natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det vedrører definitionerne på affald, bortskaffelse, nyttiggørelse og genanvendelse.
The definitions concerned are those of waste, disposal, recovery and recycling.
I praksis har det vist sig, at adskillige misforståelser, og en vis grad af usikkerhed, omgærder de definitioner, der anvendes i EU's affaldspolitik.
In practice, it has become apparent that there are various misunderstandings, and some uncertainty, surrounding the definitions used in EU waste policy.
Den væsentligste årsag hertil er, at situationen i praksis er meget kompliceret, da den vedrører alle former for forskellige affaldsstrømme og forskellige metoder til affaldshåndtering.
The main reason for this is that the situation in practice, involving all kinds of different waste streams and different types of waste handling, is very complex.
Endvidere har affaldsindustrien ofte insisteret på at afprøve grænserne for den europæiske affaldslovgivning ved domstolene.
Moreover, the waste industry has often insisted on testing the boundaries of European waste legislation in the courts.
Dette har affødt en række afgørelser fra EF-Domstolen, hvori lovgivningen er blevet fortolket og præciseret.
This has led to a number of rulings by the European Court of Justice interpreting or clarifying the legislation.
Generelt prøver Domstolen kun sager i forhold til den gældende lovgivning.
Generally speaking, the idea is that the Court of Justice only tests cases against current legislation.
Da den gældende lovgivning øjensynlig indeholder upræcise passager og mangler, har Domstolen i stadig stigende omfang påtaget sig rollen som lovgiver.
As, however, the current legislation is evidently unclear in places and contains shortcomings, the Court has been stepping to a greater extent into the shoes of the legislature.
Den lovgivende myndigheds (Europa-Parlamentets og Rådets) opgave består nu i at afhjælpe problemet med mangler og manglende præciseringer i lovgivningen.
The task of the legislature (the European Parliament and Council) is now to rectify the problem of the shortcomings and lack of clarity in the legislation.
Det er imidlertid meget vigtigt, at dette bliver gjort på en meget gennemtænkt måde.
It is very important, however, to approach this in a well thought‑out way.
Hvis man ændrede definitionerne, kunne dette igen medføre en lang periode med usikkerhed og nye problemer vedrørende fortolkningen af de nye definitioner.
If definitions are changed, this could again lead to a long period of uncertainty and to fresh problems regarding how to interpret the new definitions.
Det er derfor bedre at anvende de gældende definitioner som grundlag og kun præcisere dem og foretage tilføjelser til dem i det omfang, dette er nødvendigt.
It is therefore better to take the existing definitions as the basis and to only clarify and supplement them where necessary.
Hele rækken af definitioner er udformet med henblik på at tilvejebringe en tydelig ramme for den europæiske affaldslovgivning.
The complete set of definitions is designed to provide a clear framework for European waste legislation.
Formålet med at ændre definitioner er absolut ikke at håndtere imageproblemer eller at omgå visse miljøbeskyttelsesbestemmelser, der er fastlagt i lovgivningen om affald.
The purpose of amending definitions is absolutely not to deal with problems of image or to get round certain rules on environmental protection laid down in waste legislation.
En ændring af definitionen på affald med henblik på at klassificere bestemte affaldsstrømme som produkter for at fjerne den negative betegnelse "affald", der knytter sig til dem, er ikke en gyldig grund til at indføre en sådan ændring.
Amending the definition of waste in order to classify certain waste streams as products so as to remove the negative 'waste' label attaching to them is not a legitimate reason for introducing such an amendment.
Det samme gør sig gældende, når det drejer sig om at ændre definitionen af nyttiggørelse med henblik på at slippe for det negative image, der knytter sig til bortskaffelse.
The same applies to amending the definition of recovery with a view to getting away from the negative image of disposal.
Den manglende gennemførelse af målsætningerne for genbrug, genanvendelse og nyttiggørelse, der er fastlagt i andre direktiver, er heller ikke en god begrundelse for at ændre definitioner.
Failure to achieve targets for re‑use, recycling and recovery of waste streams under other directives is also not a good reason for amending definitions.
Det bør igen fremhæves, at definitioner bør ændres med henblik på at opnå logik, konsekvens og præcisering.
It should be stressed again that definitions should be amended on grounds of logic, consistency and clarity.
Hvis der er problemer i forbindelse med mål, kan det måske være nødvendigt at ændre målene, men ikke definitionerne!
If there are problems in connection with targets, it may perhaps be necessary to amend the targets, not, however, the definitions!
4.1.1 Definitionen på affald
4.1.1 Definition of waste
Kommissionen stiller forslag om at gøre det muligt at klassificere affaldsstrømme som ikke-affald.
