natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hvad angår Europas sikkerhedsmål understreges det i høj grad i den europæiske sikkerhedsstrategi, at EU i passende omfang skal anvende alle de instrumenter, som den råder over, til "at udbrede god regeringsførelse, støtte sociale og politiske reformer, bekæmpe korruption og magtmisbrug, etablere retsstatsprincippet og beskytte menneskerettighederne".
Significantly, regarding Europe’s security goals, the ESS stresses that the EU must appropriately utilise all the means available to it in “spreading good governance, supporting social and political reform, dealing with corruption and abuse of power, establishing the rule of law and protecting human rights”.
Dette er ifølge den europæiske sikkerhedsstrategi af overordentlig stor betydning, idet de "er det bedste middel til at styrke den internationale orden".
This is of paramount importance, according to the ESS, as these are “the best means of strengthening the international order.”
I den europæiske sikkerhedsstrategi henvises der dog ikke til EU's forpligtelser for så vidt angår menneskerettigheder og grundlæggende rettigheder i forbindelse med gennemførelse af ESS-aktioner.
However, the ESS makes no reference to the human and fundamental rights obligations of the EU when implementing ESS actions.
Endelig er henvisningerne til den europæiske sikkerhedspolitik er få og sjældne, når det drejer sig om de særlige områder, som Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender har kompetence på.
Finally, with regard to the specific competencies of the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs, the ESS references are few and far between.
I den europæiske sikkerhedsstrategi henvises der med tilfredshed til de seneste foranstaltninger, herunder indførelsen af en europæisk arrestordre, foranstaltninger til bekæmpelse af finansiering af terrorisme og aftalen om gensidig retshjælp, der blev indgået mellem EU og USA.
The ESS notes with satisfaction recent measures, including the adoption of the European Arrest Warrant, steps to attack terrorist financing, and the EU-US agreement on mutual legal assistance.
(Ordføreren for Udenrigsudvalget er enig i dette punkt og bemærker, at efter hans opfattelse skal omfanget og karakteren af ethvert bidrag fra EU's side i den sammenhæng begrænses lige fra begyndelsen for at have maksimal virkning).
(The AFET Rapporteur agrees on this point and states that, in his view, any contributions by the Union in this regard “must be initially limited in scope and in nature in order to have full effect.”).
(Ordføreren for Udenrigsudvalget noterer sig dette punkt, men gør tilsvarende opmærksom på, at den europæiske sikkerhedsstrategi indeholder få oplysninger om, hvordan de to koncepter kan forbindes, således at truslerne kan håndteres på en sammenhængende måde).
(The AFET Rapporteur takes note of this provision but notes, appropriately, the “sparsity of content within the ESS on linking the two concepts to coherently address threats”.)
Set ud fra EU's synspunkt gives der i Udenrigsudvalgets betænkning udtryk for, at der kan konstateres en langsom, men sikker forbedring af samarbejdet mellem medlemsstaterne (hvad enten det er mellem statschefer, forsvarsministre eller ledere af nationale militærstyrker) med det formål at styrke den eksterne sikkerhed.
From the European Union point of view, the AFET Report indicates a slow but sure improvement in the cooperation among Member States (whether on the level of heads of state, Defence ministers, or heads of national armies) towards the goal of strengthening external security.
Samspillet mellem politiske, institutionelle og operationelle niveauer på dette område har formentlig skabt en fremdrift, der kan øge EU's evne til gradvist at udarbejde en reel fælles forsvarspolitik, som det fastslås i forfatningstraktaten.
Indeed, the interaction between the political, the institutional and the operational layers in this domain has arguably created a momentum which could increase the Union’s gradual ability to establish a real common defence policy as outlined in the Constitutional Treaty.
Derimod er push-faktorerne og den politiske vilje, der eksisterer med hensyn til opbygningen af ekstern sikkerhed, enten svage eller ikke til stede, når det handler om at skabe en troværdig og demokratisk ansvarlig politik for intern sikkerhed, heller ikke engang, selv om der i forfatningstraktaten (som efter planen skal træde i kraft i november 2006) lægges op til en solidaritetsklausul i tilfælde af terrorangreb eller naturkatastrofer.
