natgillin/translations-raw huggingface dataset:
En række mindre firmaer og aktivister, der støtter anvendelsen af open source-software, indvendte imidlertid, at softwareopfindelser allerede er beskyttet af copyright, og at computerimplementerede opfindelser kunne medføre retsomkostninger og tvinge dem væk fra markedet.
But some smaller companies and activists supporting the use of open-source software argued instead that software inventions are already protected by copyrights and that CII patenting could raise legal costs and force them off the market.
Medlemmerne af Parlamentet lyttede til begge sider.
MEPs listened to both sides.
De fleste parlamentsmedlemmer fra Den Socialdemokratiske Gruppe, De Grønne og GUE/NGL ønskede et snævrere fokusområde for patenter for at give bedre plads til open source-opfindelser, hvorimod parlamentsmedlemmer fra PPE-DE, ALDE, UEN og IND/DEM var af den opfattelse, at direktivet ville give firmaer, herunder mindre firmaer, mulighed for at drage fordel af deres opfindelser, og at man burde gå videre med præciseringer og beskyttelsesforanstaltninger.
Most Socialist, Greens/EFA and GUE/NGL MEPs wanted a narrower focus for patents to allow more room for open-source innovation whereas EPP-ED, ALDE, UEN and IND/DEM MEPs felt the directive would help firms, including smaller ones, to benefit from their inventions and should go ahead with some clarifications and safeguards.
Førstebehandlingen og udviklingen i Kommissionen og Rådet
First reading vote and developments in Commission and Council
Under Parlamentets førstebehandling, som fandt sted inden valget til Europa-Parlamentet i 2004, besluttede et flertal af parlamentsmedlemmerne, at Kommissionens forslag til direktiv ikke var tilstrækkeligt klart i forhold til, hvad der udgjorde et "teknisk bidrag".
At Parliament's first reading (which took place before the 2004 election) a majority of MEPs decided that the Commission's draft directive was insufficiently clear on the question of what constituted a "technical contribution".
Parlamentet vedtog ændringsforslag for at sikre, at computerprogrammer ikke i sig selv var patenterbare.
Parliament adopted amendments to ensure that computer programs as such could not be patented.
Andre ændringsforslag havde til formål at beskytte små virksomheder, og Kommissionen blev opfordret til at overvåge direktivets indvirkning på dem.
Other amendments sought to protect small businesses, including a call for the Commission to monitor the directive's impact on them.
Efter valget til Europa-Parlamentet i 2004 bad det nyvalgte Parlament Kommissionen om at trække sit forslag tilbage og starte forfra, men Kommissionen gjorde det ikke og indvendte, at Rådet var lige ved at vedtage en fælles holdning, hvilket ville spille bolden tilbage til Parlamentet.
After the 2004 elections, the new Parliament requested to the Commission to withdraw its proposal and start afresh, but the Commission did not do so, arguing that the Council was on the point of adopting its position, which would put the ball back in Parliament’s court in any case.
Rådet vedtog faktisk en fælles holdning, i hvilken de væsentlige tekniske definitioner af, hvad der var patenterbart og ikke patenterbart, ikke kunne accepteres af de to sider i Parlamentet.
The Council did indeed adopt a common position (which was unacceptable to either side of the argument in Parliament) one in which the crucial technical definitions as to what was and was not patentable.
Lige før afstemningen var Parlamentet stadig delt vedrørende forslaget, og kommissær Joaquín Almunia sagde til parlamentsmedlemmerne, at hvis de besluttede at forkaste den fælles holdning, ville Kommissionen ikke stille et nyt forslag, dvs. at man ikke ville få en EU-lovgivning om softwarepatenter.
Just before the vote, rapporteur Michel Rocard (PES, FR) noted that Parliament was split fifty-fifty on the proposal and Commissioner Joaquín Almunia told MEPs that, should they decide to reject the common position, the Commission would not submit a new proposal - i.e. there would be no EU legislation on software patenting.
