natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I. der henviser til, at Det Europæiske Fællesskab for nyligt undertegnede aftalen om det internationale program for bevarelse af delfiner og den dermed forbundne miljøcertificeringsordning (delfinsikker),
I. whereas the European Community recently signed the Agreement on the International Dolphin Conservation Programme and the associated eco-certification scheme (Dolphin Safe),
J. der i øvrigt henviser til, at det er blevet konstateret, at der hersker forvirring med hensyn til, hvad er er miljømærker, og hvad der er kvalitetsmærker,
J. whereas it has also been shown that there is confusion regarding the difference between an ecological label and a quality label,
1. glæder sig over Kommissionens meddelelse, der er et oplæg til en debat om en fællesskabstilgang til miljømærkeordninger for fiskerivarer;
Welcomes the communication from the Commission launching a debate on a Community approach towards eco-labelling schemes for fisheries products;
5. har forstået, at Kommissionen foreløbig kun har i sinde at indlede en generel debat, og at den således endnu ikke foreslår krav, der skal styre miljømærkning på fællesskabsplan; beklager dog, at Kommissionen med denne meddelelse kun i ringe grad bidrager til den debat, som den lægger op til, og som på nuværende tidspunkt stadig er for vag og blottet for problematik;
Understands that the sole purpose of the communication is to launch a general debate and not at this stage to consider the details of the criteria on which Community eco-labelling is to be based; regrets, however, that the Commission's communication brings little to the debate which the Commission itself is seeking to initiate, and which now appears to have been left wide open, with little thought given to it;
9. opfordrer således Kommissionen til at fremme en bred debat med deltagelse af alle berørte parter, der giver mulighed for en grundig drøftelse af de mange vigtige problemer, som stadigvæk ikke er løst;
Encourages the Commission consequently to develop further a broad debate in which all parties concerned can participate and in which serious thought can be given to the volume and importance of the issues that still require discussion;
13. mener, at Kommissionen, når først der er indført en miljømærknings- og certificeringsordning, skal fremme og forklare den over for alle dem, der er involveret i processen; mener, at Kommissionen også vil skulle sikre, at der kan garanteres fuld tillid til, at de organer, der er ansvarlige for mærkning og certificering, overholder de fastlagte regler, således at forbrugerne ikke vildledes;
Takes the view that, once an eco-labelling and certification scheme has been set up, the Commission will need to promote and explain it to all those involved in the process; takes the view that the Commission will also need to ensure that confidence can be fully guaranteed with regard to compliance with the rules laid down by the bodies responsible for labelling and certification so that consumers are not misled;
15. anmoder ligeledes indtrængende Kommissionen om, når den fastsætter grundlaget for en miljømærkeordning for fiskerivarer i EU, at tage højde for internationale krav på området, i særdeleshed de, der er fastsat af FAO, og således sørge for, at en sådan ordning:
Urges the Commission, further, to take into account international criteria relating to this matter, in particular the criteria set out by the FAO, when it comes to laying the foundations of an eco-labelling scheme for fisheries products in the EU, so that the scheme, amongst other things;
(a) er i overensstemmelse med FAO's adfærdskodeks for ansvarligt fiskeri og med andre internationale organisationers resolutioner, herunder FN's og WTO's;
(a) is consistent with both the FAO Code of Conduct and the resolutions adopted by other international organisations, including the UN and WTO;
(b) er af frivillig karakter og sikrer en bedre beskyttelse af miljøet, uden at det dermed forudsættes, at produkter, der ikke bærer miljømærket, anses for at være af ringere kvalitet;
(b) is voluntary and guarantees greater protection of the environment without any suggestion that non-labelled products are of an inferior quality;
(c) på alle måder er gennemsigtig, herunder også hvad angår dens organisatoriske struktur og støtteformer;
(c) is transparent in every way, including its organic structure and financial provisions;
(d) ikke er diskriminerende og ikke skaber handelshindringer, navnlig i forhold til udviklingslandene, samtidig med at den sikrer loyal konkurrence;
(d) is non-discriminatory and does not pose obstacles to trade, particularly as regards developing countries, whilst at the same time guaranteeing fair competition;
(e) bliver fremmet af Kommissionen, som skal udarbejde funktionsnormer for ordningen og samtidig sikre uafhængigheden af de særlige akkrediterings- og certificeringsorganer, der er centrale instrumenter i forbindelse med proceduregaranti, samt pålideligheden af mærkningens indhold;
