natgillin/translations-raw huggingface dataset:
- at fremme gensidig anerkendelse, hvilket forudsætter udvikling af gensidig tillid mellem de retslige myndigheder og borgerne og mellem de retslige myndigheder indbyrdes, samtidig med at der vedtages harmoniseringsforanstaltninger vedrørende definitionen af lovovertrædelser som fastsat i artikel 2 i rammeafgørelse 2002/584/RIA om den europæiske arrestordre og procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne og fastlæggelsen af procedureregler samt vedrørende minimumsgarantier i forbindelse med tilbageholdelse
- encouraging mutual recognition, which assumes the development of mutual trust between judicial authorities and citizens as well as between judicial authorities themselves, by adopting the harmonisation measures with regard to the determination of the offences set out in Article 2 of Framework Decision 2002/584/JHA on the European arrest warrant and the surrender procedures between Member States and procedural rules, as well as minimum guarantees in the event of detention;
- at give Eurojust nye impulser med henblik på at skabe en europæisk anklagemyndighed, hvis kompetence rækker ud over beskyttelse af Unionens økonomiske interesser,
- giving a new impetus to Eurojust with the objective of creating a European Public Prosecutor’s Office with powers extending beyond the protection of the Union’s financial interests alone,
f) inden udgangen af 2005 at foretage en detaljeret og offentlig evaluering af gennemførelsen af handlingsplanen mod terrorisme og af forbindelsen mellem denne plan og tilsvarende nationale og internationale planer samt af planens forenelighed med overholdelsen af de individuelle frihedsrettigheder
(f) carrying out, by the end of 2005, a precise, public assessment of the implementation of the counter-terrorism action plan and its relationship with the corresponding national and international plans, and its full compliance with respect for individual freedoms,
g) at foretage en detaljeret og offentlig evaluering af de praktiske virkninger af, at der findes særordninger for visse medlemsstater, og bane vejen for, at de gradvis integreres i den fælles ordning,
(g) carrying out a precise, public assessment of the practical effects of the existence of individual schemes specific to certain Member States and preparing the ground for their progressive integration into European law,
3. pålægger sin formand at sende denne henstilling til Rådet og Det Europæiske Råd og til orientering til Kommissionen og til medlemsstaternes regeringer og parlamenter.
Instructs its President to forward this recommendation to the Council, to the European Council and, for information, to the Commission, as well as to the governments and parliaments of the Member States.
Det Europæiske Råd stræber efter den 5. november 2004 at fastlægge de politiske retningslinjer for det flerårige program til udvikling af Unionen som et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed (OFSR).
On 5 November 2004, the European Council intends to lay down its policy guidelines on the multiannual programme aimed at ‘developing the EU as an area of freedom, security and justice (AFSJ)’.
Det nye program vil ganske givet komme til at ligge i forlængelse af de mange beslutninger, Det Europæiske Råd har vedtaget på grundlag af den handlingsplan, der vedtoges i Tampere i 1999
This new programme will almost certainly constitute yet another in the series of resolutions adopted by the European Council on the basis the plan of action approved in Tampere in 1999
Bl.a. i forbindelse med konklusionerne fra Sevilla (21.-22.06.2002 om terrorisme) og fra Bruxelles (16.-17.10.2003) om indvandring. .
In particular, the conclusions of the Seville European Council (21/22 June 2002) on terrorism and of the Brussels European Council (16/17 October 2003) on immigration. .
