natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Når et køretøj afsendes fra en medlemsstat til en anden betragtes , uanset artikel 2, litra d), andet led, i direktiv 88/357/EØF den medlemsstat, hvor risikoen foreligger, som den modtagende medlemsstat i tredive dage fra det tidspunkt, hvor køber har bekræftet leveringen, selv om køretøjet ikke formelt er registreret i den modtagende medlemsstat.
By way of derogation from the second indent of Article 2(d) of Directive 88/357/EEC, where a vehicle is despatched from one Member State to another, the Member State where the risk is situated shall be considered to be the Member State of destination immediately upon acceptance of delivery by the purchaser for a period of thirty days, even though the vehicle has not formally been registered in the Member State of destination.
Når et køretøj afsendes fra en medlemsstat til en anden kan , uanset artikel 2, litra d), andet led, i direktiv 88/357/EØF, den medlemsstat, hvor risikoen foreligger, betragtes som den modtagende medlemsstat i tredive dage fra det tidspunkt, hvor køber har bekræftet leveringen, selv om køretøjet ikke formelt er registreret i den modtagende medlemsstat.
By way of derogation from the second indent of Article 2(d) of Directive 88/357/EEC, where a vehicle is despatched from one Member State to another, the Member State where the risk is situated may be considered to be the Member State of destination immediately upon acceptance of delivery by the purchaser for a period of thirty days, even though the vehicle has not formally been registered in the Member State of destination.
Kommissionens forslag er yderst velkomment.
The Commission’s proposal is very much welcomed.
Opmærksomheden skal imidlertid henledes på, at et forsikringsselskab i en medlemsstat, hvori motorkøretøjet er registreret meget vel kan være glad for at tilbyde forsikringsdækning, hvor motorkøretøjet kan køres til den modtagende medlemsstat.
However, it should be borne in mind that an insurer in the Member State in which the vehicle is registered may be quite happy to provide insurance cover to enable the vehicle to be driven to the Member State of destination.
Derfor skal undtagelsen være fakultativ, dvs. den medlemsstat, hvor risikoen foreligger, kan snarere end skal betragtes som den modtagende medlemsstat.
For this reason, the derogation should be permissive i.e. the Member State where the risk is situated may, rather than shall, be considered to be the Member State of destination.
Ændringsforslag 18 ARTIKEL 4, NR.
Amendment 18 ARTICLE 4, PARAGRAPH 4
Medlemsstaterne drager omsorg for, at forsikringstager inden for to uger efter udløbet af en forsikringskontrakt for et køretøj med forsikringsdækning som omhandlet i artikel 3, stk. 1, i direktiv 72/166/EØF modtager en erklæring om skader, som køretøjet har været involveret i, i de seneste fem år af kontraktforholdet .
Member States shall ensure that , within fifteen days of the termination of an insurance contract concerning a vehicle covered by insurance as referred to in Article 3(1) of Directive 72/166/EEC, the policyholder shall be provided with a statement relating to the claims or the absence of claims involving the vehicle during the preceding five years of the contractual relationship.
Medlemsstaterne drager omsorg for, at forsikringstager i den periode, for hvilken der er tegnet en forsikringskontrakt for et køretøj med forsikringsdækning som omhandlet i artikel 3, stk. 1, i direktiv 72/166/EØF og inden tre måneders efter udløbet heraf, efter anmodning modtager en erklæring om skader, som køretøjet har været involveret i, i kontraktens gyldighedsperiode.
Member States shall ensure that during the period in force of an insurance contract concerning a vehicle covered by insurance as referred to in Article 3(1) of Directive 72/166/EEC and within three months of termination), the policyholder shall be provided on request with a statement relating to the claims or the absence of claims involving the vehicle under that contract.
Erklæringen skal omfatte alle de skader, der er sket, siden tegningen af kontrakten, men forsikringsselskabet kan begrænse erklæringen til de forudgående fem år, hvis kontraktforholdet har været gældende i en længere periode.