(e) is promoted by the Commission, which would be responsible for establishing rules governing its operation and guaranteeing the independence of specialist accreditation and certification bodies, key components in the procedure, as well as the credibility of the claims made by the label;
(f) omfatter krav om bæredygtighed, der er kendetegnet ved at være strengere end dem, der gælder for Fællesskabets ressourceforvaltningssystem, og som er baseret på seriøse videnskabelige undersøgelser; disse krav kan være såvel generelle som specifikke alt efter de forskellige fiskerivarer;
(f) incorporates sustainability criteria, based on serious scientific analysis, which must be set out with a greater level of stringency than the criteria governing the Community resources management system; the aforementioned criteria may be both general and specific depending on the various fisheries products;
(g) sikrer pålideligheden af mærkningens oplysninger, hvilket indebærer garanti for, at alle produkter overvåges fra fiskerfartøj til den endelige forbruger, og at certificeringen overvåges ved at kontrollere, at alle mærkede produkter overholder de fastsatte specifikationer;
(g) ensures that labels carry accurate information, which means guaranteeing the chain of custody for the product from fishing vessel to final consumer, i.e. it should be possible to track certification and check that the labelled product complies with the relevant specifications;
(h) omfatter pålidelige og uafhængige bekræftelses- og revisionsprocedurer;
(h) incorporates independent and reliable auditing and verification procedures;
(i) sikrer den nødvendige offentlige tilgængelighed;
(i) receives the vital degree of publicity;
(j) omfatter en mærkning, der indeholder det endelige resultat af produktets vurdering formuleret på en letforståelig måde for forbrugerne;
(j) opts for a label that includes the final result of the product's assessment in a way that is visible and easily understood by consumers;
I det arbejdsdokument, der blev forelagt før udkastet til betænkning, blev følgende punkter gennemgået: I.- Baggrund, II. - Definition og anvendelsesområde for miljømærkeordninger og III. - Kommercielle aspekter.
The working document submitted in advance of this draft report analysed the following points: I. the background, II. the definition and scope of eco-labelling schemes and III. commercial aspects.
IV.- Behovet for at undersøge grundlaget for en miljømærkeordning i EU
The need to address the foundations for an eco-labelling scheme within the EU
Antallet af miljømærker - hvis betydning varierer - er så stort, at det i fremtiden vil føre til konflikter, når man skal definere betydningen af udtrykket "bæredygtigt fiskeri".
The number of eco-labels in existence and the different interests surrounding them will inevitably lead to disagreements about the definition of the sustainable use of fisheries.
Dette udgør en alvorlig trussel, da de forskellige mærker, der bygger på forskellige kriterier, helt sikkert vil vildlede forbrugerne.
This represents a serious danger, since these different labels will undoubtedly cause confusion for consumers as a consequence of the different criteria on which they are based.
Man bør derfor, i det mindste på fællesskabsniveau, blive enige om nogle generelle krav for bæredygtighed, som skal indskrives i den retlige ramme for Fællesskabet, der udarbejdes med henblik herpå.
It will therefore be necessary, on a Community level at least, to agree on general criteria for sustainability, which should be laid down in the Community legislation established to that end.
Unionen bør hurtigst muligt tage dette spørgsmål op for at bremse udbredelsen af forskellige miljømærker og sikre indførelsen af én eller flere ordninger baseret på de samme grundlæggende principper og krav.
The EU must, as a matter of urgency, tackle this issue in order to curb the proliferation and spread of eco-labels and ensure that either one single or several different systems based on the same fundamental principles and requirements is/are established.
Det er i denne forbindelse særlig nødvendigt at tage hensyn til følgende punkter:
In order to achieve this, the following points, amongst others, must be taken into consideration:
Oplysningerne er i dag meget spredte, og der er en tydelig mangel på klarhed på området, herunder også i de internationale instanser.
At present, there is a huge dispersal of information and a lack of clarity on the issue, even in international fora.
Det er derfor nødvendigt, at Unionen, sammen med alle de berørte sektorer, gør sig nogle grundige overvejelser, før der træffes endelige beslutninger.
Therefore it is vital that the EU give serious thought to this matter, and that all parties concerned may participate in the process, before a final decision is made.