De nye retningslinjer bør imidlertid fuldt ud tage højde for fire nye kendsgerninger, som har ændret situationen mærkbart siden Amsterdam-traktatens ikrafttrædelse den 1. maj 1999:
The new guidelines must take full account of four new factors that have substantially altered the situation since the Treaty of Amsterdam entered into force on 1 May 1999:
- eksistensen siden den 11. september 2001 af en alvorlig terrortrussel, en trussel, som på dramatisk vis ramte Den Europæiske Union med attentaterne i Madrid den 11. marts 2004, og som har gjort det påkrævet, at EU-staterne og det internationale samfund udarbejder en global antiterrorstrategi, hvilket vil involvere de forskellige EU-institutioner og nødvendiggøre samtidig brug af instrumenter, der henhører under de tre søjler, der oprettedes med Maastricht-traktaten;
- the existence, since 11 September 2001, of a major terrorist threat, which struck the EU dramatically in the form of the Madrid attacks of 11 March 2004 and which has increased the need for a global anti‑terrorist strategy, implemented by the Member States of the Union and by the international community, involving all EU institutions and presupposing simultaneous use of the instruments of the three pillars set up by the Treaty of Maastricht;
- udvidelsen med 10 nye medlemslande, hvorved Unionen er blevet et demokrati med 450 mio. indbyggere;
- enlargement to include 10 new Member States, which turns the EU into a democracy with a population of over 450 million people;
- Nice-traktatens ikrafttrædelse den 1. februar 2004, som indebærer, at anvendelsen af kvalificeret flertal og den fælles beslutningstagning er blevet udvidet til visse overordnede bestemmelser om asyl- og indvandringspolitik og om civilretligt samarbejde;
- the entry into force of the Treaty of Nice on 1 February 2003, which provides for the extension of qualified majority voting and of the codecision procedure, in particular to certain important asylum and immigration policy measures as well as to measures on judicial cooperation in civil matters;
- den forestående undertegning den 29. oktober 2004 af udkastet til forfatningstraktaten, som skaber et nyt perspektiv for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed.
- the signing on 29 October 2004 of the draft Constitutional Treaty, which places the area of freedom, security and justice in a new context.
Disse fire begivenheder nødvendiggør og muliggør en beslutsom udvikling af OFSR.
These four events call for, and allow, robust development of the AFSJ.
Fastlæggelsen af diagnostik og målsætninger på den ene side og overvejelserne omkring redskaber til gennemførelsen på den anden bør føre til, at der stilles to krav: et krav om demokratisk legitimitet og retssikkerhed for at sikre bedre beskyttelse af de grundlæggende rettigheder samt et krav om effektivitet i indsatsen, hvilket forudsætter indførelse og øget brug af procedurer for forbedret beslutningstagning samt øget solidaritet mellem medlemsstaterne.
Identification of the problem and the objectives to be attained, on the one hand, and consideration of the measures that need to be taken, on the other, must satisfy two requirements: the need for democratic legitimacy and legal certainty aimed at ensuring greater protection of fundamental rights; and the need for effectiveness of action, which requires the establishment and wider application of improved decision‑making procedures, as well as increased solidarity among Member States.
Første del: DIAGNOSTIK OG MÅLSÆTNINGER
Part 1: IDENTIFICATION OF THE PROBLEM AND OBJECTIVES
A. Demokratisk legitimitet og retssikkerhed
A. Democratic legitimacy and legal certainty
Mens der næppe kan sættes spørgsmålstegn ved de målsætninger i henseende til asyl, indvandring og rets- og politisamarbejde, der traditionelt er knyttet til OFSR, gælder dette ikke de overordnede rammer, inden for hvilke politikkerne herfor fastlægges, gennemføres og kontrolleres.
While the objectives traditionally associated with the AFSJ in terms of asylum, immigration and cooperation on legal and police matters may be taken as read, the same cannot be said of the general framework in which the respective policies are drawn up, implemented and monitored.
Disse rammer tager stadig ikke i tilstrækkelig grad højde for "principperne om frihed, demokrati og respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder samt retsstatsprincippet" som formuleret i EU-traktatens artikel 6, stk. 1.
That framework has, to date, failed to take sufficient account of ‘ the principles of liberty, democracy, respect for human rights and fundamental freedoms, and the rule of law ’ laid down in Article 6(1) of the EU Treaty.
Disse mangler blev påtalt af eksperterne allerede inden Amsterdam-traktatens ikrafttræden, og Europa-Parlamentet har klart og tydeligt sluttet op om denne kritik.
These shortcomings had been criticised by the experts even before the Treaty of Amsterdam entered into force, a position strongly supported by the European Parliament.
De er blevet mere og mere himmelråbende og mindre og mindre udholdelige i takt med, at Unionen er gået i gang med at gennemføre traktatens bestemmelser, og i særlig grad når den er blevet sat til at intervenere uden for fællesskabsrammen.
The shortcomings have become increasingly stark and increasingly less tolerable while the EU has been attempting to implement the provisions of the Treaty, particularly on the occasions when it has been prompted to intervene outside the Community framework.
Det kan forekomme paradoksalt, at medlemsstaterne bestræber sig på at kontrollere, at de principper for Unionens aktion, der er fastsat i EU-traktatens artikel 6, respekteres, men ikke er opmærksomme på, at Unionen intervenerer på betingelser, som, skønt de formelt er forenelige med traktaternes bogstav, i de enkelte medlemsstater ville blive betragtet som ulovlige under deres nationale retsordener.