Da der ikke var udsigt til et tilfredsstillende kompromis, blev de politiske grupper enige om, at ingen lov var bedre end en dårlig lov, så de stemte for at forkaste teksten.
With no satisfactory compromise in prospect, the political groups could all agree that no law was better than a bad law, so they voted to reject the text.
Intet direktiv om havnetjenester
No directive on port services
Tusindvis af mennesker i EU er beskæftiget med godshåndtering, særlig i Nederlandene, Belgien, Frankrig og Det Forenede Kongerige.
Cargo handling employs thousands in the EU, particularly in the Netherlands, Belgium, France and the UK .
Forkastelsen var afslutningen på en langvarig debat, som blev indledt med et debatoplæg fra Kommissionen i 1997, mellem dem, der hævdede, at der var behov for mere konkurrence mellem havnene for at sætte skub i væksten og beskæftigelsen, og dem, der mente, at liberalisering ville føre til udbredt arbejdsløshed (blandt havnearbejdere) og dårligere arbejdsforhold og ringere sikkerhed (f.eks. at man ville forlange, at sømænd skulle laste eller losse skibe i stedet for havnearbejdere, den såkaldte “selvservicering”).
This rejection concluded a lengthy debate, started by a Commission discussion paper in 1997, between those arguing that more competition among ports was needed to boost growth and jobs, and those who believed that liberalisation would lead to widespread job losses (among dockers) and a deterioration in working conditions and safety (e.g. for sailors who would be required to load or unload ships, rather than dockers, so called “self-handling”).
En havnearbejderdemonstration uden for Parlamentets bygninger i Strasbourg førte til, at et mindretal greb til vold.
A demonstration of dockers outside Parliament's Strasbourg premises led to violence from a minority.
Anden gang
Second time around
Under Parlamentets foregående valgperiode havde visse parlamentsmedlemmer allerede i november 2003 forkastet et lignende forslag, da det mest kontroversielle spørgsmål i en næsten indgået aftale efter forhandlinger med Rådet (transport) var et kompromis om "selvservicering".
During the previous parliamentary term, MEPs had already rejected an earlier proposal along similar lines, in November 2003, when the most controversial issue in a deal almost struck after talks with Transport Council Ministers was a compromise on "self-handling".
Efter denne første forkastelse lod Kommissionen ikke blot emnet falde, som man kunne forvente.
Following this first rejection, the Commission did not simply drop the issue, as might have been expected.
I stedet stillede den et nyt forslag til direktiv om adgang til markedet for havnetjenester uden først at høre de berørte parter.
Instead, it brought forward a new draft directive on access to the port services market, without first consulting stakeholders.
Medlemmerne af Parlamentet var skuffede over, at Kommissionen ikke tog hensyn til den oprindelige afstemning i Parlamentet, og over den manglende dialog med dem, der arbejder i branchen.
Its failure to take account of Parliament's original vote and the lack of dialogue with those working in the industry caused disappointment among MEPs.
Dette er en del af forklaringen på, at et meget stort flertal forkastede forslaget for anden gang .
This goes some way to explaining the very large majority voting to reject the proposal a second time.
Pressemeddelelse: EP forkaster forslag om softwarepatenter Pressemeddelelse: Liberalisering af den europæiske havnesektor Baggrundsnotat: The port services directive: an overview
06.07.2005 - No directive on software patents 18.01.2006 - Parliament sinks port services proposals 08.06.2006 - The port services directive: an overview
Roaming: Parlamentet sænker priserne på brug af mobiltelefoner i udlandet
Roaming: Parliament cuts cost of using mobile phones abroad
Med vedtagelsen af EU's forordning om mobilroaming i maj 2007 fik Europa-Parlamentet sænket priserne i EU for at foretage og modtage opkald i udlandet for mindst 140 millioner brugere.
The European Parliament has cut the cost of making and receiving mobile telephone calls, sending text messages and mobile internet surfing while travelling abroad in the EU, for at least 140 million users.