By contrast, the push factors and political will present in external security-building are either weak or non-existent as far as the establishment of a credible and democratically accountable internal security policy is concerned, even as the Constitutional Treaty (which is planned to enter into force in November 2006) foresees a solidarity clause in case of terrorist attacks or natural catastrophes.
Denne situation blev fastslået i den endelige rapport fra arbejdsgruppe X vedrørende frihed, sikkerhed og retfærdighed til konventet, hvori det i det store og hele erkendes, at "... det nuværende operationelle samarbejde er præget af mangel på effektivitet, gennemsigtighed og klare ansvarsforhold" , hvilket blev endnu mere udpræget i Det Europæiske Råds analyse efter terrorangrebene i Madrid og i den nylige femårsplan, der blev vedtaget i Haag.
This situation was denounced in the Working Group X “Freedom, Security and Justice” final report to the Convention which broadly acknowledged that “ ... current operational collaboration lacks efficiency, transparency and responsibility,” and became even more pronounced in the analysis of the European Council after the Madrid attacks and in the recent Hague five-year plan.
Dette skel mellem forhåbning og realitet med hensyn til at håndtere anliggender om intern sikkerhed er ikke overraskende, eftersom den interne sikkerhedsorden lige fra begyndelsen er blevet behandlet (og fortsat behandles) som et "forbudt område" for EU-institutionerne.
This gap between aspirations and reality in dealing with internal security matters is not surprising, as the internal security order has been treated from the beginning (and still is) as a “forbidden area” for the European Institutions.
Når det er sagt, er der ingen tvivl om, at de kulturelle, juridiske og institutionelle hindringer, der for øjeblikket blokerer det europæiske sikkerhedsområde, skal behandles på behørig vis, hvis det nogensinde skal lykkes for EU at udarbejde en politik for intern sikkerhed, der i fuldt omfang respekterer Unionens demokratiske værdier og borgernes krav.
Having said that, it is beyond doubt that the cultural, legal and institutional barriers presently blocking the European security area will have to be appropriately addressed if the Union is ever to establish an internal security policy that fully respects its democratic values and of the demands of its citizens.
En såkaldt "pragmatisk" eller sammenstykket tilgang på dette område er en forkert smutvej, som det for øjeblikket formentlig kan påvises på baggrund af vore erfaringer med Europol, det nye Schengen-system og agenturet til forvaltning af de ydre grænser.
A so-called “pragmatic” or piecemeal approach in this domain is a false shortcut, as is currently arguably demonstrated by our experience with Europol, the new Schengen System and the External Borders Agency.
Så det er ikke nogen overraskelse, at manglen på et langsigtet perspektiv og et eventuelt samspil mellem disse initiativer har skabt en endnu mere forvirrende situation, som rejser alvorlige spørgsmål om demokratisk ansvarlighed, beskyttelse af grundlæggende rettigheder og effektivitet.
So it is not surprising that the lack of a long term perspective and of possible interactions between these initiatives has created an even more confusing situation that raises serious questions of democratic accountability, protection of fundamental rights, and efficiency.
Det er ordførerens overbevisning, at strategien for intern sikkerhed (snarere end området ekstern sikkerhed) kun kan udarbejdes på grundlag af en stærk politisk forpligtelse og en mere holdbar retlig ramme, som det er fastsat i forfatningstraktaten.
From the Rapporteur’s point of view, the internal security strategy (more than the external security domain) can only be founded on a strong political commitment and on a more solid legal framework, as provided for by the European Constitution.
Der skal især fokuseres på respekt for borgernes grundlæggende rettigheder, som nedfæstet i forfatningstraktaten, som led i enhver form for drøftelse af internt politisamarbejde eller anden form for samarbejde.
Particular emphasis must be given to the respect of citizens’ fundamental rights, as enshrined in the Constitution, within any discussion of internal police or other cooperation.
Indtil forfatningen træder i kraft, kan EU kun fortsætte sit forberedende arbejde i henhold til det, der allerede er blevet foreslået i Europa-Parlamentets henstilling til det fremtidige område for frihed og retfærdighed.
