natgillin/translations-raw huggingface dataset:
G. der henviser til, at midtvejsrevideringen af Lissabon-strategien og Göteborg-strategien har været relativt skuffende, hvad angår muligheden for at inddrage den territoriale dimension i Unionens prioriterede mål,
G. whereas the mid-term review of the Lisbon and Gothenburg strategies was relatively disappointing as regards the possibility of including the territorial dimension in the EU’s priority objectives,
H. der henviser til, at metoden til fastsættelse af strategiske retningslinjer for samhørighedspolitikken på fællesskabsplan fremover omfatter den territoriale samhørighed, der danner ramme om fondenes interventioner,
H. whereas the method for setting the Community’s strategic guidelines on cohesion policy now includes territorial cohesion as a purpose for which the Funds may intervene,
3. opfordrer derfor til, at den regionale udvikling baseres på programmer, der sikrer lige behandling mellem områderne, samtidig med at deres forskelligartethed bevares, hvilket navnlig indebærer, at forsyningspligtydelser og tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse skal være tilgængelige i rimeligt omfang;
Calls, therefore, for regional development to be founded on programmes which guarantee equality of treatment between the EU’s territories, while preserving their diversity, which notably implies appropriate accessibility of services of general interest (SGI) and services of general economic interest (SGEI);
5. bekræfter, at en harmonisk udvikling af hele Unionens område bør baseres på gennemførelsen af en fysisk-funktionel, polycentrisk model for lige adgang til infrastrukturer og til viden samt for en hensigtsmæssig forvaltning af natur- og kulturarven som foreslået af EFFU;
Reiterates that the harmonious development of the whole territory of the EU must be founded on the application of a polycentric spatial development model, parity of access to infrastructure and knowledge and wise management of the natural and cultural heritage, as proposed by the ESDP;
10. ønsker, at der indføres en mekanisme til styrkelse af de sektorpolitikker, der har stor indvirkning på udviklingen af Unionens forskellige områder, og af regionaludviklingspolitikken;
Hopes for the implementation of a mechanism for cross-fertilisation between sector-specific policies with a major impact on the development of the EU’s territories and regional development policy;
13. kræver, at der parallelt med BNP fastsættes nye territoriale indikatorer til brug ved måling af regionernes udviklingsniveau og til objektiv evaluering af hindringerne for denne udvikling, dvs. et indeks for afsides beliggenhed og tilgængelighed, tilstedeværelsen af infrastrukturer og transport, niveauet af forskning og innovation, almen uddannelse og erhvervsuddannelse, niveauerne for produktivitet i området og ledighedens størrelse;
Calls, with a view to measuring the development of the regions and evaluating objectively the obstacles – and in particular the specific territorial disadvantages - in its way, for the adoption, alongside GDP, of new territorial indicators, namely the decentralisation and accessibility index, infrastructure and transport provision, research/ innovation, education and training activity, level of diversification of productivity in the area, and unemployment rate;
Den territoriale samhørighed placerer målet om en afbalanceret og bæredygtig udvikling af EU i en territorial sammenhæng.
The term “territorial cohesion” expresses the objective of a balanced and sustainable development of the EU at territorial level.
Begrebet "territorial samhørighed" bygger på og udvider begrebet "økonomisk og social samhørighed" og giver det en tværgående dimension, den territoriale dimension.
The notion of territorial cohesion derives from, and is an extension of, that of social and economic cohesion, enriching it by supplying it with a transversal dimension namely the territorial dimension.
I dets egenskab af politisk målsætning består det i at fremme en harmonisk og afbalanceret udvikling af EU som helhed ved at integrere den territoriale dimension i fællesskabspolitikkerne.
As a political objective, it seeks to promote the harmonious and balanced development of the European Union as a whole, by incorporating the territorial dimension into Community policies.
Samhørighedens territoriale dimension forudsætter, at området organiseres på europæisk plan, så man kan nå frem til en egentlig fysisk planlægning af det europæiske område, navnlig hvad angår forvaltningen af såvel de materielle som de immaterielle net og tjenesteydelser.
The territorial dimension of cohesion presupposes the organisation of space at Community level, with a view to achieving a genuine European spatial planning, particularly as regards the management of networks and services, whether material or intangible.
