natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Til stede under afstemningen var: Jorge Salvador Hernández Mollar (formand), Johanna L.A. Boogerd-Quaak (næstformand), Giacomo Santini (næstformand), Kathalijne Maria Buitenweg (for Alima Boumediene-Thiery), Felipe Camisón Asensio (for Gérard M.J. Deprez, jf. forretningsordenens artikel 153, stk. 2), Marco Cappato (for Maurizio Turco), Charlotte Cederschiöld, Carmen Cerdeira Morterero, Giuseppe Di Lello Finuoli, Jacqueline Foster (for Giuseppe Brienza, jf. forretningsordenens artikel 153, stk. 2), Marie-Thérèse Hermange (for Thierry Cornillet), Georg Jarzembowski (for Timothy Kirkhope, jf. forretningsordenens artikel 153, stk. 2), Eva Klamt, Alain Krivine (for Fodé Sylla), Marjo Matikainen-Kallström (for Mary Elizabeth Banotti), Marcelino Oreja Arburúa, Hubert Pirker, Heide Rühle, Olle Schmidt (for Baroness Ludford), Ingo Schmitt (for Hartmut Nassauer), Ole Sørensen (for Bill Newton Dunn), Ulrich Stockmann (for Michael Cashman, jf. forretningsordenens artikel 153, stk. 2), Joke Swiebel, Christian Ulrik von Boetticher og Diana Wallis (for Francesco Rutelli, jf. forretningsordenens artikel 153, stk. 2).
The following were present for the vote: Jorge Salvador Hernández Mollar, chairman; Johanna L.A. Boogerd-Quaak, vice-chairwoman; Giacomo Santini, vice-chairman; Kathalijne Maria Buitenweg (for Alima Boumediene-Thiery), Felipe Camisón Asensio (for Gérard M.J. Deprez pursuant to Rule 153(2)), Marco Cappato (for Maurizio Turco), Charlotte Cederschiöld, Carmen Cerdeira Morterero, Giuseppe Di Lello Finuoli, Jacqueline Foster (for Giuseppe Brienza pursuant to Rule 153(2)), Marie-Thérèse Hermange (for Thierry Cornillet), Georg Jarzembowski (for Timothy Kirkhope pursuant to Rule 153(2)), Eva Klamt, Alain Krivine (for Fodé Sylla), Marjo Matikainen-Kallström (for Mary Elizabeth Banotti), Marcelino Oreja Arburúa, Hubert Pirker, Heide Rühle, Olle Schmidt (for Baroness Ludford), Ingo Schmitt (for Hartmut Nassauer), Ole Sørensen (for Bill Newton Dunn), Ulrich Stockmann (for Michael Cashman pursuant to Rule 153(2)), Joke Swiebel, Christian Ulrik von Boetticher and Diana Wallis (for Francesco Rutelli pursuant to Rule 153(2)).
Udvalget om Kvinders Rettigheder og Lige Muligheder vedtog 10. december 2003 ikke at afgive udtalelse.
The Committee on Women’s Rights and Equal Opportunities decided on 10 December 2003 not to deliver an opinion.