Paradoxically, the Member States claim to monitor compliance with the principles for Union action laid down in Article 6 of the EU Treaty without noticing that the EU intervenes in ways which, while formally compatible with the letter of the Treaties, would be considered unlawful in each of the Member States under their own legal systems.
Det er i særlig grad vanskeligt at fastholde, at de mest elementære principper for demokrati og personlig retssikkerhed respekteres, når:
It is particularly difficult to believe that the most basic principles of democracy and legal certainty of persons are being respected when:
- retsakter , som har betydning for den personlige frihed, f.eks. rammeafgørelserne om terrorisme og den europæiske arrestordre, vedtages, uden at Europa-Parlamentet konsekvent inddrages fuldt ud, med urimeligt restriktive tidsfrister og uden pålidelige, præcise og fuldstændige informationer;
- legislative acts affecting personal freedom, such as the framework decisions on terrorism or the European arrest warrant, are adopted without the full involvement of the European Parliament, under derisively restrictive time constraints and without any reliable, accurate and complete information;
- der indgås internationale aftaler om udvisning og strafferetligt samarbejde uden nogen form for ratificering i Europa-Parlamentet eller i de nationale parlamenter;
- international agreements on extradition and cooperation in criminal matters are concluded without any form of ratification by the European Parliament or by national parliaments;
- der vedtages retsakter under første (EF-traktatens artikel 68), anden (EU-traktatens artikel 35) og tredje søjle , mens Domstolens kontrol begrænses eller udelukkes, og uden at disse retsakter gøres til genstand for kontrol i nationalt regi;
- measures are taken under the first (Article 68 of the EC Treaty), second (Article 35 of the EU Treaty) and third pillars , although the Court of Justice has little or no say in monitoring these measures and without their being monitored at national level either;
- der vedtages administrative bestemmelser , som henhører under Kommissionens udøvende beføjelse, og som træder i stedet for de 25 nationale lovgivninger, f.eks. vedrørende databeskyttelse;
- administrative acts falling within the executive powers of the Commission are adopted, effectively bypassing the national legislation of the 25 Member States, for example in the area of data protection;
- forskellige rettigheder i henseende til retshjælp indfører en urimelig forskelsbehandling af borgerne, alt efter om en retssag har grænseoverskridende karakter eller ej.
- differentiated rights to legal aid create unjustifiable discrimination between citizens, depending on whether or not the trial has a cross‑border dimension.
B. Fremme og beskyttelse af grundlæggende rettigheder
B. Promotion and protection of fundamental rights
Området med frihed, sikkerhed og retfærdighed vil ikke kunne begrænses til vedtagelse af et antal beslutninger om asyl, indvandring og retssamarbejde, der respekterer de grundlæggende rettigheder.
The ‘area of freedom, security and justice’ cannot involve simply the adoption of a number of decisions on asylum, immigration or judicial cooperation, even if they do respect fundamental rights.
Skabelsen af dette område skal også opfylde nogle mere overordnede behov: Det drejer sig ikke kun om at respektere, men også om at fremme de grundlæggende rettigheder, ikke kun om at udvikle gensidig anerkendelse af den praksis, der er i brug i de forskellige medlemsstater, men også om at overvåge, at denne praksis hviler på en fælles sokkel af principper og rettigheder.
The creation of this area is aimed at a higher goal: not simply to respect fundamental rights but to promote them, not simply to develop mutual recognition of current practice in the various Member States but to ensure that such practice is based on a common foundation of shared principles and rights.
Gensidig anerkendelse og retlig harmonisering er ikke modstridende begreber.
The concepts of mutual recognition and judicial harmonisation are not contradictory.
Tillid, som er et helt nødvendigt element i gensidig anerkendelse, forudsætter sikkerhed for, at det, der gøres i den ene såvel som den anden ende af Europa, følger fælles principper, hvilket forudsætter et vist retsharmoniseringsniveau.
Trust, a vital component of mutual recognition, is created when there is certainty that what is being done throughout Europe is being done in accordance with common principles, and this requires a reasonable level of judicial harmonisation.
Gensidig anerkendelser og lovharmonisering er ikke alternative, men derimod komplementære begreber.
Mutual recognition and legislative harmonisation are not alternatives: they complement one another.