Udviklingen af begrebet
Evolution of the concept of territorial cohesion
Den Europæiske Fælles Akt medførte et behov for at nedbringe forskellene mellem EU's territorier.
The Single European Act first introduced the requirement to reduce disparities among the territories of the EU.
I de efterfølgende reformer af traktaterne glemte man imidlertid samhørighedens territoriale dimension.
However, the successive reforms of the Treaties ignored the territorial dimension of cohesion.
Selv om den territoriale samhørighed blev nævnt i Amsterdam-traktaten, blev den ikke indsat i kapitlet om den økonomiske og sociale samhørighed, men i artiklen om tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse; dette forklarer, hvorfor den territoriale samhørighed ikke har opnået en praktisk og effektiv dimension, selv om en sådan er ønskelig.
Although the Treaty of Amsterdam mentioned territorial cohesion, it did not place it in the chapter on economic and social cohesion but in the article on services of economic interest: this is why territorial cohesion has not acquired the practical and effective dimension it needs.
I traktaten om en forfatning for Europa bliver den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed et af EU's vigtige mål (artikel I-3).
In the Treaty establishing a Constitution for Europe, economic, social and territorial cohesion (ESTC) becomes an essential objective of the European Union.
Endvidere giver artikel III-220 ("For at fremme en harmonisk udvikling af Unionen som helhed udvikler og fortsætter denne sin indsats for at styrke sin økonomiske, sociale og territoriale samhørighed) den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed en central plads i EU's enkelte politikker, eftersom den sigter mod at fremme en harmonisk udvikling af Unionen som helhed.
Moreover, Article III-220 (“In order to promote its overall harmonious development, the Union shall develop and pursue its action leading to the strengthening of its economic, social and territorial cohesion.”) accords a central place among EU policies to ESTC, since it aims at the overall harmonious development of the Union.
I de senere år er begrebet "territorial samhørighed" lidt efter lidt blevet indarbejdet i Parlamentets forskellige beslutninger
Over the past few years, the notion of territorial cohesion has been gradually taken up in various European Parliament resolutions
T4- 0399/1998 af 2. juli 1998 om fysisk planlægning og udviklingsplanen for Fællesskabets område (ESDP); T5- 0474/2001 af 20. september 2001 om strukturfondene; T5- 0060/2002 af 7. februar 2002 Anden rapport om økonomisk og social samhørighed. , men ud fra et minimalistisk synspunkt for at henlede opmærksomheden på de områder, der er særlig dårligt stillet med hensyn til regional udvikling (landdistrikter, randområder, bjergegne, øområder, områder med permanente handicap).
T4-0399/1998, 2 July 1998 on Town and country planning and the EDSP; T5-0474/2001 of 20 September 2001 on the Structural Funds; T5-0060 of 7 February 2002 on Economic and social cohesion: 2nd report. , but in a minimalist way, drawing attention to the areas which have been most neglected by regional development (rural areas, remote, mountainous or island areas or areas with permanent disadvantages).
I Parlamentets seneste beslutninger (navnlig beslutningen om den tredje rapport om økonomisk og social samhørighed
In Parliament’s most recent resolutions (particularly the resolution on the Third Report on Cohesion Policy
T5- 0368/2004 af 22. april 2004 Tredje rapport om økonomisk og social samhørighed. ) bemærker man, at begrebet "territorial samhørighed" har fået mere plads og er blevet et reelt redskab i den regionale udvikling i EU som helhed.
T5-0368/2004, 22 April 2004, Third Report on Economic and Social Cohesion. ), the concept of territorial cohesion has recovered some lost ground and is becoming a genuine tool for regional development for the whole territory of the EU.
På vej mod et fælles projekt
Towards a common project
Det første formelle forsøg på at give en definition af begrebet stammer fra Kommissionen og blev fremsat i den tredje rapport om økonomisk og social samhørighed: "Begrebet territorial samhørighed går videre end begrebet økonomisk og social samhørighed, eftersom det udvider og styrker det.
The first formal attempt at a definition comes from the Commission, its third report on social and economic cohesion: “The concept of territorial cohesion extends beyond the notion of economic and social cohesion by both adding to this and reinforcing it.
I politisk henseende er målet at nå frem til en mere afbalanceret udvikling ved at nedbringe de eksisterende forskelle, ved at undgå territorial uligevægt og ved at skabe større sammenhæng mellem de sektorpolitikker, der har en territorial indvirkning, og regionalpolitikken.