– der henviser til forslag til Rådets afgørelse ( KOM(2003) 512 ) Endnu ikke offentliggjort i EUT. ,
– having regard to the proposal for a Council decision ( COM(2003) 512 ) Not yet published in OJ. ,
– der henviser til EF-traktatens artikel 47, 55, 95, 135, 179 og 280,
– having regard to Articles 47, 55, 95, 135, 179 and 280 of the EC Treaty,
– der henviser til EF-traktatens artikel 300, stk. 2, første afsnit, og artikel 300, stk. 3, første afsnit, der danner grundlag for Rådets høring af Parlamentet (C5‑0487/2003),
– having regard to Article 300(2), first subparagraph, and Article 300(3), first subparagraph, of the EC Treaty, pursuant to which the Council consulted Parliament (C5‑0487/2003),
– der henviser til betænkning fra Udvalget om Borgernes Friheder og Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A5‑0485/2003),
– having regard to the report of the Committee on Citizens’ Freedoms and Rights, Justice and Home Affairs (A5‑0485/2003),
– der henviser til EF-traktatens artikel 62, stk. 2, og artikel 63, stk. 3,
– having regard to Articles 62(2) and 63(3) of the EC Treaty,
– der henviser til EF-traktatens artikel 300, stk. 3, første afsnit, der danner grundlag for Rådets høring af Parlamentet (C5‑0488/2003),
– having regard to Article 300(3), first subparagraph, of the EC Treaty, pursuant to which the Council consulted Parliament (C5‑0488/2003),
– der henviser til EF-traktatens artikel 300, stk. 3, første afsnit, der danner grundlag for Rådets høring af Parlamentet (C5‑0489/2003),
– having regard to Article 300(3), first subparagraph, of the EC Treaty, pursuant to which the Council consulted Parliament (C5‑0489/2003),
FN-konventionen om bekæmpelse af grænseoverskridende organiseret kriminalitet og de dertil hørende protokoller om bekæmpelse af menneskehandel og menneskesmugling, hvorom Europa-Parlamentet er anmodet om at udtale sig, udspringer af resolution 53/111, som De Forenede Nationers generalforsamling vedtog den 9. december 1998.
The United Nations Convention Against Transnational Organised Crime and the protocols thereto against trafficking in persons and the smuggling of migrants, whose conclusion the European Parliament is being asked to approve, are based on United Nations General Assembly Resolution 53/111 of 9 December 1998.
Denne resolution indebar nedsættelse af et mellemstatsligt ad hoc-udvalg med henblik på udarbejdelse af en international konvention om bekæmpelse af organiseret kriminalitet, ledsaget af protokoller.
This resolution provided for the establishment of an intergovernmental committee charged with elaborating an international convention against organised crime, supplemented by protocols.
I december 2000 afholdtes der i Palermo en konference på højt plan med det formål at undertegne konventionen og de ledsagende protokoller.
In December 2000 a high-level conference was held in Palermo for the purpose of signing the Convention and the Protocols.
Ved denne lejlighed undertegnede Fællesskabet formelt disse tre instrumenter, hvoraf det ene, nemlig selve konventionen, trådte i kraft den 29. september efter deponering af det fyrretyvende instrument til ratifikation.
At this conference, the Commission officially signed the three instruments, one of which, i.e. the Convention, entered into force on 29 September 2003, following the deposit of the fortieth instrument of ratification.
Konventionens formål
Aim of the Convention
Konventionen sigter på at muliggøre et effektivt samarbejde mellem de deltagende lande inden for bekæmpelse af organiseret kriminalitet gennem harmonisering af de forskellige nationale retssystemers definitioner på lovovertrædelser, således at en handling, der betragtes som en lovovertrædelse i en af de deltagende stater, også anerkendes som en sådan i de øvrige signatarstater.
The Convention is designed to enable signatory states to cooperate effectively in fighting organised crime by harmonising definitions of individual offences in the different national legal systems, so that an act constituting an offence in one state party will also be recognised as such in the other signatory states.
Hermed vil der være tale om det første globale instrument til bekæmpelse af kriminelle netværk, der giver universelle definitioner på visse grundlæggende strafferetlige begreber inden for bekæmpelse af organiseret kriminalitet.
In this way, it will be the first global instrument designed to combat criminal networks laying down universal definitions of certain fundamental criminal law concepts relating to the fight against organised crime.
Samtidig er det FN's første juridisk bindende instrument på området.
It is also the first legally binding United Nations instrument in this field.
Konventionen forpligter staterne til at gøre fire former for alvorlige overtrædelser strafbare, nemlig deltagelse i organiseret kriminalitet, hvidvaskning af penge, hindring af domstolenes arbejde og korruption.
The Convention requires states to criminalise four types of serious offences: involvement in an organised criminal network, money laundering, obstruction of justice and corruption.
Endvidere indeholder den midler til at forbedre samarbejdet mellem staterne, navnlig på områder som retshjælp, fælles undersøgelser og udlevering.