The Commission is proposing to allow the possibility of classifying waste streams as non‑waste.
Med henblik herpå er der blevet fastlagt kriterier for, hvornår affald ikke længere skal betragtes som affald.
So-called 'end‑of‑waste' criteria have been established to that end.
Der skal imidlertid udvises stor forsigtighed, når man anvender denne tilgang.
However, great care must be exercised in taking this approach.
Det er vigtigt, at man fra begyndelsen fastslår, at denne klassifikation kun må finde anvendelse på et begrænset antal affaldsstrømme.
It is important to specify at the outset that this may only apply to a limited number of waste streams.
Hermed menes homogene affaldsstrømme, der ikke har (og ikke kan få) en skadelig indvirkning på miljøet.
That means homogenous waste streams which do not (and cannot) have a negative impact on the environment.
En yderligere forudsætning er, at en ikke-affaldsstatus ikke må indebære reduceret miljøbeskyttelse.
A further prerequisite is that non‑waste status must not lead to a reduction in environmental protection.
Endelig bør en ikke-affaldsstatus kun tildeles, efter at affaldet er blevet behandlet, således at det opfylder konkrete europæiske kvalitetskriterier, hvorved det sikres, at affaldsproduktet kan anvendes til det påtænkte formål på en sikker og miljømæssig ansvarlig måde.
Finally, non‑waste status should only be able to be obtained after the waste has undergone treatment which results in a product that meets specific European quality criteria, ensuring that it may be used for the intended purpose in a safe and environmentally responsible way.
Affaldsstrømme, der kan være egnede til at blive tildelt en ikke-affaldsstatus, er genanvendt kompost og inerte dele af destruktions- og nedbrydningsaffald (granuleret stenmateriale).
Waste streams that may be eligible to be accorded non‑waste status are recycled compost and the inert part of destruction and demolition waste (granulated rubble).
4.1.2 Definitionen på genanvendelses- og bortskaffelsesaktiviteter
4.1.2 Definition of disposal and recovery activities
Tendensen i de definitioner, der er fastlagt i den gældende lovgivning, der er blevet fortolket af EF-Domstolen, går ikke i retning af at fremme god miljøpraksis.
The definitions laid down in current legislation, as interpreted by the European Court of Justice, do not tend to promote good environmental practice.
Eksempelvis anser Domstolen ikke kombineret forbrænding i en cementovn for at udgøre genanvendelse og forbrænding af affald i en specialbygget forbrændingsovn for at udgøre bortskaffelse, selv om de miljøstandarder, der gælder for forurenende emissioner, er mindre strenge, når det drejer sig om kombinerede forbrændingsanlæg.
For example, co- incineration of waste in a cement kiln is deemed by the Court to constitute recovery and incineration of waste in a specialised incineration kiln to constitute disposal, although the environmental standards applying to pollutant emissions are less stringent in the case of co-incineration plants.
For at løse dette problem foreslår Kommissionen, at forbrændingsanlæg med en høj energieffektivitet tildeles status som nyttiggørelsesanlæg.
In order to resolve this problem, the Commission is proposing to accord recovery status to incineration plants with high energy efficiency.
Denne tilgang giver anledning til spørgsmål, da det særlige formål med affaldsforbrænding tydeligvis er at bortskaffe affald.
This approach raises questions, as the incineration of waste is, clearly, designed in particular to dispose of waste.
Det ville være bedre, hvis problemet med forbrændingsanlæg og kombinerede forbrændingsanlæg blev løst ved, at begge typer anlæg blev pålagt ens miljøkrav.
It would be better to resolve the problem in relation to incineration and co‑incineration plants by imposing the same environmental conditions on both.
I praksis kan dette gøres ved, at direktivet om affaldsforbrænding ændres med henblik på at gøre de samme emissions- og energieffektivitetsstandarder gældende for både forbrændingsanlæg og kombinerede forbrændingsanlæg.
In practice, that may be done by amending the directive on waste incineration in order to apply the same emissions and energy efficiency standards to both incineration and co-incineration plants.
Kommissionen tildeler de tekniske udvalg en vigtig opgave med at fastslå, hvornår affald ikke længere skal betragtes som affald, eller hvornår en aktivitet kan anses for at være bortskaffelse, og hvornår den kan anses for at være nyttiggørelse.
The Commission gives technical committees an important role in determining when waste ceases to be waste or when an activity may be regarded as disposal and when it may be regarded as recovery.
Set i lyset af, at sådanne afgørelser kan medføre alvorlige konsekvenser, skal de træffes på politisk plan i henhold til proceduren for fælles beslutningstagning.