Man skal kende Unionens behov, før der vedtages beslutninger, som kan have alvorlige negative følger.
It is crucial that there be a clear understanding of what is best for the EU before making any decisions that may have negative consequences.
Man bør spørge sig selv, om det at have forskellige mærker er et gode.
One question to consider is whether the variety of eco-labels may in fact be a positive thing.
En sådan mangfoldighed vil ganske vist give større fleksibilitet, men vil være til skade for værdien af mærkningen med mistro hos forbrugeren til følge, i modsætning til de fordele, som der ville være ved én enkelt eller begrænset ordning.
However, even if this does allow for greater flexibility, it is also true that the essential value of eco-labelling may be lost, resulting in lack of confidence amongst consumers, in contrast to a single or restricted system.
Hvad angår produktets sporbarhed indtil den endelige forbruger, handler det om at sikre, at de oplysninger, der står på mærket, er korrekte og kontrollerbare.
As regards product traceability, each individual down to the end consumer must be able to be sure that what is written on the label is accurate and that all relevant information is accessible.
Det er derfor vigtigt at indføre en god sporingsmekanisme.
For this to happen, we must ensure that the mechanism for traceability is designed properly.
Offentlige ordninger giver i princippet mere sikkerhed end private ordninger, er som udgangspunkt mindre diskriminerende og giver gennem deres organisation større juridisk sikkerhed og uafhængighed.
A public system is, to begin with, one which brings more guarantees than a private system, running less risk of being discriminatory, whilst its organisational structure carries with it a greater degree of legal certainty and ensures independence.
Private ordninger bør baseres på solide mindstekrav som fastsat af EU og som defineret i FAO's retningslinjer, og de skal være på linje med eksisterende vejledninger, særlig Den Internationale Standardiseringsorganisations vejledninger.
As regards opting for private systems, these would have to be set out in accordance with substantial minimum requirements, fixed by the EU, as defined in the FAO guidelines and referring to existing directives, particularly those set out by the International Organisation for Standardisation (ISO).
Initiativtageren til enhver miljømærkeordning bør bede et eksternt og uafhængigt specialiseret akkrediteringsorgan om at foretage akkreditering ved certificeringsorganerne på initiativtagerens vegne.
The promoter of the scheme should call on the services of a separate and independent accreditation specialist to carry out the task of accrediting certification bodies on its behalf.
V.- Krav om bæredygtighed
V. Sustainability criteria
Et af debattens mest komplekse elementer er fastsættelsen af de krav, der skal sikre fiskeressourcernes bæredygtighed.
One of the most complex elements of the debate is the establishment of criteria guaranteeing the sustainability of fishing stocks.
Man er på internationalt plan endnu ikke nået til enighed om en definition af én eller flere indikatorer herfor, og det vil være ønskeligt, om Unionen for sit vedkommende fastsætter nogle klare krav.
Internationally there is no consensus on which indicators should be used, nor whether there should be just one indicator.
Hvilken slags krav taler vi om?
It would therefore be desirable for the EU to establish clear sets of criteria.
Det er spørgsmålet.
The question to consider is what kind of criteria we are talking about.
Først og fremmest bør man skelne mellem generelle og specifikke krav alt efter arten af det pågældende fiskeri.
Firstly, we would have to differentiate between general and specific criteria according to the type of fishery.
Herunder bør man skelne mellem krav, der er baseret på videnskabelige undersøgelser (fællesskabslovgivningen er i princippet baseret på bæredygtig udvikling, hvorfor enhver fiskeriaktivitet bør overholde disse krav), krav, der er baseret på en mindre indvirkning på miljøet eller økosystemet (hvilket indebærer, at man skal tage de mest selektive produktionsmetoder i betragtning) og endelig krav forbundet med fødevaresikkerhed (produkterne må ikke være sundhedsskadelige).
As regards general criteria, we can differentiate between criteria based on scientific analysis (in principle the Community rules are based on sustainable development and so all fisheries would comply with this particular criterion), criteria relating to limiting the impact on the environment and ecosystem (which would involve looking at more selective production methods) and finally criteria relating to food safety (i.e. that they do not represent a danger to health).