It also identifies means of improving cooperation between states, in particular with reference to mutual legal assistance, joint investigations and extradition.
Den indfører desuden specifikke foranstaltninger, der skal gøre det lettere at spore sorte penge, og som sigter på beslaglæggelse og konfiskation af udbytte af kriminelle handlinger og på beskyttelse af ofre og vidner.
Specific provisions also deal with the traceability of criminal money, the seizure and confiscation of proceeds of crime and the protection of victims and witnesses.
De to protokoller indeholder på deres side strenge foranstaltninger til bekæmpelse af menneskesmugling og menneskehandel, særlig handel med kvinder og børn, for at beskytte dem mod slaveri, seksuel udnyttelse og ulovlig beskæftigelse.
The two protocols provide for stringent measures to combat the smuggling of migrants and trafficking in human beings - in particular women and children - by protecting such people against slavery, sexual exploitation and illegal employment.
Opmærksomheden henledes i denne forbindelse på, at protokollen om menneskehandel indeholder bestemmelser, der skal sikre ofrene for menneskehandel både retshjælp og materiel støtte.
It should be noted, in this connection, that the Trafficking Protocol includes measures to provide victims with both legal and material assistance.
Således forpligter artikel 6 de deltagende stater til ikke blot at formidle oplysninger om de gældende retslige og administrative procedurer, men også til at træffe foranstaltninger med henblik på fysisk og psykisk rehabilitering af ofrene for menneskehandel.
Article 6 of this protocol requires each State Party to ensure not only that information is made available on relevant court and administrative proceedings but also that measures are taken to provide for the physical and psychological recovery of victims.
Ordføreren støtter uforbeholdent Fællesskabets undertegnelse af dette folkeretlige instrument, som er vedtaget i FN-regi, og som udgør det eneste mulige svar til imødegåelse af disse verdensomspændende fænomener.
Your rapporteur unreservedly approves the Community’s signing of this instrument of international law, adopted under the aegis of the United Nations, which represents the only possible response to world-scale such problems.
Over for de organiserede netværk, der fuldt ud udnytter alle svagheder i de nationale retssystemer, er det vigtigt at indføre et så omfattende samarbejde som muligt på grundlag af fælles procedurer og minimal harmonisering af retsnormerne.
To tackle highly organised networks which fully exploit any loopholes in national legal systems, the widest possible cooperation is required, based on common procedures and minimum harmonisation of legal standards.
Man kan derfor kun glæde sig over, at konventionen er blevet undertegnet af 147 lande, selv om der foreløbig kun er 56, der har ratificeret den, og der blandt de 56 lande kun figurerer tre af EU's nuværende medlemsstater Situationen pr. 15. november 2003.
In this connection, the fact that the Convention has been signed by 147 states is to be welcomed, even though only 56 of these have ratified it and these include only three of the European Union’s current Member States Situation as at 15 November 2003.
De tre lande er Danmark, Spanien og Frankrig. .
The three EU countries are Denmark, Spain and France. .
På baggrund af den rækkevidde og de konsekvenser, som indgåelsen af disse retsinstrumenter vil have, beklager ordføreren imidlertid, at Europa-Parlamentet ikke i højere grad har været inddraget i udarbejdelsen af dem, så meget mere som den såkaldte Palermo-konvention indeholder juridiske forpligtelser, der sandsynligvis vil udmunde i vedtagelse af fællesskabsretsakter.
However, given the importance and implications of the conclusion of these instruments, your rapporteur regrets that the European Parliament was not more closely associated in their elaboration, especially since the ‘Palermo Convention’ establishes legal obligations which will probably lead to the adoption of Community acts.
Det ville derfor have været hensigtsmæssigt med en forudgående høring af Parlamentet, dvs. inden konventionen får indvirkning på Fællesskabets retsorden.
It would therefore have been desirable for Parliament to be consulted in the early stages, i.e. before the Convention had an impact on the Community legal system.