Den nye lovgivning trådte i kraft den 30. juni 2007.
The new law came into force on 30 June 2007.
Mobiltelefonbrugere "roamer", når de foretager eller modtager opkald i udlandet, idet de overføres til en udenlandsk værts-netudbyder.
Mobile phone users "roam" when they make or receive a call abroad while transferred onto a foreign "host" operator's network.
I stedet for at sende kunden en regning opkræver værtsudbyderen en engrostakst, som de to selskaber har fastsat i fællesskab, af brugerens hjemmeoperatør.
Instead of sending the customer a bill, the host operator charges the user's home operator, using a "wholesale" rate agreed by the two companies.
Hjemmeoperatøren dækker derefter omkostningerne gennem et gebyr, der fremgår af brugerens næste regning, eller ved at trække beløbet fra brugerens taletid.
The home operator then recovers the cost, either via a charge that appears on the user’s next bill or by deducting the amount from his/her credit.
Før roamingforordningen trådte i kraft, kostede et roamingopkald i gennemsnit brugeren 1,15 EUR pr. minut - fem gange mere end de reelle omkostninger ved at yde "engros"-tjenester.
Before the roaming regulation entered into force, a roaming call cost the user an average €1.15 per minute - five times the actual cost of providing "wholesale" services.
Formålet var ikke at fastsætte roamingpriser efter EU-takster, men at fastsætte et loft, som mobiloperatørerne kunne konkurrere under ved at tilbyde lavere priser og stadig have en rimelig fortjeneste.
The intention was not to fix roaming prices at rates set by the EU, but to set a ceiling beneath which mobile operators could compete by offering lower prices and still earn a reasonable return.
Takstgrænser på 0,46 EUR pr. minut - og lavere takster fra sommeren 2009
Eurotariff caps calling rates at €0.46 per minute – and lower from summer 09
Roamingforordningen gør det muligt for forbrugerne at drage nytte af en såkaldt eurotarif-takstgrænse.
The roaming regulation enables consumers to benefit from a so-called "Eurotariff" price cap.
Hjemmeoperatører kan nu højst opkræve 0,46 EUR pr. minut (ekskl. moms) for udgående opkald og 0,22 EUR pr. minut (ekskl. moms) for indgående opkald af kunderne.
Home operators may now charge their customers a maximum of €0.46 per minute (excluding VAT) for outgoing roaming calls and a maximum of €0.22 per minute (excluding VAT) for incoming ones.
Disse detaillofter vil blive sænket yderlige (til henholdsvis 0,43 EUR og 0,19 EUR) fra sommeren 2009.
These retail price caps are being lowered further (to €0.43 and €0.19 respectively) from 1 July 2009.
Eurotarif og automatiske takstoplysninger, når man passerer en grænse
Eurotariff by default and automatic tariff information when crossing the border
Medlemmerne valgte fravalgsmodellen, der sikrer, at eurotariffen automatisk finder anvendelse - medmindre kunden vælger en anden takst.
MEPs went for the "opt-out" model which ensures that the Eurotariff applies by default - unless the customer chooses otherwise.
Hvis brugerne aktivt skulle vælge eurotariffen, mente man, at mange brugere ikke ville gøre det, eftersom operatørerne ikke ville have noget incitament til at reklamere for den.
It was felt that if users had to "opt-in" to benefit from the Eurotariff, many would have failed to do so, as operators had little incentive to advertise it.
Snart: Eurotarif for perioden efter 2010?
New Eurotariffs for the years beyond 2010
Betaling pr. påbegyndt minut. skaber skjulte omkostninger
• from 1 July 2011, a maximum of €0.35 per minute (excluding VAT) for outgoing and a maximum of €0.11 per minute (excluding VAT) for incoming roaming calls.
Dette medfører skjulte omkostninger ved roamingopkald.
This adds hidden costs to roaming calls.