Before the Constitution’s entry into force, the Union can only continue the preparatory work according to what has already been suggested in the EP recommendation on the future of the Freedom Security and Justice Area.
Formålet med de foreslåede ændringer til Kuhne-betænkningen er at:
The suggested amendments to the Kuhne report are aimed at:
· forbedre den europæiske sikkerhedsstrategis legitimitet og effektivitet og mindske de negative virkninger, der kan undergrave Europas sikkerhed, ved at sikre, at det fra EU's side garanteres, at international lovgivning og forpligtelser vedrørende grundlæggende rettigheder og menneskerettigheder overholdes fuldt ud i forbindelse med EU's bekæmpelse af sikkerhedstrusler
· Enhancing the legitimacy and effectiveness of ESS and minimising negative spill-over effects that could undermine European security, by ensuring that, when acting to avert security threats, the EU ensures that international law and fundamental and human rights obligations are fully respected.
· styrke legitimiteten af EU-aktioner på dette område ved at skabe en reel demokratisk kontrol fra Europa-Parlamentets og de nationale parlamenters side
· Reinforcing the legitimacy of European Union action in this domain by establishing real democratic control by the European and the national parliaments.
· styrke samhørigheden mellem EU og medlemsstaterne i internationale fora, når internationale aftaler forhandles på plads, eller når man deltager i fora om frihed, sikkerhed og retfærdighed
· Reinforcing the coherence between European Union and Member States in international fora, when negotiating international agreements or participating in fora dealing with freedom, security and justice.
· definere en europæisk plan for intern sikkerhed, som skal ses som et supplement til nationale sikkerhedsstrategier, med en klar rolle til de europæiske agenturer (f.eks. Europol), således at der kan skabes øget gennemsigtighed og demokratisk ansvarlighed for politik og aktioner
· Defining a European internal security plan to be understood as a complement to national security strategies, with a clear role for European Agencies (such as Europol), in order to enhance transparency, democratic accountability for policy and actions.
· opbygge et centralt varslingssystem inden for Kommissionen, der kan indsamle de nødvendige oplysninger til forebyggelse og bekæmpelse af grænseoverskridende trusler.
· Building a central alarm system inside the Commission which could collect the appropriate information for preventing and combating transboundary threats.
Rådgivende udvalg Dato for meddelelse på plenarmødet
Committees asked for its opinion Date announced in plenary
Stavros Lambrinidis 18.1.2005
Stavros Lambrinidis 18.1.2005
Alexander Nuno Alvaro, Edit Bauer, Johannes Blokland, Mario Borghezio, Kathalijne Maria Buitenweg, Maria Carlshamre, Michael Cashman, Giusto Catania, Jean-Marie Cavada, Carlos Coelho, Rosa Díez González, Kinga Gál, Ewa Klamt, Ole Krarup, Wolfgang Kreissl-Dörfler, Barbara Kudrycka, Stavros Lambrinidis, Henrik Lax, Sarah Ludford, Edith Mastenbroek, Jaime Mayor Oreja, Claude Moraes, Hartmut Nassauer, Martine Roure, Inger Segelström, Ioannis Varvitsiotis, Manfred Weber, Stefano Zappalà og Tatjana Ždanoka
Alexander Nuno Alvaro, Edit Bauer, Johannes Blokland, Mario Borghezio, Kathalijne Maria Buitenweg, Maria Carlshamre, Michael Cashman, Giusto Catania, Jean-Marie Cavada, Carlos Coelho, Rosa Díez González, Kinga Gál, Ewa Klamt, Ole Krarup, Wolfgang Kreissl-Dörfler, Barbara Kudrycka, Stavros Lambrinidis, Henrik Lax, Sarah Ludford, Edith Mastenbroek, Jaime Mayor Oreja, Claude Moraes, Hartmut Nassauer, Martine Roure, Inger Segelström, Ioannis Varvitsiotis, Manfred Weber, Stefano Zappalà, Tatjana Ždanoka
Frederika Brepoels, Richard Corbett, Luis Francisco Herrero-Tejedor, Bill Newton Dunn, Vincent Peillon, Marie-Line Reynaud, Bogusław Sonik og Kyriacos Triantaphyllides