I øvrigt drejer det sig ikke udelukkende om gennemførelse i national ret af forpligtelser: konventionen vil uden tvivl fungere som inspirationskilde for fællesskabsretten, og EU vil med fordel kunne benytte den til at forbedre de juridiske rammer omkring det strafferetlige samarbejde.
The Convention will in fact entail more than merely transposing obligations: it will undoubtedly become a source of inspiration for Community law, to which the EU will be able to refer in seeking to improve the legal framework relating to cooperation in the field of criminal law.
EU har med vedtagelsen af disse foranstaltninger kunnet gå længere end FN på grund af det mindre antal medlemsstater, den gensidige tillid, der i vid udstrækning præger forholdet mellem medlemsstaterne, og de forholdsvis ensartede retssystemer og -procedurer.
By adopting these instruments, the EU has been able to go further than the United Nations because of the smaller number of countries it comprises, the mutual trust on which relations between its Member States are, to a large extent, based, and the relatively homogeneous nature of their legal systems and procedures.
En yderligere grund er afskaffelsen af de indre grænser, som udgør et stærkt incitament til at fjerne hindringerne for et udvidet samarbejde over grænserne.
It has also been obliged to go further as a result of the abolition of internal borders, which has provided a strong incentive to remove obstacles to closer cross-border cooperation.
Ikke desto mindre mener ordføreren, at vedtagelse af for mange forskelligartede - for ikke at sige spredte - initiativer, som godt kunne koordineres bedre, vil gøre systemet mindre overskueligt og vanskeliggøre indførelsen af et fælles europæisk retsområde.
Nevertheless, your rapporteur considers that the adoption of too many separate, if not fragmented, and too often uncoordinated initiatives, undermines the system’s clarity and jeopardises the planned establishment of a common judicial area.
Den udbredte opsplitning og forskelligartethed af de europæiske retsregler på dette område risikerer at udmunde i en juridisk uklar og ligefrem usikker situation Jf. i denne forbindelse Stefano Betti, "The European Union and the United Nations Convention against Transnational Oganised Crime". .
The high level of fragmentation and heterogeneity of the European legal framework in this area thus runs the risk of leading to confusion and, possibly, legal uncertainty See, in this connection, ‘The European Union and the United Nations Convention against Transnational Organised Crime’, by Stefano Betti. .
Ordføreren mener følgelig, at der bør indledes bestræbelser for at modvirke denne udvikling og dæmme op for denne fare ved på fællesskabsplan at indføre et mere globalt instrument, der benytter i hvert fald de store principper i Palermo-konventionen som grundlag for en ensartet og effektiv bekæmpelse af organiseret kriminalitet.
Your rapporteur therefore believes that an effort should be made to put an end to this tendency and ward off this danger by adopting a more comprehensive Community instrument, based on the Palermo Convention and including at the very least the main principles on which homogeneous and effective action against organised crime is to be founded.
Det er en mulighed, som under alle omstændigheder kunne overvejes for fremtiden.
This is, in any event, a possible option for the future.
af Maurizio Turco og Marco Cappato
by Maurizio Turco and Marco Cappato
FN-konventionen om bekæmpelse af grænseoverskridende organiseret kriminalitet og de dertilhørende protokoller om bekæmpelse af menneskehandel og menneskesmugling har en række mangler, der ikke kan skjules.
The UN Conventions on transnational organised crime and its protocols on smuggling of migrants and trafficking in persons present some shortcomings that cannot be hidden.
For det første er vi ikke enige i det forslag, der stilles i artikel 12, hvori det med henblik på at lette beslaglæggelse af ulovligt udbytte, foreslås, at bevisførelse for og påvisning af udbyttets lovlige oprindelse skal flyttes fra anklageren til den anklagede.
First of all we cannot agree on the proposal made by article 12 that, in the effort to facilitate confiscation of criminal proceeds, suggests that the burden of the proof concerning the demonstration of the lawful origin of proceeds should be switched from the prosecutor to the alleged offender.
Dette er i modstrid med et grundlæggende strafferetligt princip.
This is in contradiction with a fundamental legal principle in criminal law.