Given that such decisions may have important consequences, they must be taken at the political level, through the codecision procedure.
4.2 Indførelse af livscyklustankegang i affaldspolitik
4.2 Introduction of life-cycle thinking into waste policy
Kommissionen foreslår, at der gennemføres en livscyklusanalyse i forbindelse med, at der træffes beslutning om, hvordan en given affaldsstrøm bedst håndteres.
The Commission is proposing that, when deciding on the best way of handling a waste stream, a life cycle analysis be carried out.
Ved hjælp af en sådan analyse er det muligt at fastslå, hvilken affaldshåndteringsmetode der er bedst for miljøet under hensyntagen til hele livscyklussen, fra produktion til og med affaldsbehandling.
With the help of such an analysis, it is possible to determine what way of handling waste is best for the environment taking account of the whole of the life cycle, from production up to and including the treatment of waste.
I princippet skal denne tilgang anskues positivt, da den er baseret på et overordnet syn på konsekvenserne for miljøet.
In principle, this approach is to be viewed positively, as it is based on looking at the overall environmental impact.
På den anden side er der en risiko for, at denne tilgang hovedsagelig er grundlæggende teoretisk.
On the other hand, there is a risk that this approach is chiefly theoretical in nature.
I praksis vil det være meget vanskeligt at gennemføre en objektiv livscyklusanalyse.
In practice, it will be very difficult to carry out an objective life cycle analysis.
Hvis der i analysen optræder usikre faktorer, vil der være basis for en omfattende fortolkningsdiskussion.
If there are uncertain factors in the analysis, there will be a lot of room for discussion.
Dette kan hurtigt føre til, at der foretages en vurdering på grundlag af politiske i stedet for tekniske overvejelser.
That can quickly lead to an assessment being made on the basis of political, rather than purely technical, considerations.
Det er derfor bedre at bevare det nuværende femtrinshierarki som udgangspunkt.
It is therefore better to retain the current five‑step waste hierarchy as the starting point.
Det er imidlertid muligt at overveje at afvige fra dette hierarki, såfremt det drejer sig om et begrænset antal bestemte affaldsstrømme.
It is possible to envisage deviating from this hierarchy, however, in the case of a limited number of specific waste streams.
I den forbindelse er det naturligvis nødvendigt tydeligt at dokumentere, at håndteringen af affaldet på et lavere trin i hierarkiet har klare miljøfordele.
It is necessary, of course, to clearly demonstrate, in that connection, that the handling of waste at a lower level in the hierarchy has clear environmental benefits.
Sådanne beslutninger skal desuden ikke overlades til tekniske udvalg, da det drejer sig om politiske beslutninger.
Furthermore, such decisions must not be left to technical committees, as they are policy decisions.
Selv om det altid er ønskværdigt at opnå et bedre videngrundlag i forbindelse med affaldspolitik, er der en risiko for, at der kunne blive brugt uforholdsmæssigt meget tid og energi på dette.
Although it is always desirable to improve the knowledge base in relation to waste policy, there is a risk that a disproportionate amount of time and energy could be devoted to this.
Dette må ikke ske på bekostning af vedtagelsen og gennemførelsen af konkrete foranstaltninger til forbedring af affaldspolitikken og til forbedring af miljøbeskyttelsen.
This must not be done at the expense of adopting and implementing concrete measures to improve waste policy and better protect the environment.
Videngrundlaget for en livscyklusanalyse skal eksempelvis udmønte sig i en objektiv metode og kontrolleres af et uafhængigt ekspertudvalg.
The knowledge base for a life cycle analysis, for example, must lead to an objective method and be verified by an independent committee of experts.
Kommissionen foreslår ganske enkelt, at eventuelle affaldsforebyggelsesforanstaltninger i hovedsagen kan overlades til medlemsstaterne.
The Commission is simply proposing that possible measures on waste prevention be chiefly left to the Member States.
I det sjette miljøhandlingsprogram fastslås det tydeligt, at der skal indføres reduktionsmål.
The Sixth Environment Action Programme clearly states that specific reduction targets must be introduced.
Kommissionen foreslår imidlertid ikke sådanne mål, selv om dette er nødvendigt, set i lyset af den stadigt stigende affaldsproduktion.
Such targets are not, however, being proposed by the Commission, although this is necessary given that waste generation is continually increasing.
På den ene eller anden måde er det nødvendigt, at adskille økonomisk vækst og affaldsproduktion.
In one way or another it is necessary to separate economic growth and waste generation.
En styrkelse af producentansvaret kan muligvis medvirke hertil.