Lavere priser på SMS og mobilt internet
Cutting costs of text messages and mobile internet browsing
Det forventes, at der bliver truffet yderligere EU-foranstaltninger vedrørende de takster, som brugerne betaler for tekstbeskeder - (sms'er) samt engrostaksterne for andre dataroamingtjenester såsom mms'er (Multimedia Messages) eller internetbrowsing fra mobiltelefoner og bærbare computere.
A roamed text message (SMS) will cost a maximum of €0.11 (excluding VAT) from 1 July 2009, agreed MEPs and Council in April 2009.
På nuværende tidspunkt kan prisen på SMS'er i et andet EU-land være ti gange så høje som prisen på indenlandske beskeder.
At present, fees charged for roaming texts can be ten times higher than for domestic messages.
Belgiske turister betaler f.eks. op til 0,75 EUR pr. sms, når de befinder sig i udlandet.
Belgian travellers, for example, pay up to € 0.75 per SMS when abroad.
Udvalget om Industri, Forskning og Energi har stemt om det nye roamingforslag den 9. marts 2009, hvilket vil muliggøre en afstemning på plenarforsamlingen i april 2009.
Speaking in May 2007, rapporteur Paul Rübig (EPP-ED, AT) said that, thanks to the Eurotariff, travellers will "be able to make calls on holiday or business trips, safe in the knowledge that the end of the month will not see a bill higher than the cost of the room or flight, but one within reasonable bounds".
Fra den 1. november 2008 kan flypassagererne være sikre på, at den pris, der oplyses for en flybillet, også er den pris, de faktisk kommer til at betale.
As of 1 November 2008, air travellers can be certain that the price they are quoted for a plane ticket will be the price that they actually need to pay.
Den faktiske pris
The price you pay
"All-inclusive"-princippet blev indført via ændringsforslag vedtaget af Europa-Parlamentet.
All-inclusiveness was introduced in amendments adopted by Parliament.
Forordningen skal stoppe vildledende tilbud, f.eks. reklamer for flyrejser til 1 eller 2 euro, som ved afslutningen af bestillingsproceduren viser sig at koste langt mere.
The regulation should put an end to misleading offers, such as adverts for flights supposedly costing 1 or 2 euros, but which by the end of the booking procedure turn out to cost much more.
Booking på internettet - ofte den eneste mulighed i forbindelse med lavprisselskaber - er et særligt problem.
Internet booking - often the only possibility with low-cost air carriers - is a particular concern.
Ifølge den nye EU-forordning skal alle luftfartsselskaber nu give offentligheden komplet information om flybilletpriserne, også på internettet.
Under the new EU regulation, all carriers must now provide the general public with comprehensive information on air fares, "including on the Internet".
Flybilletpriser, der sigter direkte mod de rejsende skal inkludere alle skatter og afgifter, gebyrer og udgifter, som er kendt på det givne tidspunkt.
Air fares that are "addressed directly to the travelling public" must include all applicable taxes, non-avoidable charges, surcharges and fees known at the time of publication.
Nødvendige oplysninger
Info required
Der skal angives mindst følgende oplysninger: billetpris eller luftfragtrate, skatter, lufthavnsafgifter og andre afgifter, gebyrer og tillæg, f.eks. sikkerheds- og brændstoftillæg.
The following information, at least, must be specified: air fare or air rate, taxes, airport charges and other charges, surcharges or fees, such as those related to security or fuel.
Ikke-obligatoriske tillæg - f.eks. for ekstra bagage - skal oplyses på klar, gennemskuelig og utvetydig vis ved bookingens begyndelse, og forbrugerne skal selv tilvælge dem, dvs. give deres klare samtykke.
Optional price supplements - e.g. for additional luggage - must be communicated in a clear, transparent and unambiguous way at the start of any booking procedure and consumers must "opt in" to them - i.e. give their explicit consent.
Parlamentet udvidede desuden bestemmelserne om gennemskuelige priser til at omfatte alle flyvninger fra fællesskabslufthavne (uanset destination).