FN-konventionen fremmer også det italienske system "pentitismo" på internationalt plan, trods det det er medvirkende til en undergravning af et retfærdigt retsvæsen i Italien.
The UN Convention also promotes the Italian ‘pentitismo’ at the international level, while it had distorting effects in the administration of a fair justice in Italy.
Med henblik på at fremskynde udleveringsprocedurerne, tilsidesættes traditionelle garantier for de udvisningstruede personer, der eftersøges.
In the effort to speed up extradition procedures, traditional guarantees for individuals sought for extradition are left behind.
Protokollerne styrker de protektionistiske ordninger for immigration og lovlig prostitution.
The Protocols strengthen the prohibitionist regime of immigration and legal prostitution.
Af alle disse årsager er vi imod betænkningen.
For all these reasons we object to the report.
22. december 2003 ENDELIG A5-0486/2003
22 December 2003 FINAL A5-0486/2003
328.695 INDHOLD
328.695 CONTENTS
Den 30. april 2002 fremsendte Kommissionen forvaltningsregnskab og balance for regnskabsåret 2001, jf. EF-traktatens artikel 275 (SEK(2002) 405 – 2002/2103(DEC) – 2002/2104(DEC) – 2002/2105(DEC) – 2002/2106(DEC) – 2002/2107(DEC) – 2002/2108(DEC)).
On 30 April 2002 the Commission forwarded to Parliament, pursuant to Article 275 of the EC Treaty, the revenue and expenditure account and balance sheet for the budget for the 2001 financial year (SEC(2002) 405 – 2002/2103(DEC) – 2002/2104(DEC) -2002/2105(DEC) - 2002/2106(DEC) - 2002/2107(DEC) - 2002/2108(DEC)).
På mødet den 10. september 2002 valgte Budgetkontroludvalget María Antonia Avilés Perea til ordfører.
At its meeting of 10 September 2002 the Committee on Budgetary Control appointed María Antonia Avilés Perea rapporteur.
På mødet den 18. november 2002 meddelte Parlamentets formand, at denne beretning var henvist til Budgetkontroludvalget som korresponderende udvalg
At the sitting of 18 November 2002 the President of Parliament announced that he had referred this report to the Committee on Budgetary Control as the committee responsible
Den 10. marts 2003 fremsendte Rådet henstillingen om decharge for Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2001.
On 10 March 2003 the Council forwarded to Parliament its recommendation concerning the discharge to be given in respect of the European Union general budget for the 2001 financial year.
På mødet den 13. marts 2003 meddelte Parlamentets formand, at dette dokument var henvist til Budgetkontroludvalget som korresponderende udvalg ( C5-0087/2003 ).
At the sitting of 13 March 2003 the President of Parliament announced that he had referred this document to the Committee on Budgetary Control ( C5-0087/2003 ).
På mødet den 24. marts 2003 bekræftede Budgetkontroludvalget valget af María Antonia Avilés Perea til ordfører.
At its meeting of 24 March 2003, the Committee on Budgetary Control confirmed the appointment of María Antonia Avilés Perea as rapporteur.
På mødet den 24. marts 2003 vedtog det enstemmigt:
At its meeting of 24 March 2003, it adopted:
9. forslag til afgørelse om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2001 - Sektion VII – Regionsudvalget.
9. the proposal for a decision concerning discharge in respect of the implementation of the general budget of the European Union for the 2001 financial year - Section VII - Committee of the Regions unanimously;
10. forslag til beslutning om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2001 - Sektion VII - Regionsudvalget.
10. the motion for a resolution concerning discharge in respect of the implementation of the general budget of the European Union for the 2001 financial year - Section VII - Committee of the Regions unanimously.