The statement must cover all claims made under the contract since inception, but insurers may limit the statement to the previous five years if the contractual relationship exceeds that period.
Det er vigtigt, at kunderne har mulighed for at gå på indkøb overalt.
It is important that customers have every opportunity to shop around.
Man skal imidlertid være opmærksom på at sikre, at der ved ethvert nyt juridisk krav til forsikringsselskaberne er et korrekt forhold mellem fordelene for forbrugerne og de omkostninger, de i sidste ende skal afholde.
However, care needs to be taken to ensure that any new legal requirements on insurers properly balance the benefits to consumers with the costs that will ultimately fall on them.
Det er korrekt, at kunderne burde have hurtig adgang til vidnesbyrd om deres tidligere skader, men at kræve, at forsikringsselskaberne automatisk forelægger en erklæring er at pålægge forsikringsselskaberne en unødvendig administrativ byrde og udgift.
It is right that customers should be provided with swift access to evidence of their previous claims history, but to require insurers to provide a statement automatically will impose an unnecessary administrative and cost burden on insurers.
Erklæringen skal derfor kun forelægges efter anmodning fra forsikringstager.
The statement should therefore be provided only at the request of the policyholder.
Eftersom et forsikringsselskab kun vil kunne give oplysninger om skader eller manglende skader i den periode, kontraktforholdet med forsikringstagere har bestået (dvs. ikke nødvendigvis fem år), er dette blevet tydeligere.
Since an insurer will only be able to provide information about claims or the absence of claims during the period of its own contractual relationship with a policyholder (i.e. not necessarily five years), this is clarified.
Ændringsforslag 19 ARTIKEL 4, NR.
Amendment 19 ARTICLE 4, PARAGRAPH 4
Medlemsstaterne sikrer, at skadelidte ved uheld, der er forårsaget af et køretøj, som er dækket af en forsikring som omhandlet i artikel 3, stk. 1, i direktiv 72/166/EØF, kan rejse krav direkte mod det forsikringsselskab, som skadevolderen er ansvarsforsikret i.
Member States shall ensure that injured parties to accidents caused by a vehicle covered by insurance as referred in Article 3(1) of Directive 72/166/EEC enjoy a direct right of action against the insurance undertaking covering the responsible person against civil liability.
Dette krav forældes efter fire år.
That right shall lapse after four years.
Forældelsesfristen løber fra tidspunktet for ulykken.
The limitation period shall run from the time of the accident.
Bestemmelserne om, hvornår erstatningskrav fra ofre for ulykker forældes, er meget forskellige i Den Europæiske Union.
Regulation of the period within which damages claims by accident victims lapse varies widely in the European Union.
De lovmæssige forældelsesfrister strækker sig f.eks. fra et år (Spanien) over to år (Italien), tre år (Tyskland, Østrig, Finland, Portugal), fem år (Belgien, Nederlandene, Danmark), ti år (Frankrig) og helt op til tredive år (Luxembourg).
The limitation periods laid down in law range from one year (Spain), to two years (Italy), three years (Germany, Austria, Finland and Portugal), five years (Belgium,, Netherlands and Denmark), ten years (France) to thirty years (Luxembourg).
Detaljerne (begyndelse af forældelsesfristen efter objektive eller subjektive kriterier) frembyder et endnu mere uklart billede.
The details (beginning of the limitation period according to objective or subjective criteria) present an even more confusing picture.
Det synes derfor at være hensigtsmæssigt i det mindste at harmonisere forældelsesfristen for direkte krav, som i praksis er af meget stor betydning.
It therefore seems appropriate at least to harmonise the limitation period for direct claims, which is in practice of overwhelming importance.
Den Europæiske Unions kompetence til at indføre et direkte krav omfatter kompetencen til at fastsætte en forældelsesfrist for dette krav.
The competence of the European Union to introduce a direct claim includes the power to lay down the limitation period applicable.
På den tredje europæiske konference om trafikpolitiske anliggender i Trier den 7. og 8. november 2002 gik deltagerne ind for en frist på fire år Henstillingerne fra den tredje europæiske konference om trafikpolitiske spørgsmål er vedføjet denne betænkning. .