In policy terms, the objective is to help achieve a more balanced development by reducing existing disparities, preventing territorial imbalances and by making both sectoral policies which have a spatial impact and regional policy more coherent.
Ønsket er også at forbedre integrationen og at tilskynde til samarbejde mellem regionerne."
The concern is also to improve territorial integration and encourage cooperation between regions.”
Dernæst blev det i konklusionerne fra det uformelle rådsmøde for ministrene for fysisk planlægning i Rotterdam i november 2004 præciseret, at den territoriale samhørighed gør det muligt at omsætte målet om en afbalanceret og bæredygtig udvikling i EU i territoriale principper, og at begrebet både omfatter en multisektoriel dimension og gennemføres på flere niveauer.
Next, the conclusions of the Informal Council of EU Ministers responsible for Spatial Planning, in Rotterdam in November 2004, specified that territorial cohesion makes it possible to realise the objective of balanced and sustainable development of the EU in territorial terms, and that the concept combines multi-sectorial and multi-level dimensions.
Begrebet skal nu gives et indhold, det skal gøres operationelt , så de 25 medlemsstater arbejder hen imod det samme fælles projekt, der går ud på reelt at samordne den fysiske planlægning af det europæiske område.
This concept now has to be fleshed out and put into operation so that the 25 Member States can converge on one common project, seeking to achieve genuine coordination in European spatial planning.
Behovet for territorial samhørighed bliver således uundgåeligt i lyset af de nye udfordringer, som EU står over for, nemlig en vellykket udvidelse og en forbedring af dets globale konkurrenceevne.
In fact there is now an inexorable need for territorial cohesion given the new challenges to the EU, namely the success of enlargement and the increase of its global competitiveness.
Ud fra et praktisk synspunkt er den territoriale samhørighed parat til at blive gennemført, for gennemførelsen af den forudsætter en samordning, der allerede nu er mulig takket være en politisk tilskyndelse.
From a practical point of view, territorial cohesion is ready to be put into operation, since political will has already rendered possible the coordination required for its implementation.
Der er således ikke tale om at skabe en hierarkisk opbygget territorial politik, der er adskilt fra EU, men om at indarbejde den territoriale dimension i fællesskabspolitikkerne, uden at det medfører ekstra administrative eller juridiske byrder.
The aim is not to create a hierarchical territorial policy distinct from the EU, but to incorporate the territorial dimension into Community policies without adding further administrative or legal constraints.
Lige muligheder i hele området
Equality of opportunity throughout the territory
Den territoriale samhørighed svarer til princippet om lighed mellem borgerne, uanset hvor de bor , hvilket indebærer foranstaltninger, der sigter mod at indføre ligebehandling mellem områderne under hensyntagen navnlig til deres forskelligartede geografiske og demografiske situationer.
Territorial cohesion reflects the principle of the fair treatment of citizens, wherever they live, which implies measures seeking to establish equality of treatment between the EU’s territories, taking account in particular of the diversity of their geographical and demographic situations.
Begrebet "territorial samhørighed" skal altså gælde for Unionen som helhed.
Accordingly, the notion of territorial cohesion must be valid throughout the Union.
Territoriale udfordringer
Territorial challenges
Integration uden ensretning
Integration without uniformity
EU's område er karakteriseret ved en meget stor geografisk og kulturel forskelligartethed koncentreret på et begrænset område.
The territory of the EU is characterised by a wide geographical and cultural diversity in a small space.
Dette aspekt adskiller EU fra andre store økonomiske områder i verden såsom USA, Japan og Mercosur.
This distinguishes it from other large economic areas of the world such as the USA, Japan and Mercosur.
Forskelligartetheden, der potentielt er en af de vigtigste vækstfaktorer i EU, skal bevares, efterhånden som den europæiske integration skrider frem.
This diversity, which has the potential to be one of the EU’s main growth factors, must be preserved as European integration progresses.
Politikker, der berører EU's territoriale og bymæssige struktur, skal altså fremme territorial kontinuitet i Unionen, uden af den grund at ensrette de lokale og regionale identiteter, for de bidrager til at øge alle borgernes livskvalitet.