Ifølge ånden i chartret om grundlæggende rettigheder, der vedtoges i december 2000 i Nice, og i overensstemmelse med afsnit I i forfatningstraktaten, som understreger forbindelsen (artikel I-2 og I-4) mellem skabelsen af OFSR og fremme af Unionens værdier og grundlæggende rettigheder, er henvisningen til disse værdier og rettigheder ikke en simpel beskyttelsesforanstaltning, som skal begrænse den europæiske lovgivers beføjelser.
In the spirit of the Charter of Fundamental Rights, which was adopted in Nice in December 2000, and in keeping with Title I of the Constitutional Treaty, which emphasises the link (Articles I‑2 and I-4) between the creation of the AFSJ and the promotion of the EU’s values and fundamental rights, reference to these values and rights must be more than just a safeguard aimed at limiting the powers of the European legislature.
Det hedder i præamblen til chartret, at Unionen "sætter mennesket i centrum for sit virke", og det er netop hensynet til mennesket, der retfærdiggør en positiv politik til fremme af de grundlæggende rettigheder og ikke blot en restriktiv politik, der beskytter staterne mod eventuelle overgreb fra Unionens side.
As the Preamble to the Charter rightly states, it is the individual who is at the heart of the EU’s activities, and it is the individual who justifies a positive policy of promoting fundamental rights and not simply a restrictive one of protecting the Member States from the potential excesses of the EU.
De grundlæggende rettigheder kender ikke til grænser i Unionen.
Fundamental rights know no borders within the Union.
Unionen bør overvåge, at de finder anvendelse hvor som helst og når som helst med samme strenghed og omhu.
The EU must ensure that these rights are applied everywhere and at all times with the same rigour and with the same zeal.
Det, det drejer sig om, er at skabe en europæisk retsstat.
A European constitutional state must be established.
Disse overordnede overvejelser fører frem til følgende:
These general observations give rise to the following conclusions:
- Det Europæiske Råd bør ikke nøjes med i sine overvejelser at inddrage aktioner, der henhører under Rådet om Retlige og Indre Anliggenders beføjelser, men bør også inddrage f.eks. spørgsmål henhørende under Rådet om Almindelige Anliggenders beføjelser: grundlæggende rettigheder, unionsborgerskab, bekæmpelse af forskelsbehandling, gennemsigtighed og databeskyttelse.
- the European Council must not merely take account of action which falls within the remit of the Justice and Home Affairs Council, it must also tackle, for example, issues falling within the remit of the General Affairs Council: fundamental rights, citizenship, the fight against discrimination, transparency, and data protection.
Det bør bemærkes, at disse politikker, hvis retsgrundlag er indeholdt i de nuværende traktater, udgør en integrerende del af de opfølgningsrapporter om Tampere-programmet, der forelægges af Kommissionen.
It should be noted that these policies, which are supported by foundations enshrined in the current treaties, are an integral part of the reports presented by the Commission on the action taken on the Tampere Programme;
- Fremme af de grundlæggende rettigheder, som Kommissionen i sit bidrag til debatten om det fremtidige OFSR påpeger som en nødvendighed, indebærer, at Det Europæiske Råd gør beskyttelse af rettighederne og udviklingen af unionsborgerskabet til hjørnestenen i sin fremtidige politik.
- the promotion of fundamental rights, for which the Commission reiterates the need in its contribution to the debate on the future AFSJ, requires the European Council to make the protection of rights and the development of citizenship the keystone of its future policy.
Dette forudsætter navnlig følgende:
This entails in particular:
a) bedre f orudgående kontrol af, at de grundlæggende rettigheder respekteres i forbindelse med lovbestemmelser under de tre søjler;
(a) the strengthening of prior monitoring of the respect of fundamental rights in the legislative provisions of the three pillars;
b) udvikling af en fælles kultur omkring de grundlæggende rettigheder , der deles af Unionens institutioner og medlemsstater.
(b) the development of a culture of fundamental rights common to the EU institutions and Member States.
Dette forudsætter, at der indføres en organiseret dialog mellem de allerhøjeste domsmyndigheder : medlemsstaternes forfatningsdomstole, EF-Domstolen og Den Europæiske Menneskeretsdomstol.
This implies the launching of a concerted dialogue between the highest courts : Member States’ constitutional courts, the European Court of Justice and the European Court of Human Rights.
