are assigned competences which resemble not only the regulatory role played by the administration (particularly in the case of legally binding decisions in respect of third parties) but also the role of the judicial authorities in imposing penalties.
Man skelner således mellem agenturer, der træffer juridisk bindende beslutninger, agenturer, der har tekniske og/eller videnskabelige kompetencer, og agenturer, der udfører operationelle opgaver ( KOM(2008)0135 , s. 8).
In fact, a distinction is made between agencies which take legally binding decisions, those which provide technical and/or scientific expertise and agencies of an operational nature (COM(2008)135 final, page 8).
Agenturerne er i øvrigt autonome på organisatorisk og/eller finansielt niveau, og deres medlemmer er ofte sikre på at nyde godt af en personlig og/eller funktionsmæssig uafhængighed.
Furthermore, the agencies are organisationally and financially autonomous and their members often have guarantees of personal and/or operational independence.
De nævnte elementer forhindrer disse agenturer i at blive klassificeret i de traditionelle juridiske kategorier, selv om de allerede udgør et anerkendt parainstitutionelt parameter i EU.
The aforementioned points prevent the agencies being classified in the traditional legal categories despite the fact that they already constitute an accepted para-institutional component of the EU.
I det foreliggende tilfælde henhører de europæiske reguleringsagenturer og navnlig de agenturer, der falder ind under EF-traktaten, under "forvaltningsfunktionen".
In the present case, the European regulatory agencies, in particular those governed by the EC Treaty, are ‘executive bodies’.
Det skal understreges, at udtrykket "regulerings-" ikke giver agenturerne lov til at vedtage generelle forskrifter, men udelukkende til at træffe specifikke beslutninger inden for rammerne af en klart fastlagt EU-lovgivning, og dette med henblik på at sikre princippet om institutionel ligevægt, der er fastlagt i EF-traktatens artikel 7.
It should be clarified that the term ‘regulatory’ does not imply that the agencies have the authority to take regulatory measures with general effect; they only have the power to issue individual decisions within the framework of clearly defined Community legislation in order to safeguard the principle of institutional balance laid down by Article 7 of the EC Treaty.
Domstolen har som bekendt afsagt dom i den forbindelse (Meroni-doktrinen, sag 98/80, Giuseppe Romano).
The Court of Justice has issued a judgment on this subject (the Meroni doctrine, Case 98/80, Romano).
Desuden kan fællesskabslovgiveren altid på initiativ af Kommissionen under den almindelige fælles beslutningsprocedure træffe beslutning om, hvorvidt det er hensigtsmæssigt at oprette et specifikt reguleringsagentur og offentliggøre en specifik retsakt, der gælder for dette agenturs tilrettelæggelse, dets drift og dets forbindelser med de berørte institutioner og organer.
Moreover, the Community legislator retains the power, on the Commission's initiative, to judge in each case during the normal codecision legislative procedure, whether it is appropriate to set up a specific regulatory agency by publishing a specific regulatory act to govern the organisation, operation and relations of that agency with the institutions and other bodies concerned.
Fællesskabslovgiveren kan også altid beslutte, om det er hensigtsmæssigt at beholde et bestemt agentur eller ej.
The Community legislator likewise retains the power to decide whether it is appropriate to retain a particular agency or not.
Spørgsmålet om gennemsigtighed og demokratisk kontrol
The question of transparency and democratic control
De europæiske reguleringsagenturer udgør i vid udstrækning decentrale eller uafhængige tjenester, og derfor skal der lægges særlig vægt på gennemsigtighed og demokratisk kontrol, når det gælder deres oprettelse og drift.
Given that the European regulatory agencies are in large measure decentralised or independent services, there must be particular emphasis on transparency and democratic control of their formation and operation.
Uden gennemsigtighed og demokratisk kontrol risikerer de mange regulerings- og forvaltningsagenturer, der har eneret - eller som benytter sig af en sådan ret - til reguleringen af vigtige områder af samfundets aktiviteter, at reducere værdien af EU's repræsentative institutioner, trænge ind på disse institutioners enemærker og skabe et urimeligt stort bureaukrati.
Otherwise, the proliferation of regulatory or executive formations which have or claim exclusive competence to regulate crucial areas of social activities is at risk of reducing the importance of and supplanting the representative institutions of the EU and hugely inflating bureaucracy.
Den foreslåede tilgang - der så vidt muligt skal være en fælles tilgang - for de pågældende agenturers struktur og drift tager sigte på at begrænse det tunge bureaukrati for at gøre det muligt for agenturerne at spille deres lovgivningsmæssige rolle på en korrekt og effektiv måde, og for at det dermed bliver muligt at overvåge dem og opfylde - selv om det måske kun bliver delvist - det behov for kontrol (revision) og ansvarliggørelse, der eksisterer i øjeblikket.
The proposed approach – a common approach as far as possible – to the structure and operation of the agencies concerned seeks to restrict bureaucratic rigidity so that they can play their regulatory role correctly and effectively and can be supervised and so that the current requirements for auditing and accountability can, at least partially, be satisfied.
Stadfæstelsen af den parlamentariske kontrol med reguleringsagenturernes struktur og arbejde er i tråd med det klassiske demokratiske princip om, at det politiske ansvar skal øges for ethvert organ, der har udøvende beføjelser.
The establishment of parliamentary control over the structure and the work of the regulatory agencies is consistent with the classic democratic principle requiring political responsibility of any body wielding executive power.
Den mulighed, som Europa-Parlamentet får for at give de pågældende agenturer et politisk ansvar, hænger sammen med det centrale princip om et repræsentativt demokrati, der består i at undersøge, hvorvidt de valg, som det udøvende organ træffer, er lovlige og berettigede.
The possibility of the European Parliament assigning political responsibility to the agencies concerned touches on a core principle of representative democracy, which consists in examining the legality and expediency of the choices made by the executive power.
De områder, som den parlamentariske kontrol skal vedrøre, kunne godt defineres på en mere klar og effektiv måde.
The areas subject to parliamentary control could be defined more clearly and more effectively.
Man kunne f.eks. indføre en pligt til at indlede forhandlinger om de europæiske reguleringsagenturers årsberetninger på Europa-Parlamentets plenarmøder og takket være denne procedure sikre informationen af borgerne.
Provision could be made, for example, for mandatory debate of the annual reports of the European regulatory agencies in the plenary of the European Parliament, making the information available to the public through that procedure.
Mod en fælles ramme for interinstitutionel kontrol
Towards a common framework for interinstitutional control