Accordingly, the policies which affect the spatial and urban structure of the EU must promote the territorial continuity of the union without imposing uniformity on local and regional identities, since these contribute to enriching the quality of life for everyone.
Det nyfremkommende europæiske område ophæver ikke de nationale, regionale og lokale områder, tværtimod, eftersom den fysiske planlægning på europæisk plan har til formål at optimere de enkelte særpræg som en kilde til vækst.
The emerging European territory does not do away with national, regional or local territories, far from it, since the aim of spatial planning at European level is to take each specific characteristic and optimise it as a source of growth.
I forhold til det begrænsede begreb grænseoverskridende udvikling, er den territoriale samhørighed således snarere en vektor for den overordnede tanke om en afbalanceret udbredelse af infrastruktur i hele området.
Thus, in place of the reductionist notion of development restricted to the cross-border dimension, territorial cohesion implies the overarching idea of fair and equal treatment for the whole territory.
Polycentrisk udvikling
Multicentric development
Der findes i øjeblikket kun et stort geografisk område for økonomisk integration, der har betydning på verdensplan, nemlig den centrale del af EU afgrænset af metropolerne London, Paris, Milano, München og Hamburg.
There is at present only one large geographical area which is economically integrated and of world importance: the heart of the EU defined by the metropolises of London, Paris, Milan, Munich and Hamburg.
Med udvidelsen mod øst får udfordringen i forbindelse med samhørighed en ny dimension, fordi EU aldrig tidligere er blevet konfronteret med en så alvorlig forøgelse af forskellene.
With eastward enlargement, the challenge of cohesion takes on a new dimension, since the EU has never been faced with such a sudden worsening of regional disparities.
Videreførelsen af en fysisk-funktionel udvikling koncentreret omkring et enkelt dynamisk integrationsområde vil ikke fremme nedbringelsen af forskellene mellem den centrale del og periferien, der kommer til at ligge længere og længere væk.
If spatial development continues to be concentrated on a single dynamic integration area of world importance, this will not encourage the reduction of disparities between the centre and the continually expanding fringes.
Koncentrationen af velstand på en syvendedel af Fællesskabets areal kan i alvorlig grad skade integrationen på længere sigt, fordi det medfører en underudnyttelse af ressourcerne i størstedelen af området, som udgøres af randområderne.
The concentration of wealth in one-seventh of the Community’s total area may seriously impede longer-term integration, since it implies the under-exploitation of the resources present in the majority of the territory which makes up the peripheral regions.
Set i dette lys bør udviklingen af en polycentrisk model (og ikke længere en udviklingsmodel, der skaber et modsætningsforhold mellem den centrale del og randområderne) udgøre et nøgleelement i Unionens strategi for territorial samhørighed.
With that in mind, the development of a multicentric model (as opposed to a centre-and-fringes development model) must form a key element in the Union’s territorial cohesion strategy.
Det europæiske fysiske og funktionelle udviklingsperspektiv (EFFU), der blev vedtaget i maj 1999 på det uformelle rådsmøde for ministrene for fysisk planlægning, udgør et solidt udgangspunkt for en effektiv fysisk planlægning af det europæiske område.
The European Spatial Development Perspective (ESDP) adopted in May 1999 by the Informal Council of EU Ministers responsible for Spatial Planning represents a solid basis for a commitment to the effective planning of Europe’s territory.
De bymæssige polers strategiske betydning
Strategic importance of urban centres
Samhørighedspolitikken skal ikke blot nå ud til de fattigste regioner, der befinder sig i en særlig situation (områder i den yderste periferi, øområder, bjergegne, underbefolkede områder) og styrke det regionale samarbejdes grænseoverskridende, tværnationale og tværregionale dimensioner, men også samordne bycentrene bedre med landdistrikterne og randområderne ; alle byer uanset størrelse skal betragtes som vigtige elementer for væksten i meget større områder.
Cohesion policy must not only reach the poorest regions in specific locations (such as very remote, island, mountain or underpopulated regions) and enhance regional cooperation in its cross-border, transnational and inter-regional dimensions, but must also improve coordination between urban centres and rural and remote areas ; towns of all sizes must be considered as essential factors in the growth of wider areas.