Parliament also broadened the scope of pricing transparency to include all flights departing from Community airports (regardless of destination).
Da sikkerhedsafgifterne er stigende, ændrede MEP'erne forslagene for at sikre, at forbrugerne får ret til at blive bekendt med størrelsen af disse afgifter, og hvad de anvendes til.
With security charges on the rise, MEPs amended the proposals to ensure that the consumer has a right to know how high these costs are, and what they are used for.
Er omkostningerne til sikkerhed i lufthavnen eller om bord på flyet inkluderet i billetprisen, skal disse angives separat på billetten eller på anden vis meddeles passagererne.
Where airport or on-board security costs are included in the price of an air ticket, these costs will have to be shown separately on the ticket or otherwise indicated to the passenger.
Del af en pakke
Part of a package
Pressemeddelelse, afsluttende afstemning Afsluttende drøftelse i plenarforsamlingenhttp://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+CRE+20080708+ITEM-017+DOC+XML+V0//DA
09.07.2008 - All-inclusive air fares just around the corner as MEP back legislation on transparency 08.07.2008 - Debate - Rules for the operation of air services in the Community (recast)
Ulovlig indvandring: Europa-Parlamentet fastlægger fælles standarder for udvisning
Illegal immigration: European Parliament lays down common standards on expulsion
Ved at vedtage hjemsendelsesdirektivet i juni 2008 tog Parlamentet et vigtigt skridt i retning af en europæisk indvandringspolitik.
By adopting the 'return' Directive in June 2008 the European Parliament took a major step towards a European immigration policy.
Dette direktiv, der træder i kraft i 2011, fremmer ulovlige indvandreres frivillige tilbagevenden til deres oprindelsesland og opstiller nogle minimumsstandarder for tilbageholdelsens varighed og forbuddet mod genindrejse.
The Directive, which will apply with effect from 2011, encourages the voluntary return of illegal immigrants and lays down minimum standards for detention periods and re-entry bans.
Direktivet omfatter ligeledes en række juridiske garantier og giver medlemsstaterne frihed til at anvende gunstigere standarder.
It also provides a number of legal safeguards and allows the Member States to apply more generous rules.
Parlamentets afstemning gav mulighed for enighed under førstebehandlingen.
Parliament's vote opened the way to agreement at first reading.
Ved at vedtage en pakke af ændringsforslag, som man havde forhandlet om med Ministerrådet, ønskede parlamentsmedlemmerne at forbyde medlemsstaterne at anvende mindre gunstige standarder for ulovlige indvandrere end EU's standarder, alt imens de får frihed til at beholde eller vedtage gunstigere standarder.
By adopting a package of amendments negotiated with the Council of Ministers, Members sought to prevent States applying harsher standards than those of the EU to illegal immigrants, while allowing them to keep or adopt more generous standards.
Direktivet gælder kun, når der er blevet truffet en afgørelse om tilbagesendelse, og det overlader det til de enkelte medlemsstater at bestemme, om de vil give opholdstilladelse til de ulovlige indvandrere eller ej.
The Directive applies only once a deportation decision has been taken and leaves each Member State the power to decide whether to regularise its illegal immigrants or not.
Efter en heftig debat stemte PPE-DE-Gruppen og UEN-Gruppen i deres helhed for teksten, mens De Grønne og GUE/NGL-Gruppen stemte imod.
During the vote, following a lively debate, the EPP-ED and UEN Groups supported the proposal in their entirety, while the Greens and the GUE/NGL Group voted against.
Stemmerne fra PSE-Gruppen, ALDE-Gruppen og IND/DEM-Gruppen fordelte sig efter nationale tilhørsforhold.
The votes by the PES, ALDE and IND/DEM Groups split on the basis of national affinities.