VI.- Analyse af meddelelsen fra Kommissionen
Analysis of the communication from the European Commission
I denne sammenhæng er afsnittet om "arbejdet med miljømærkning i internationale fora" i kraft af sin mangelfuldhed særlig vigtigt: tre sølle afsnit sammenfatter aktiviteterne i FAO (som har behandlet dette spørgsmål siden 1998) og i WTO endda uden af opdatere oplysningerne.
Particularly poor, in this respect, is the section headed 'Work on eco-labelling in international fora'; three brief paragraphs summarise the activities carried out by the FAO (which first tackled this issue back in 1998) and the WTO, and the information is not really up-to-date.
Således er FAO's retningslinjer for miljømærkning ikke engang nævnt, selv om de, allerede inden de blev vedtaget, indgik i flere arbejdsdokumenter.
In the case of the FAO, its guidelines on eco-labelling are not even included, guidelines which already featured in many working documents even before their approval.
Mange interesserede parter har således ikke haft mulighed for at få adgang til denne grundlæggende del af enhver miljømærkeordning.
Many of the parties concerned have, therefore, been denied access to what is a fundamental component of any eco-labelling scheme.
Ligesom de måske for generelle mål, der er beskrevet i punkt 4 i meddelelsen, er indholdet af dette afsnit noget overraskende, idet Kommissionen synes at forkaste enhver mulighed for at indføre én offentlig miljømærkeordning.
Coinciding with the objectives (perhaps too generic in nature) listed in section 4 of the communication, the wording of the chapter is none the less surprising, implying that the Commission is rejecting in advance the establishment of a single, public eco-labelling scheme.
Indførelsen af et EF-miljømærke vil naturligvis medføre øgede omkostninger, da den kompetente myndighed skal overholde mere komplekse procedurer.
It is clear that the establishment of a single 'Community eco-labelling scheme' would bring with it more complicated processes for the relevant authorities and also undoubtedly greater costs.
Men man skal ikke glemme den opmærksomhed, som sådan et mærke kan medføre.
Yet the advantages of a single eco-labelling scheme must not be undervalued.
Faktisk ville sådan et mærke, når man tager i betragtning, hvilke markedsfordele det giver at have sådan et mærke, give større juridisk sikkerhed for dem, der ønsker at deltage i miljømærkeordningen, det ville give større troværdighed over for forbrugerne, forhindre den modløshed og forvirring, der følger med udbredelsen af miljømærker, og, mest af alt, det ville give mulighed for utvetydigt at forene ordningen med målene for fremme af bæredygtig udvikling.
A Community label would bring greater legal certainty for those wishing to join the eco-labelling system, offer increased guarantees of reliability for consumers, prevent overlapping and confusion in the face of a proliferation of labels and, above all, ensure that the system is clearly associated with sustainable development and objectives.
Det ville desuden tiltrække fiskere og virksomheder, der støtter miljømærkning, det ville fremme konkurrencen mellem sidstnævnte med hensyn til anvendelse af mere selektive fisketeknikker, og det ville mere effektivt kunne overbevise forbrugerne om, at de med deres penge bør bidrage til forbedringen af havmiljøet.
It would also encourage fishermen and businesses to use eco-labelling more widely, foster greater competition amongst them in the use of more selective fishing techniques, given the advantages that obtaining the eco-label would bring in the market, and do more to convince consumers that they are in fact contributing to the recovery of the marine environment by parting with their money.
Kommissionen foreslår tre løsningsmuligheder for etableringen af en EF-miljømærkeordning: Løsningsmulighed nr. 1: Ingen indgreb; Løsningsmulighed nr. 2: Indførelse af en EF-miljømærkeordning for fisk og fiskerivarer; Løsningsmulighed nr. 3: Opstille mindstekrav til frivillige miljømærkeordninger.
The Commission assesses three options in respect of the implementation of a Community labelling scheme: (i) 'Non-action', (ii) 'Creating a single Community eco-labelling scheme for fish and fishery products', (iii) 'Establishing minimum requirements for voluntary eco-labelling schemes'.
Da det ifølge det tredje løsningsforslag er Kommissionen, der skal have ansvaret for at fastsætte kravene, bliver miljømærkningen et offentligt system, ligesom i løsningsforslag nr. 2, selv om sidstnævnte ikke sikrer indførelsen af ét mærke.