The Third European Traffic Law Seminar in Trier on 7 and 8 November 2002 recommended a three-year period The recommendations of the Third European Transport Law Seminar are attached. .
Denne frist synes passende.
That would seem to be appropriate.
Ændringsforslag 20 ARTIKEL 4, NR.
Amendment 20 ARTICLE 4, PARAGRAPH 4
Medlemsstaterne sikrer, at den repræsentant, et forsikringsselskab udpeger i henhold til artikel 4, stk. 1 til stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/26/EF*, uanset dennes forpligtelser ifølge direktivet også kan gøres ansvarlig for behandlingen og afslutningen af skadesager som følge af ulykker indtruffet i den medlemsstat, hvor han er udpeget, og som er forårsaget af et køretøj, der er omfattet af lovpligtig forsikring som omhandlet i artikel 3, stk. 1, i direktiv 72/166/EØF og tegnet af det forsikringsselskab, som denne repræsenterer.
Member States shall ensure that the representative appointed by an insurance undertaking in accordance with Article 4(1) to (5) of Directive 2000/26/EC of the European Parliament and of the Council*, without prejudice to his obligations under that Directive, may also be responsible for handling and settling the claims arising from any accident caused in the Member State where he is appointed by a vehicle covered by compulsory insurance as referred in Article 3(1) of Directive 72/166/EEC and underwritten by the insurance undertaking he represents.
Medlemsstaterne fastlægger proceduren i artikel 4, stk. 6, i direktiv 2000/26/EF ved behandling af skadesager i forbindelse med ulykker, der er forårsaget af et køretøj, der er dækket af forsikring som nævnt i artikel 3, stk. 1, i direktiv 72/166/EØF.
Member States shall establish the procedure provided for in Article 4(6) of Directive 2000/26/EC for the settlement of claims arising from any accident caused by a vehicle covered by insurance as referred in Article 3(1) of Directive 72/166/EEC.
Bestemmelserne i stk. 1 og 2 berører ikke det system med bureauer, som er fastlagt i artikel 2, stk. 2, i direktiv 72/166/EØF til behandling af skadesager vedrørende uheld, der er forårsaget af køretøjer, som er hjemmehørende på en anden medlemsstats område, uanset om sådanne køretøjer er forsikret.
Paragraphs 1 and 2 are without prejudice to the system of bureaux provided for in Article 2(2) of Directive 72/166/EEC for the settlement of claims in respect of accidents caused by vehicles normally based in the territory of another Member State, whether or not such vehicles are insured.
Bureauerne for grønne kort regulerer de skader, som et offer for en ulykke har lidt i sit hjemland, og som er forårsaget af et køretøj, der er forsikret i et andet land.
The Green Card Bureaux regulate the damage suffered by accident victims in their own country by a vehicle insured in another country.
Disse bureauer har vist deres store nytte i praksis.
They have proved their worth magnificently in practice.
Der er ingen grund til, at de skadebehandlingsrepræsentanter, der skal udpeges i henhold til det fjerde direktiv om motorkøretøjsforsikring, også skal behandle disse skader.
There is no reason to require claims representatives also to process claims in accordance with the Fourth Motor Insurance Directive.
En parallel struktur i afviklingen af skadesager ville i øvrigt ikke kun skabe forvirring hos ofrene for ulykker, men det ville ligefrem være skadeligt (værneting).
A parallel structure in claims processing would, moreover, only cause accident victims confusion, not to say harm (place of jurisdiction).
Det er tilstrækkeligt, at den procedure, der er fastsat i artikel 4, stk. 6, i direktiv 2000/26/EF, også kommer til at gælde for bureauerne for grønne kort.
It is sufficient to specify that the procedure laid down in Article 4 paragraph 6 of Directive 2000/26/EC should also apply to Green Card Bureaux.