Frederika Brepoels, Richard Corbett, Luis Francisco Herrero-Tejedor, Bill Newton Dunn, Vincent Peillon, Marie-Line Reynaud, Bogusław Sonik, Kyriacos Triantaphyllides
Helmut Kuhne 13.9.2004
Helmut Kuhne 13.9.2004
Bastiaan Belder, Monika Beňová, André Brie, Elmar Brok, Philip Claeys, Simon Coveney, Véronique De Keyser, Giorgos Dimitrakopoulos, Anna Elzbieta Fotyga, Ana Maria Gomes, Alfred Gomolka, Anna Ibrisagic, Toomas Hendrik Ilves, Ioannis Kasoulides, Bogdan Klich, Helmut Kuhne, Joost Lagendijk, Vytautas Landsbergis, Armin Laschet, Willy Meyer Pleite, Francisco José Millán Mon, Annemie Neyts-Uyttebroeck, Raimon Obiols i Germà, Vural Öger, Justas Vincas Paleckis, Tobias Pflüger, Miroslaw Mariusz Piotrowski, Bernd Posselt, Michel Rocard, Raül Romeva i Rueda, Libor Rouček, José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra, György Schöpflin, Gitte Seeberg, Ursula Stenzel, István Szent-Iványi, Charles Tannock, Paavo Väyrynen, Inese Vaidere, Geoffrey Van Orden, Ari Vatanen, Karl von Wogau, Jan Marinus Wiersma, Luis Yanez-Barnuevo García, Josef Zieleniec
Bastiaan Belder, Monika Beňová, André Brie, Elmar Brok, Philip Claeys, Simon Coveney, Véronique De Keyser, Giorgos Dimitrakopoulos, Anna Elzbieta Fotyga, Ana Maria Gomes, Alfred Gomolka, Anna Ibrisagic, Toomas Hendrik Ilves, Ioannis Kasoulides, Bogdan Klich, Helmut Kuhne, Joost Lagendijk, Vytautas Landsbergis, Armin Laschet, Willy Meyer Pleite, Francisco José Millán Mon, Annemie Neyts-Uyttebroeck, Raimon Obiols i Germà, Vural Öger, Justas Vincas Paleckis, Tobias Pflüger, Mirosław Mariusz Piotrowski, Bernd Posselt, Michel Rocard, Raül Romeva i Rueda, Libor Rouček, José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra, György Schöpflin, Gitte Seeberg, Ursula Stenzel, István Szent-Iványi, Charles Tannock, Paavo Väyrynen, Inese Vaidere, Geoffrey Van Orden, Ari Vatanen, Karl von Wogau, Jan Marinus Wiersma, Luis Yañez-Barnuevo García, Josef Zieleniec
Alexandra Dobolyi, Árpád Duka-Zólyomi, Milan Horáček, Jaromír Kohlíček, Jaime Mayor Oreja, Erik Meijer, Pasqualina Napoletano, Janusz Onyszkiewicz, Doris Pack, Rihards Pīks, Józef Pinior, Aloyzas Sakalas, Inger Segelström
Alexandra Dobolyi, Árpád Duka-Zólyomi, Milan Horáček, Jaromír Kohlíček, Jaime Mayor Oreja, Erik Meijer, Pasqualina Napoletano, Janusz Onyszkiewicz, Doris Pack, Rihards Pīks, Józef Pinior, Aloyzas Sakalas, Inger Segelström
Dato for indgivelse - A[6]
Date tabled – A[6]
om Rådets fælles holdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om minimumsbetingelser for gennemførelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 og nr. 3821/85 med hensyn til sociale bestemmelser inden for vejtransportvirksomhed
on the Council common position for adopting a directive of the European Parliament and of the Council on minimum conditions for the implementation of Council Regulations (EEC) Nos 3820/85 and 3821/85 concerning social legislation relating to road transport activities
– der henviser til Rådets fælles holdning (11336/1/2004 – C6‑0249/2004 ),
– having regard to the Council common position (11336/1/2004 – C6‑0249/2004 ),
Vedtagne tekster af 20.4.2004, P6_TA(2004)0306 . til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet ( KOM(2003)0628 )
Texts Adopted, 20.4.2004, P6_TA(2004)0306 . on the Commission proposal to Parliament and the Council ( COM(2003)0628 )
– der henviser til indstilling ved andenbehandling fra Transport- og Turismeudvalget ( A6‑0073/2005 ),
– having regard to the recommendation for second reading of the Committee on Transport and Tourism ( A6-0073/2005 ),
(1) Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 af 20. december 1985 om harmonisering af visse bestemmelser på det sociale område inden for vejtransport og (EØF) nr. 3821/85 om kontrolapparatet inden for vejtransport er af væsentlig betydning for etableringen af et fælles marked for transport ad vej, jernbane eller indre vandveje samt for færdselssikkerheden og arbejdsvilkårene.