Dette forudsætter også, at der udvikles informationsudveksling og -procedurer og gensidig kontrol mellem de offentlige forvaltninger og praktiserende jurister, navnlig i forbindelse med gennemførelsen af et fælles retsområde og en fælles asylpolitik.
It also implies the development of exchanges of officials and the development of information procedures and mutual supervision between public administrations and law professionals, particularly in terms of establishing a common legal area and a common asylum policy.
Dette forudsætter desuden indførelse eller styrkelse af europæiske forskernetværk, ngo'er og offentligt ansvarlige ;
Lastly, it implies the setting up or strengthening of European networks of research workers, NGOs and senior public officials ;
c) etablering af fælles referencestandarder for medlemsstaterne med henblik på at fremme den gensidige anerkendelse af forskellige nationale lovgivninger;
(c) the creation of reference standards common to all Member States with a view to simplifying the mutual recognition of different national laws;
d) oprettelse af et europæisk agentur for grundlæggende rettigheder , som skal bistå de europæiske og nationale institutioner med en systematisk evaluering af de politikker, der gælder på Unionens område inden for grundlæggende rettigheder.
(d) the creation of a European fundamental rights agency to serve European and national institutions and to be responsible for a systematic evaluation of current fundamental rights policies throughout the EU.
Dette agentur skal samarbejde med de relevante organer i Europarådet (Europarådets kommissær for grundlæggende rettigheder), mens vi venter på EU's tiltrædelse af den europæiske menneskerettighedskonvention, jf. artikel 7 i forfatningstraktaten, og af FN.
This agency would act in cooperation with the corresponding bodies of the Council of Europe (Council of Europe’s Fundamental Rights Commissioner), pending the accession of the EU (pursuant to Article 7 of the Constitutional Treaty) to the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms (ECHR), and with those of the United Nations;
e) omdannelse af Europol til et agentur, der er underlagt den kontrol, der gælder for denne type organer.
(e) the conversion of Europol into an agency subject to the controls applicable to such bodies.
C. Beskyttelse af borgerne
C. Protection of citizens
EU-traktatens artikel 29 giver Unionen ansvar for at "give borgerne et højt tryghedsniveau i et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed".
Article 29 of the EU Treaty confers on the EU responsibility for providing citizens with ‘a high level of safety within an area of freedom, security and justice’.
Det må imidlertid konstateres, at de resultater, der er opnået, ikke er på højde med de proklamerede ambitioner, hvilket er blevet understreget i konventets arbejde, Kommissionens evalueringer og konklusionerne fra Det Europæiske Råd den 24.-25. marts om terrorbekæmpelse.
It must be said that the results achieved to date are not commensurate with the stated ambitions, as has been emphasised by the findings of the Convention, the evaluations of the Commission and the conclusions of the European Council of 24/25 March on the fight against terrorism.
Et tal afslører den entropi, som synes at lamme de europæiske institutioner inden for OFSR: Dette område alene lægger beslag på over 30% af Rådets oversættelseskapacitet, men tegner sig kun for 5% af de beslutninger, der årligt træffes af Rådet!
One figure is particularly revealing of the paralysis suffered by the European institutions regarding the AFSJ: this area alone generates 30 % of the translations produced by the Council and yet it accounts for only 5 % of the decisions taken annually by that institution.
Ydermere gennemføres de vedtagne beslutninger kun i begrænset omfang og på ukorrekt vis, og de kontrolleres kun i ringe grad eller slet ikke, hvilket selvsagt ikke fremmer evalueringen.
Moreover, the decisions taken are poorly and unevenly applied, and they are monitored poorly, if at all, which hardly makes for an accurate evaluation of their merits.
Bag disse papirtårne, der bygges i Bruxelles, sker der intet eller meget lidt.
Despite the paper mountains created by Brussels, little or nothing is actually being done.
Denne situation kan tilskrives flere faktorer, hvoraf de to vigtigste skal nævnes her:
This situation may be attributed to various factors, of which the two most important are:
- reglen om enstemmighed , som naturligvis ikke forhindrer, at de mest oplagte beslutninger træffes, men som gør det meget vanskeligt at få vedtaget bindende beslutninger, idet regeringerne forsøger at beskytte deres beføjelser og at undgå at blive underlagt vidtrækkende bindinger;
- the unanimity rule , which, while not making it impossible to take the obvious decisions, makes it very difficult to take binding decisions, with national governments seeking to hold their ground rather than imposing excessive constraints on themselves;