Ændringsforslag 21 ARTIKEL 5, NR. - 1 (nyt)
Amendment 21 ARTICLE 5, PARAGRAPH –1 (new)
Betragtning 16 a (ny) (direktiv 2000/26/EF)
Recital 16 a (new) (Directive 2000/26/EC)
Som betragtning 16a indsættes følgende:
The following recital 16a is inserted in Directive 2000/26/EC:
(16a) Skadelidte kan i sager om ansvarsforsikring anlægge sag mod forsikringsgiveren i den medlemsstat, i hvilken skadelidte har sin bopæl, jf. artikel 11, stk. 2, sammenholdt med artikel 9, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 44/2001.
“(16a) Under Article 11(2) in conjunction with Article 9(1)(b) of Regulation 44/2001/EC, injured parties may bring legal proceedings against the civil liability insurance provider in the Member State in which they are resident.”
I henhold til det fjerde direktiv om ansvarsforsikring for motorkøretøjer kan skadelidte anlægge sag direkte mod forsikringsgiveren.
This means that the regulation has provided grounds for a place of jurisdiction for injured parties in the Member State in which they are resident.
Dette medfører, at skadelidte i henhold til forordningen kan anlægge sag mod forsikringsgiveren i den medlemsstat, hvor skadelidte har sin bopæl Responsum af 17.2.2003 fra Europa-Parlamentets Juridiske Tjeneste (SJ-0001/03). .
Opinion of Parliament’s Legal Service of 17 February 2003 (SJ-0001/03).
Det synes nødvendigt i en ny betragtning til det nævnte fjerde direktiv at gøre opmærksom på denne nye retstilstand, som har meget stor praktisk betydning.
It would seem desirable to refer to this new legal position, which has immense practical significance, in a new recital to the Fourth directive.
Ændringsforslag 22 ARTIKEL 5, nr. - 1 A (nyt)
Amendment 22 ARTICLE 5, PARAGRAPH –1 A (new)
Artikel 4, stk. 6, litra a) (direktiv 2000/26/EF)
Article 4, paragraph 6, letter (a) (Directive 2000/26/EC)
a) af skadevolderens forsikringsselskab eller dets skadebehandlingsrepræsentant fremsættes et begrundet erstatningstilbud, som også omfatter godtgørelse af nødvendige og rimelige sagsomkostninger, i tilfælde, hvor ansvaret ikke bestrides, og tabet er opgjort, eller
“(a) the insurance undertaking of the person who caused the accident or his claims representative is required to make a reasoned offer of compensation that shall include reimbursement of the necessary and appropriate costs of bringing judicial proceeding in cases where liability is not contested and the damages have been quantified, or”.
Begrundelsen til ændringsforslag 2 gælder også i dette tilfælde.
The justification to Amendment 2 also applies here.
Anerkendelse af sagsomkostningerne som del af skaden medfører, at erstatningstilbudet i henhold til artikel 4, stk. 6, i direktiv 2000/26/EF også skal omfatte disse omkostninger.
Recognition of the costs of bringing judicial proceedings as an integral part of damages will mean that any offer of compensation in accordance with Article 4(6) of Directive 2000/26/EC will also have to include those costs.
Artikel 5a (ny) (direktiv 2000/26/EF)
Article 5a (new) (Directive 2000/26/EC)
Tilsvarende anvendelse
Corresponding application
Bestemmelserne i dette direktiv om køretøjer samt i direktiv 72/166/EØF, 84/5/EØF, 88/357/EØF, 90/232/EØF og 2000/26/EF finder tilsvarende anvendelse på påhængskøretøjer.
The provisions relating to motor vehicles in Directives 72/166/EEC, 84/5/EEC, 88/357/EEC, 90/232/EEC and 2000/26/EC shall apply correspondingly to trailers.
Jf. ændringsforslag til ARTIKEL 1, NR. -1 (nyt).
See Amendment to Article 1, paragraph –1 (new).