Further introducing producer responsibility may possibly play a role in this.
4.5 På vej mod et europæisk genanvendelsessamfund
4.5 Towards a European recycling society
Kommissionens mål, et genanvendelsessamfund, er prisværdigt.
The goal to which the Commission aspires, a recycling society, is a laudable one.
Det er imidlertid vigtigt at være klar over, at vi desværre stadigvæk er langt fra det mål.
However, it is important to be aware that, unfortunately, we are still a long way from that goal.
Selv om det i det sjette miljøhandlingsprogram blev fastslået, at Kommissionen skal indføre nye direktiver vedrørende bioaffald, affald fra bygge- og nedrivningsvirksomhed og spildevandsslam, er dette endnu ikke sket.
Although the Sixth Environment Action Programme specified that the Commission must introduce new directives relating to biowaste, construction and demolition waste and sewage sludge, it has not yet done so.
Der er imidlertid et stort behov for en sådan lovgivning, da der for øjeblikket mangler præcise regler.
There is, however, a great need for such legislation, as there is at present a lack of clear rules.
Dette er ikke til gavn for hverken miljøet eller det indre marked for genanvendelse.
That is not helping the environment or the internal market for recycling.
Desuden anmoder selve industrien om, at der vedtages europæisk lovgivning om disse affaldsstrømme.
Furthermore, the industry itself is asking for European legislation on these waste streams.
Desuden er det meget overraskende, at Kommissionen antyder, at den gældende EU-lovgivning er et problem.
In addition, it is very surprising that it is being implied by the Commission that existing EU legislation is a problem.
Det antydes sågar, at målene for genanvendelse af udrangerede køretøjer og affald fra elektrisk udstyr bør ændres.
It is even being suggested that the targets for recycling of end‑of‑life vehicles and waste electrical equipment should be amended.
I henhold til Kommissionen bør forordningen om overførsel af affald desuden gennemgås, selv om den pågældende lovgivning (efter intensive forhandlinger) snart bekendtgøres.
Moreover, according to the Commission, the Waste Shipment Regulation should be overhauled, although (following intensive negotiations) the legislation in question is to be published shortly.
Kommissionen skyder her helt ved siden af, da forordningen om overførsel af affald netop er udformet med henblik på at forebygge grænseoverskridende overførsler af affald, hvorved der søges at omgå miljøregler eller at behandle affald på en måde, der forringer miljøbeskyttelsen.
The Commission is completely wide of the mark here, as the Waste Shipment Regulation is precisely designed to prevent cross-border shipments of waste that seek to circumvent environmental rules or treat waste in a way which provides less protection for the environment.
Det er derfor af afgørende betydning for Europa-Parlamentet og Rådet udtrykkeligt at fastslå, at miljøbeskyttelse udgør hovedmålet i den europæiske affaldslovgivning.
It is therefore essential for the European Parliament and the Council to expressly state that the main objective of European waste legislation is the protection of the environment.
Kommissionen foreslår endelig, at direktivet om olieaffald ophæves.
Finally, the Commission is proposing that the Waste Oil Directive be repealed.
I forslaget om revision af affaldsrammedirektivet bevares forpligtelsen til at indsamle olieaffald.
In the proposal for revision of the Waste Framework Directive, the obligation to collect waste oils is retained.
Der er imidlertid risiko for, at der kun vil være begrænset motivation til at gøre dette, hvis olieaffald må forbrændes.
The risk, however, is that little motivation will be shown if waste oils may be combusted.
Begrundelsen for forslaget er, at det af en livscyklusanalyse tilsyneladende fremgår, at genvinding af olieaffald ikke medfører større miljøfordele end forbrænding.
The grounds for the proposal are that a life cycle analysis has apparently shown that regeneration of waste oils has no greater advantages for the environment than combustion.
Dette bestrides imidlertid af olieindustrien.
This is, however, disputed by the oil processing industry.
Desuden er investeringerne i en række medlemsstater blevet specifikt kanaliseret ind i infrastruktur til behandling af olieaffald.
Furthermore, in a number of Member States investment has specifically been channelled into infrastructure for processing waste oils.
Kommissionens forslag forekommer at være i strid med målet om at skabe et genanvendelsessamfund.
The Commission's proposal appears to be at odds with the goal of creating a recycling society.