Opmuntring til "frivillig hjemvenden"
Encouraging 'voluntary return'
Hvis denne afgørelse træffes af retsmyndigheden, og hvis der menes at være risiko for, at den pågældende person unddrager sig denne afgørelse, kan vedkommende placeres på et lukket center efter en retslig eller administrativ afgørelse.
If this is issued by a judicial authority and if it is believed that the individual in question might abscond, the person can be placed in a closed centre by a judicial or administrative decision.
Direktivet fastlægger en maksimal tilbageholdelsestid - den er i dag ubegrænset i nogle medlemsstater - og foreskriver nogle standarder for levevilkår, der skal sikres, heriblandt retten til lægehjælp og skolegang til børn.
The Directive lays down a maximum detention period – this is currently unlimited in some Member States – and establishes standards for the living conditions which must be ensured; these include the right to medical assistance and to education for children.
Hvis en person udvises, efter at fristen for "frivillig tilbagevenden" er udløbet, kan denne person blive genstand for et "forbud mod genindrejse", i løbet af hvilket vedkommende ikke må rejse ind på EU's område igen.
If a person is expelled following the expiry of the 'voluntary return period' he or she may be subject to a 're-entry ban', during which the individual may not re-enter the territory of the European Union.
En tilbageholdelsestid på seks måneder, som kan forlænges med 12 måneder
Six-month detention period, with possible 12-month extension
Tilbageholdelsestiden er på maksimalt seks måneder, men kan forlænges med 12 måneder mere i visse tilfælde.
The detention period is a maximum of six months, although this can be extended by a further 12 months in certain cases.
Varigheden af forbuddet mod genindrejse er på maksimalt fem år, hvis personen udvises efter udløbet af fristen for "frivillig tilbagevenden", og varigheden kan være endnu længere, hvis personen udgør en "alvorlig" trussel mod den offentlige sikkerhed.
There is a re-entry ban of five years maximum if the person is deported after the 'voluntary return period' has expired, or longer if the individual represents a 'serious' threat to public safety.
Medlemsstaterne bevarer muligheden for at ophæve, annullere eller indstille dette forbud.
However, Member States retain the right to waive, cancel or suspend such bans.
Hvis en person tilbageholdes efter en administrativ afgørelse, skal en dommer give denne afgørelse retsgyldighed hurtigst muligt - i det oprindelige forslag krævede man en domstolsprøvelse inden for en frist på 72 timer mod de blot 48 timer i forslaget fra Parlamentets Udvalg om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender.
If a person is placed in custody following an administrative decision, this decision must be approved by the courts 'as speedily as possible' ­– the original proposal required a court order within 72 hours, while the EP Civil Liberties Committee wanted 48 hours.
Et ændringsforslag fra PSE-Gruppen, der tog sigte på at genindføre fristen på 72 timer, blev forkastet.
A PES amendment seeking to restore the deadline of 72 hours was rejected.
Børn og familier tilbageholdes "som sidste udvej"
Children and families to be detained only 'as a last resort'
Uledsagede børn må kun udvises, hvis deres familie eller en institution tager sig af dem ved deres ankomst.
Unaccompanied minors may only be deported if they can be returned to their family or to reception facilities upon arrival.
Medlemsstaterne skal ligeledes tage højde for situationen i oprindelseslandet i henhold til non-refoulement-princippet (som foreskriver, at et land under ingen omstændigheder må sende en flygtning tilbage til et land, hvor dennes liv eller frihed kan være i fare).
Member States must also take account of the situation of the individual's country of origin, under the principle of non-refoulement (which states that no state may send a refugee to a country where his/her life or liberty may be endangered).
I henhold til en nylig dom fra Domstolen vil Europa-Parlamentet i fællesskab med Rådet fremover beslutte, hvilke lande der kan betragtes som "sikre".
Following a recent ruling by the Court of Justice, the European Parliament will in future decide jointly with the Council (under codecision) which countries are deemed 'safe'.
Retshjælp er underlagt betingelserne i proceduredirektivet
Legal aid subject to the terms of the 'procedure' Directive