Artikel 6 a (ny) (direktiv 2000/26/EØF)
Article 6 a (new) (Directive 2000/26/EC)
Følgende artikel 6a indsættes i direktiv 2000/26/EF:
The following Article 6a is inserted in Directive 2000/26/EC:
”Artikel 6 a
‘Article 6a
Centralt organ
Central office
Medlemsstaterne træffer enhver egnet foranstaltning for at udpege et organ, som samtidig med de retshåndhævende myndigheder straks skal have forelagt alle rapporter udarbejdet af politiet i forbindelse med et færdselsuheld.
Member States shall take all appropriate measures to authorise a body to be notified without delay, at the same time as the judicial authorities, of all traffic-accident reports filed by police services.
Dette organ fremsender straks et eksemplar af dokumentet til hver forsikringsgiver eller advokat, der er berørt af uheldet.
That body shall without delay forward a copy of the document to each insurer or legal practitioner concerned by the accident.
Hvis et køretøj ikke er forsikret, sender organet dokumentet til Garantifonden, eller, hvis køretøjet er forsikret hos en udenlandsk forsikringsgiver, til det nationale bureau.
If a vehicle is not insured, it shall forward the document without delay to the Guarantee Fund or, if it is insured with a foreign insurer, to the national Office.
Forslaget vil uden tvivl lette afregningen for skader til fordel for både forsikringstagere og ofre, og vil bidrage til, at forsikringsmarkederne fungerer effektivt.
The proposal will undoubtedly facilitate the settlement of claims, for the benefit of policyholders and victims alike, and will help insurance markets to function effectively.
Da det centrale organ "straks2 skal fremsende ulykkesrapporten til forsikringsselskabet, ville det forbedre situationen yderligere for forsikringstagerne og ofrene, hvis der var et krav om, at rapporterne også "straks" skulle indleveres til det centrale organ.
While the Central body will be obliged to forward the accident report to the insurer “without delay”, it would be helpful, to improve the situation still further for policyholders and victims, if there was a requirement that the reports should be filed with the Central body also “without delay”.
Europa-Parlamentet vedtog den 3. juli 2001 en beslutning med henstillinger til Kommissionen vedrørende Europa-Parlamentets og Rådets 5. direktiv om ansvarsforsikring for motorkøretøjer med henblik på forbedring af trafikofres retsbeskyttelse og anmodede Kommissionen om at fremsætte et forslag til direktiv A5-0174/2001 . .
On 3 July 2001 Parliament adopted the draft for a fifth directive on civil liability insurance and called on the Commission to submit a proposal A5-0174/2001 . .
Kommissionens forslag er dateret den 7. juni 2002.
The Commission proposal dates from 7 June 2002.
I vid udstrækning stemmer forslaget overens med Europa-Parlamentets overvejelser KOM(2002) 244 . .
In many respects it meets Parliament’s concerns COM(2002) 244 final. .
Efter vedtagelsen af det fjerde direktiv om ansvarsforsikring for motorkøretøjer Direktiv 2000/26/EF, EFT L 181 af 20.4.2000. viderefører Parlamentet og Kommissionen med forslaget til et femte direktiv på dette område konsekvent bestræbelserne på at beskytte skadelidte.
After adoption of the fourth directive Directive 2000/26/EC, OJ L 181, 20.4.2000. , it makes sense for Parliament and the Commission to continue with protection for injured parties in a proposal for a fifth directive.
Artikel 1 (ændringer af direktiv 72/166/EØF)
Article 1 (Amendments to Directive 72/166/EEC)
Artikel 1, nr. 1:
Article 1, paragraph 1:
Kommissionens forslag må udbygges med en regulering af spørgsmålet om påhængskøretøjer (ændringsforslag 1).
The Commission proposal needs to include a provision on trailers (Amendment 1).
Derfor bør det præciseres, at samtlige bestemmelser om køretøjer også finder anvendelse på påhængskøretøjer.
So the text needs to make clear that all provisions for vehicles also apply to trailers.