Nye territoriale indikatorer
New territorial indicators
Der bør udvikles nye territoriale kriterier og indikatorer ud over BNP til måling af en regions udvikling og af hindringerne for denne udvikling, såsom specifikke territoriale handicap, indekset for decentrering og tilgængelighed, infrastrukturens og transportforbindelsernes udviklingsgrad, aktivitetsniveauet inden for forskning og innovation, uddannelse og erhvervsuddannelse, graden af diversificering af produktiviteten i området.
New territorial criteria and indicators, in addition to GDP, should be devised to measure the development of a region and the obstacles in its way, such as specific territorial disadvantages, degree of remoteness and accessibility, infrastructure and transport provision, level of activity in terms of research and innovation, education and training, and level of diversification of the area’s productivity.
Vektorer for territorial samhørighed
Delivering territorial cohesion
Give den territoriale samhørighed en central plads i Lissabon-strategien og Göteborg-strategien
Putting territorial cohesion at the heart of the Lisbon and Gothenburg strategies
Området er et strategisk element for enhver integreret tilgang til bæredygtig udvikling.
Territory is a strategic factor in any integrated approach to sustainable development.
Det udgør de gunstigste rammer om foreningen af de tre elementer: konkurrenceevne, social samhørighed og miljø.
It forms the best framework for reconciling the three aspects: competitiveness, social cohesion and the environment.
Det er fremover nødvendigt at indskrive samhørighedspolitikken i de strategiske retningslinjer, der fastsættes på fællesskabsplan, og at sikre et regionalt og territorialt element i Lissabon-strategien og Göteborg-strategien.
It is now time for cohesion policy to be included among the strategic guidelines defined at Community level, and for the Lisbon and Gothenburg strategies to be implemented on a regional and territorial basis.
De fremskridt, der er gjort inden for rammerne af Lissabon-strategien, er relativt skuffende.
The progress achieved in connection with the Lisbon strategy is relatively disappointing.
I løbet af de seneste fire år har den bæredygtige økonomiske vækst i EU været langt mindre end i andre industrialiserede lande eller vækstlande.
Over the last four years, sustainable economic growth in the EU has been much lower than in other industrialised countries or emerging economies.
Det skal bemærkes, at der ikke i tilstrækkelig grad er blevet taget hensyn til den diversitet og potentielle rigdom, der er specifik for de europæiske regioner.
The diversity and wealth of the specific potential of the European regions has not been taken sufficiently into account.
Den politiske tilgang og en bedre samordning af sektorpolitikkerne, der resulterer i en integreret territorial udvikling og gør det muligt for byerne og regionerne at udnytte deres endogene potentiale og samarbejde effektivt omkring vigtige spørgsmål, kan styrke strategien.
This strategy may be enhanced by political approaches, and by improved coordination of sector-specific policies for integrated territorial development whereby cities and regions may be empowered to exploit their latent potential and co-operate effectively on crucial questions.
Kombinere sektorpolitikkerne og strukturpolitikkerne
Interface between sector-specific and structural policies
Medlemsstaterne imellem er de økonomiske forskelle faldet med en tredjedel (Irlands BNP er steget fra 64 til 119 % af gennemsnittet for Unionen som helhed mellem 1988 og 2000), men på regionalt plan er resultatet mindre positivt, selv om den gennemsnitlige forskel i samme periode er faldet med en femtedel mellem regionerne, og generelt har forskellene inden for den samme region udvist en stigende tendens , navnlig i byregionerne: andre faktorer gør sig gældende, og især har nogle fællesskabspolitikker en langt større territorial indvirkning end regionalpolitikken på europæisk plan alene.
While economic disparities between have fallen by one-third (Ireland’s GDP rose from 64% to 119% of the EU’s average between 1988 and 2000), at regional level results have been less good, and even though the average disparity between regions fell by almost a fifth over that period, disparities at sub-regional level are tending to rise , particularly in metropolitan regions: other factors are coming into play, and in particular certain Community policies are having a much greater territorial impact than European regional policy on its own.
Problematikken omkring de ikke-territoriale politikkers (de såkaldte sektorpolitikker som f.eks. den fælles landbrugspolitik, miljø, transport, konkurrence, forskning) territoriale indvirkning er ikke ny.
The problems with the territorial impact of Community policies not implemented at territorial level (the so-called sector-specific policies, such as the CAP or the policies on the environment, transport, competition or research) are nothing new.