(1) Council Regulations (EEC) No 3820/85 of 20 December 1985 on the harmonisation of certain social legislation relating to road transport and (EEC) No 3821/85 of 20 December 1985 on recording equipment in road transport are important for the creation of a common market for inland transport services, for road safety and for working conditions.
(1) Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 af 20. december 1985 om harmonisering af visse bestemmelser på det sociale område inden for vejtransport og (EØF) nr. 3821/85 om kontrolapparatet inden for vejtransport samt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/15/EF af 11. marts 2002 om tilrettelæggelse af arbejdstid for personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter * er af væsentlig betydning for etableringen af et fælles marked for transport ad vej, jernbane eller indre vandveje samt for færdselssikkerheden og arbejdsvilkårene.
(1) Council Regulations (EEC) No 3820/85 of 20 December 1985 on the harmonisation of certain social legislation relating to road transport and (EEC) No 3821/85 of 20 December 1985 on recording equipment in road transport , and Directive 2002/15/EC of the European Parliament and the Council of 11 March 2002 on the organisation of the working time of persons performing mobile road transport activities 1 are important for the creation of a common market for inland transport services, for road safety and for working conditions.
(5a) I forbindelse med kontrolsystemerne skal det være målet at udvikle nationale løsninger, der sigter mod europæisk interoperabilitet og praktisk anvendelighed.
(5a) It must be the aim of monitoring systems to develop national solutions towards European interoperability and practicability.
(6) Alle kontrolenheder bør råde over standardudstyr, der er tilstrækkeligt til, at de kan udføre deres opgaver virkningsfuld t og effektivt.
(6) Sufficient standard equipment should be available to all enforcement units to enable them to carry out their duties effectively and efficiently.
(6) Alle kompetente kontrolmyndigheder bør råde over standardudstyr og lovmæssige beføjelser , der er tilstrækkelig e til, at de kan udføre deres opgaver virkningsfuldt og effektivt.
(6) Sufficient standard equipment and legal powers should be available to all enforcement units to enable them to carry out their duties effectively and efficiently.
(8) I hver medlemsstat bør der være et enkelt organ for forbindelserne inden for Fællesskabet med andre relevante kompetente myndigheder.
(8) Within each Member State there should be a single body for intracommunity liaison with other relevant competent authorities.
Dette organ bør også udarbejde relevante statistikker .
That body should also compile relevant statistics.
Medlemsstaterne bør også gennemføre en sammenhængende national håndhævelsesstrategi på deres område og kan udpege et enkelt organ, der skal koordinere gennemføre l sen .
Member States should also apply a coherent national enforcement strategy on their territory and may designate a single body to coordinate its implementation.
I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går direktivet ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.
In accordance with the principle of proportionality, as set out in that Article, this Directive does not go beyond what is necessary in order to achieve that objective.
Dette direktiv fastsætter minimumsbetingelser for gennemførelsen af forordning (EØF) nr. 3820/85 og (EØF) nr. 3821/85.
This Directive lays down minimum conditions for the implementation of Regulations (EEC) Nos 3820/85 and 3821/85.