Artikel 2 (ændringer af direktiv 84/5/EØF)
Article 2 (Amendments to Directive 84/5/EEC)
Artikel 1, stk. 1:
Article 1, paragraph 1
Ud over personskade og tingsskade bør også sagsomkostninger, som er nødvendige og rimelige, betragtes som en skade, der dækkes af ansvarsforsikringen (ændringsforslag 2).
In addition to personal injury and damage to property, the cost of legal proceedings that are essential and appropriate should also be treated as damages to be covered by compulsory civil liability (Amendment 2).
Der opstår en uoverskuelig interessekonflikt, når den pågældendes egen forsikringsgiver eller modpartens forsikringsgiver står for afviklingen.
The conflict of interests that arises if the parties’ own insurers or their opponents’ carry out the settlement is self-evident.
Anerkendelsen af sagsomkostningerne som en del af skaden indebærer, at erstatningstilbuddet, der fremsættes i henhold til artikel 4, stk. 6, i det fjerde direktiv om ansvarsforsikring for motorkøretøjer, også skal omfatte disse omkostninger (ændringsforslag 8).
Recognition of the cost of legal proceedings as part of the damages will mean that the offer of compensation for the claim under Article 4(6) of the fourth civil liability directive must include such costs (Amendment 8).
Artikel 1, stk. 2:
Article 1, paragraph 2:
- 350.000 ECU for personskader, såfremt der kun er én skadelidt; såfremt der er flere skadelidte ved samme uheld, multipliceres dette beløb med antallet af skadelidte;
▪ in the case of personal injury, 350 000 ECU where there is only one victim; where more than one victim is involved in a single claim, this amount shall be multiplied by the number of victims,
- 100.000 ECU for tingsskader for hvert uheld uanset antallet af skadelidte.
▪ in the case of damage to property 100 000 ECU per claim, whatever the number of victims.
Medlemsstaterne kan dog for personskader i stedet for ovennævnte mindstebeløb fastsætte et mindstebeløb på 500.000 ECU, såfremt der er flere skadelidte som følge af samme uheld, eller et samlet mindstebeløb på 600.000 ECU pr. uheld for personskader og tingsskader uanset antallet af skadelidte eller skadernes art." .
Member States may, in place of the above minimum amounts, provide for a minimum amount of 500 000 ECU for personal injury where more than one victim is involved in a single claim or, in the case of personal injury and damage to property, a minimum overall amount of 600 000 ECU per claim whatever the number of victims or the nature of the damage.’ 4 Article 1(2) of Directive 84/5/EEC reads as follows:
Forslaget til et mindstebeløb for dækning er imidlertid ikke fyldestgørende (ændringsforslag 3).
But the proposed amount of the minimum sum insured is insufficient (Amendment 3).
Heller ikke dette forslag er fyldestgørende.
Even this proposal is insufficient.
Et mindstebeløb for dækning ved personskade skal omfatte de mest alvorlige tilfælde.
A minimum sum insured must provide cover for very severe cases.
Netop skadelidte med meget alvorlige kvæstelser skal beskyttes i tilstrækkeligt omfang.
Accident victims with very severe injuries must be adequately protected.
Et beløb på 10 mio. EUR virker fyldestgørende i lyset af de nuværende forhold og retspraksis.
A figure of EUR 10 million would in the light of current settlement practice and case law seem to be sufficient.
Kommissionens forslag er uhensigtsmæssigt.
The Commission proposal is flawed.
Forslaget indebærer, at størrelsen af mindstebeløbet for dækning af personskader, som skyldes en ulykke, ikke er begrænset.
It provides for the amount of the minimum sum insured in the case of personal injuries arising from an accident to be unlimited.
Er der tale om flere skadelidte, ganges beløbet på 1 mio. EUR med antallet af skadelidte (ved ti skadelidte i alt 10 mio. EUR, ved femten skadelidte 15 mio. EUR osv.).
The sum of EUR 1 million per accident victim is multiplied by their number when there are several injured parties: with 10 victims, EUR 10 million, 15 victims, EUR 15 million and so on.
Det er en utilfredsstillende løsningsmodel i to henseender.
This is unsatisfactory for two reasons.