Given that in the third option it is the Commission that is responsible for fixing those requirements, this automatically converts the eco-labelling scheme into a public system, as laid out in the second option, although it would not guarantee the existence of a single eco-labelling scheme.
Styringen af ordningen kan i øvrigt ligge hos såvel offentlige som private enheder, og det hvad enten ejeren af ordningen er offentlig eller privat.
Moreover, it is the system's management that may fall to either public or private bodies, whether the ownership of the system is public or private.
Man kunne således have flere forskellige miljømærker, som er underlagt samme lovgivningsmæssige ramme, hvilket synes at være Kommissionens ønske.
We could therefore find ourselves in a situation where several eco-labelling schemes exist side by side, as appears to be the wish of the Commission, yet all of them would be subject to the same regulatory framework.
Det er således af størst betydning at få fastsat de ovennævnte mindstekrav, at indføre et tilsynssystem for ordningen og samtidig at sikre gennemsigtighed og overholdelse af bevaringskæden.
The important thing, therefore, is to fix the aforementioned minimum requirements, the supervision of the system and its transparency, as well as to guarantee the chain of custody.
Og afhængig af om disse krav bliver mere eller mindre restriktive, vil det regelsystem, som indføres, blive mere eller mindre gennemsigtigt, uafhængigt, sikkert og ikke-diskriminerende.
Depending on whether these requirements are more or less stringent, they will then give rise to a regulatory system that is also more or less transparent, independent, secure and free from discrimination.
om oplæg til debat om en fællesskabstilgang til miljømærkeordninger for fiskerivarer
on launching a debate on a Community approach towards eco-labelling schemes for fisheries products
Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed opfordrer Fiskeriudvalget, som er korresponderende udvalg, til at indarbejde følgende forslag i det beslutningsforslag, det vedtager:
The Committee on the Environment, Public Health and Food Safety calls on the Committee on Fisheries, as the committee responsible, to incorporate the following suggestions in its motion for a resolution:
2. mener, at denne ordning vil supplere lovgivningsgrundlaget for bevarelse af fiskeressourcerne, der fortsat bør være den grundlæggende målsætning for den fælles fiskeripolitik;
Considers that this system will complement the legislative framework for the preservation of fisheries resources, which should remain the common fisheries policy's fundamental objective;
8. ser gerne, at der indføres en fælles procedure for udvikling og certificering, som på sigt fremmer bæredygtige metoder til produktion og udnyttelse af fiskeressourcerne, under forudsætning af, at mærkningen stiller strenge krav til:
Calls, therefore, for a uniform development and certification procedure to be set up that, in the long run, allows sustainable methods of producing and exploiting fisheries resources to be promoted, provided that the labels entail strict requirements regarding:
- minimering af bifangster,
- minimising by-catches,
- regulering af fangster på grundlag af princippet om "maksimalt bæredygtigt udbytte",
- catches regulated on the basis of the 'maximum sustainable yield' principle,
- effektiv gennemførelse og kontrol med henblik på at bekæmpelse af ulovligheder;
- effective enforcement and supervision in order to combat illegal practices;
10. anbefaler, at nationale mærker og andre mærker for fiskerivarer, der bl.a. angiver særlige fangstmetoder som f.eks. fanget uden risiko for delfiner eller produktets kvalitet, bevares;
Advocates the continued existence of national and other labels for fishery products indicating, inter alia, particular features of catch methods, such as harmlessness to dolphins or the quality of the product;
13. anbefaler en frivillig ordning og foreslår, at der indføres incitamenter, der især tilskynder de små og mellemstore virksomheder og ikke-industrielle fiskere til at tilslutte sig ordningen;
Recommends that participation in the system should be on a voluntary basis and suggests that there should be incentives to encourage companies, particularly SMEs, and non-industrial fishermen to participate in the system put in place;
In December 1997, the Commission first addressed the need to discuss non-discriminatory, voluntary eco-labelling schemes.
In December 1997, the Commission first addressed the need to discuss non-discriminatory, voluntary eco-labelling schemes.
In 2002, it adopted a Community Action Plan to integrate environmental protection requirements into the Common Fisheries Policy and announced its intention to launch a debate on the eco-labelling of fisheries products.
In 2002, it adopted a Community Action Plan to integrate environmental protection requirements into the Common Fisheries Policy and announced its intention to launch a debate on the eco-labelling of fisheries products.