Dette direktiv fastsætter minimumsbetingelser for gennemførelsen af forordning (EØF) nr. 3820/85 , nr. 3821/85 , direktiv 2002/15/EF og direktiv 2002/15/EF
This Directive lays down minimum conditions for the implementation of Regulations (EEC) Nos 3820/85 and 3821/85 and Directive 2002/15/EC .
a) udelukkende inden for Fællesskabet og
(a) exclusively within the Community; and
b) mellem Fællesskabet, Schweiz og lande, der deltager i EØS-aftalen.
(b) between the Community, Switzerland and the countries party to the European Economic Area agreement.
Denne kontrol skal hvert år omfatte et bredt, repræsentativt udsnit af mobile arbejdstagere, førere, virksomheder og køretøjer inden for alle de transportkategorier, der er omfattet af forordning (EØF) nr. 3820/85 og (EØF) nr. 3821/85.
These checks shall cover each year a large and representative cross-section of mobile workers, drivers, undertakings and vehicles of all transport categories falling within the scope of Regulations (EEC) Nos 3820/85 and 3821/85.
Denne kontrol skal hvert år omfatte et bredt, repræsentativt udsnit af mobile arbejdstagere, førere, virksomheder og køretøjer inden for alle de transportkategorier, der er omfattet af forordning (EØF) nr. 3820/85 og (EØF) nr. 3821/85 og af de førere og mobile arbejdstagere, der er omfattet af direktiv 2002/15/EF .
These checks shall cover each year a large and representative cross-section of mobile workers, drivers, undertakings and vehicles of all transport categories falling within the scope of Regulations (EEC) Nos 3820/85 and 3821/85 and of drivers and mobile workers falling within the scope of Directive 2002/15/EC .
Kommissionens oprindelige tekst genindsættes.
Restores the Commission’s original wording.
Artikel 2, stk. 1, afsnit 3
Article 2, paragraph 1, subparagraph 3
Medlemsstaterne sørger for, at der anvendes en sammenhængende national kontrolstrategi på deres område.
Member States shall ensure that a coherent national enforcement strategy is applied on their territory.
Med henblik herpå kan medlemsstaterne udpege et koordineringsorgan for så vidt angår foranstaltninger, der træffes i henhold til artikel 4 og 6, og Kommissionen og de andre medlem s stater u n derrettes i så fald herom.
For this purpose, Member States may designate a body for the coordination of actions taken under Articles 4 and 6, in which case the Commission and the other Member States shall be informed thereof.
Rådet indføjede dette som et nyt element.
This is a new point added by the Council.
Kontrol- og gennemførelsesstrategien bør dog henhøre under koordineringsorganets kompetence i overensstemmelse med Kommissionens forslag.
But the monitoring and enforcement strategy should come under the authority of the coordinating body, as listed in the Commission proposal.
* 6 måneder efter dette direktivs ikrafttræden
1 Six months after this Directive enters into force.
Artikel 2, stk. 2, afsnit 1
Article 2, paragraph 2, subparagraph 1
Hver medlemsstat tilrettelægger kontrollen på en sådan måde, at 1% af arbejdsdagene for førere af køretøjer, som er omfattet af forordning (EØF) nr. 3820/85 og (EØF) nr. 3821/85, kontrolleres fra den ….
Each Member State shall organise checks in such a way that, as from … , 1 % of days worked by drivers of vehicles falling within the scope of Regulations (EEC) Nos 3820/85 and 3821/85 are checked.
Denne procentsats stiger til 2% fra den 1. januar 2009 og til 3% fra den 1. januar 2011 .
This percentage will increase to 2 % from 1 January 2009 and to 3 % from 1 January 2011 .
Denne procentsats stiger til 2% fra den 1. januar 2007 og til 3% fra den 1. januar 2009 .
This percentage will increase to 2 % from 1 January 2007 and to 3 % from 1 January 2009 .
Den gradvise forøgelse af antallet af kontroldage er ny tilføjelse fra Rådets side.
The Council has added this gradual increase in the number of days checked.
Artikel 2, stk. 2, afsnit 2
Article 2, paragraph 2, subparagraph 2