Til stede under afstemningen var: Diemut R. Theato (formand), Herbert Bösch (første næstformand), Paulo Casaca (anden næstformand), Freddy Blak (tredje næstformand), María Antonia Avilés Perea (ordfører), Generoso Andria, Juan José Bayona de Perogordo, Gianfranco Dell'Alba, Christopher Heaton-Harris, Helmut Kuhne, John Joseph McCartin (for Brigitte Langenhagen), Eluned Morgan, Heide Rühle (for Bart Staes), Ole Sørensen, Gabriele Stauner, Rijk van Dam, Michiel van Hulten og Kyösti Tapio Virrankoski (for Antonio Di Pietro).
The following were present for the vote: Diemut R. Theato, chairman; Herbert Bösch, 1 st vice-chairman; Paulo Casaca, 2 nd vice-chairman; Freddy Blak, 3 rd vice-chairman; María Antonia Avilés Perea, rapporteur; Generoso Andria, Juan José Bayona de Perogordo, Gianfranco Dell'Alba, Christopher Heaton-Harris, Helmut Kuhne, John Joseph McCartin (for Brigitte Langenhagen), Eluned Morgan, Heide Rühle (for Bart Staes), Ole Sørensen, Gabriele Stauner, Rijk van Dam, Michiel van Hulten, Kyösti Tapio Virrankoski (for Antonio Di Pietro).
Betænkningen indgivet den 31. marts 2003 ( A5-0101/2003 /rev1).
The report was tabled on 31 March 2003 ( A5-0101/2003 /rev1).
På mødet den 8. april 2003 udsatte Parlamentet afgørelsen om decharge til Regionsudvalgets generalsekretær P5_TA(2003)0155. .
At the sitting of 8 April 2003, Parliament postponed the decision concerning the grant of discharge to the Secretary General of the Committee of the Regions P5_TA(2003)0155. .
På møder den 4. november, 24. november og 15. december 2003 behandlede udvalget udkastet til betænkning.
The Committee on Budgetary Control considered the draft report at its meetings of 4 November, 24 November and 15 December 2003.
På mødet den 15. december 2003 vedtog det:
At its meeting of 15 December 2003 it adopted:
1. forslaget til afgørelse om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2001 – Sektion VII – Regionsudvalget - 17 stemmer for, 1 stemme imod.
1. the proposal for a decision concerning discharge in respect of the implementation of the general budget of the European Union for the 2001 financial year - Section VII - Committee of the Regions by 17 votes to 1.
2. forslaget til beslutning med bemærkningerne til afgørelsen om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2001 – Sektion VII - Regionsudvalget - 17 stemmer for, 1 stemme imod.
2. the motion for a resolution containing the comments accompanying the decision concerning the discharge in respect of the implementation of the general budget of the European Union for the 2001 financial year - Section VII - Committee of the Regions by 17 votes to 1.
Til stede under afstemningen var: Herbert Bösch (første næstformand, fungerende formand), Paulo Casaca (anden næstformand), Freddy Blak (tredje næstformand), María Antonia Avilés Perea (ordfører), Generoso Andria, Juan José Bayona de Perogordo, Mogens N.J. Camre, Gianfranco Dell'Alba, Salvador Garriga Polledo (for Brigitte Langenhagen), Christopher Heaton-Harris, Maria Esther Herranz García (for Diemut R. Theato), Michiel van Hulten, Helmut Kuhne, Eluned Morgan, Jan Mulder (for Antonio Di Pietro), Bart Staes, Ole Sørensen og Gabriele Stauner.
The following were present for the vote: Herbert Bösch, 1 st vice-chairman, acting chairman; Paulo Casaca, 2 nd vice-chairman; Freddy Blak, 3 rd vice-chairman; María Antonia Avilés Perea, rapporteur; Generoso Andria, Juan José Bayona de Perogordo, Mogens N.J. Camre, Gianfranco Dell'Alba, Salvador Garriga Polledo (for Brigitte Langenhagen), Christopher Heaton-Harris, Maria Esther Herranz Garcia (for Diemut R. Theato), Michiel van Hulten, Helmut Kuhne, Eluned Morgan, Jan Mulder (for Antonio Di Pietro), Bart Staes, Ole Sørensen, Gabriele Stauner.
Betænkningen indgivet den 22. december 2003.
The report was tabled on 22 December 2003.