Temastrategi for genanvendelse af affald
A Thematic Strategy on recycling of waste
om Rådets syvende og ottende årsberetning i henhold til punkt 8 i de operative bestemmelser i Den Europæiske Unions adfærdskodeks for våbeneksport
on the Council's Seventh and Eighth Annual Reports according to Operative Provision 8 of the European Union Code of Conduct on Arms Exports
- der henviser til Den Europæiske Unions adfærdskodeks for våbeneksport, som blev vedtaget den 8. juni 1998,
- having regard to the European Union Code of Conduct on Arms Exports adopted on 8 June 1998,
- der henviser til Rådets syvende og ottende årsberetning
- having regard to the Council’s Seventh and Eighth Annual Reports
Dokument nr. 10713/06, DGE WMD, Bruxelles, den 20. juni 2006. , som blev vedtaget den 2. juni 2006,
2 Document No 10713/06, DGE WMD, Brussels, 20 June 2006.
- der henviser til Den Europæiske Unions fælles liste over militært udstyr (udstyr omfattet af Den Europæiske Unions adfærdskodeks for våbeneksport)
3 OJ C 66, 17.3.2006, p.
- der henviser til Rådets fælles aktion 2002/589/FUSP af 12. juli 2002 om Den Europæiske Unions bidrag til bekæmpelse af destabiliserende ophobning og spredning af håndskydevåben og lette våben
4 OJ L 191, 19.7.2002, p.
Vedtaget af Rådet (almindelige anliggender) den 26. juni 1997. ,
5 Adopted by the General Affairs Council of 26 June 1997.
- der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1504/2004 af 19. juli 2004 om ændring og ajourføring af forordning (EF) nr. 1334/2000 om en fællesskabsordning for kontrol med udførslen af produkter og teknologi med dobbelt anvendelse
7 OJ L 281, 31.8.2004, p.
- der henviser til Wassenaar-arrangementet om kontrol med eksport af konventionelle våben og varer og teknologi med dobbelt anvendelsesformål,
- having regard to Council Joint Action 2002/589/CFSP of 12 July 2002 on the European Union’s contribution to combating the destabilising accumulation and spread of small arms and light weapons 4 ,
- der henviser til den europæiske sikkerhedsstrategi vedtaget af Rådet den 12. december 2003,
- having regard to the European Security Strategy adopted by the Council on 12 December 2003,
- der henviser til FN's anbefalede minimumsregler for behandling af fængslede
- having regard to the United Nations Standard Minimum Rules for the Treatment of Prisoners
Anbefalede minimumsregler for behandling af fængslede, vedtaget på FN's første kongres om forebyggelse af kriminalitet og behandling af lovovertrædere i Genève i 1955 og godkendt af Det Økonomiske og Sociale Råd ved resolution 663 C (XXIV) af 31. juli 1957 og 2076 (LXII) af 13. maj 1977. ,
Standard Minimum Rules for the Treatment of Prisoners, adopted by the First United Nations Congress on the Prevention of Crime and the Treatment of Offenders, held at Geneva in 1955, and approved by the Economic and Social Council by its resolutions 663 C (XXIV) of 31 July 1957 and 2076 (LXII) of 13 May 1977. ,
- der henviser til EU-strategien for bekæmpelse af ulovlig ophobning af og handel med håndvåben og lette våben samt ammunition hertil vedtaget af Det Europæiske Råd den 15.-16. december 2005
- having regard to the EU Strategy to combat illicit accumulation and trafficking of SALW and their ammunition as adopted by the European Council on 15-16 December 2005
Rådet for Den Europæiske Union, 5319/06 af 13. januar 2006. ,
Council of the European Union, 5319/06, 13 January 2006. ,
– der henviser til konklusionerne vedtaget af Rådet (almindelige anliggender og eksterne forbindelser) på dets samling den 3. oktober 2005, hvor det giver udtryk for EU's støtte til en international traktat om våbenhandel indgået i FN-regi, der skal fastlægge bindende fælles standarder for den globale handel med konventionelle våben
– having regard to the conclusions adopted by the General Affairs and External Relations Council at its meeting of 3 October 2005 expressing EU support for an International Arms Trade Treaty in the framework of the United Nations that would establish binding common standards on the global trade in conventional arms
Rådet for Den Europæiske Unions 2678. samling (almindelige anliggender og eksterne forbindelser), Luxembourg, den 3. oktober 2005. ,
Council of the European Union 2678th General Affairs Council meeting, Luxembourg, 3 October 2005. ,
– der henviser til, at protokollen fra 2001 om bekæmpelse af ulovlig fremstilling af og handel med skydevåben, dele, komponenter og ammunition hertil, trådte i kraft den 6. juli 2005
– having regard to the entry into force on 6 July 2005 of the 2001 Protocol against the Illicit Manufacturing of and Trafficking in Firearms, Their Parts and Components and Ammunition