natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Af de hidtil forelagte forslag er især disse to vigtige: Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om strafferetlig beskyttelse af miljøet KOM(2001) 139 . og direktivet om strafferetlig beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser KOM(2001) 272 . .
Of the proposals to date, the two most important are the proposal for a directive of the European Parliament and of the Council on the protection of the environment through criminal law COM(2001) 139 . and the proposal for a directive of the European Parliament and of the Council on the criminal-law protection of the Community’s financial interests COM(2001) 272 . .
Begge direktiver er blevet taget op til behandling i vort udvalg gennem udtalelse af henholdsvis Wuori Udtalelse vedføjet betænkning A5-0099/2002 . og Marinho Udtalelse vedføjet betænkning A5-0390/2001 . , og vi afventer nu Rådets fælles holdning.
Both were considered by our committee in opinions drawn up by the Members Wuori Opinion included in A5-0099/2002 . and Marinho Opinion included in A5-0390/2001 . respectively, the Council having yet to deliver its common positions.
Det vil her være nyttigt at undersøge fællestrækkene ved disse to forslag.
It is worth analysing the points the two proposals have in common.
Formålet med det første forslag fremgår af artikel 1, hvor det hedder, at direktivet har til formål at sikre en mere effektiv anvendelse af fællesskabsretlige bestemmelser om miljøbeskyttelse ved overalt i Fællesskabet at opstille mindsteregler for, hvad der udgør kriminelle handlinger.
The purpose of the first as set out in Article 1 is to ensure a more effective application of Community law in relation to the protection of the environment by establishing throughout the Community a minimum set of criminal offences.
Det andet forslag tager sigte på at styrke den strafferetlige beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser, især via indbyrdes tilnærmelse af de nationale lovgivninger.
The second proposal aims to strengthen the criminal-law protection of the Community’s financial interests notably by bringing the Member States’ legislations closer together.
Hvad angår direktivet om miljøbeskyttelse følger Europa-Parlamentets plenarforsamling i det væsentlige betænkningen fra Udvalget om Miljø- og Sundhedsanliggender og Forbrugerpolitik og foretager kun små ændringer i direktivforslagets dispositive del.
As far as the directive on the protection of the environment is concerned, Parliament sitting in plenary largely adopted the position set out in the report by the Committee on the Environment, Public Health and Consumer Policy and introduced only minor amendments to the substantive provisions of the draft directive.
De ændringer, der er interessante i denne forbindelse, vedrører hovedsagelig detaljer eller lovtekniske forbedringer.
The amendments concerned either minor details or were intended to improve technical aspects of the legislation.
Forslagets filosofi er følgelig ikke berørt hvad angår det egentlige formål, som er at sikre en mere effektiv anvendelse af fællesskabsretlige bestemmelser om miljøbeskyttelse ved at indføre en forpligtelse for medlemsstaterne til at sikre, at en række aktiviteter udgør kriminelle handlinger (artikel 1 og 3).
The philosophy of the proposal and its stated aim of ensuring the protection of Community legislation on the environment by requiring the Member States to classify a series of actions as criminal offences (Articles 1 and 3) were therefore approved .
I betragtningerne til forslaget blev der foretaget mere omfattende ændringer Beslutning P5-TAPROV (2002)0147 af 9.4.2002. for at indføje en række "principper".
The recitals of the proposal were amended to a greater extent Resolution P5_TAPROV (2002) 0147 of 9 April 2002. in order to incorporate a series of ‘principles’.
I betragtning 1c hedder det: "Det kan (...) i henhold til De Europæiske Fællesskabers Domstols retspraksis (f.eks. i sag C-170/96 og C-333/99) ikke udelukkes, at de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre håndhævelsen og effektiviteten af fællesskabslovgivningen , kan omfatte strafferetlige sanktioner", og i betragtning 1l hedder det: "Det er nødvendigt at fastsætte strafferetlige sanktioner for at håndhæve miljøbestemmelserne, og EF-traktaten giver mulighed for at fastsætte sådanne sanktioner".
Recital 1c states that ‘the case law of the Court of Justice (for instance in cases C-170/96 and C-333/99) (…) does not exclude the possibility that necessary measures to guarantee the application and effectiveness of Community law may include criminal penalties’ while recital 1l states that ‘the use of criminal sanctions is indispensable for the purpose of enforcing environmental laws, and the EC Treaty provides scope for criminal sanctions.’
Forslaget til direktiv om strafferetlig beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser forpligter medlemsstaterne til at fastsætte sanktioner for handlinger, der fører til svig, der er til skade for Det Europæiske Fællesskabs finansielle interesser.
The draft proposal for a directive on the criminal-law protection of the Community’s financial interests obliges the Member States to provide criminal sanctions for conduct which results in fraud affecting the financial interests of the European Community.
Se i denne forbindelse også bestemmelserne i betragtning 4a, artikel 12a og 12b som ændret af Parlamentet ved førstebehandling A5-0390/2001 . samt artikel 1, 5 og 7 i det af Kommissionen forelagte forslag til direktiv.
Attention should be drawn in this connection to recital 4a, Articles 12a and 12b, as amended by the European Parliament at first reading Resolution on report A5-0390/2001 of 29 November 2001. and Articles 1, 5 and 7 of the proposal for a directive submitted by the Commission.
Som det fremgår af begrundelsen til Budgetkontroludvalgets betænkning, vil medlemsstaterne fortsat bevare en vis handlefrihed hvad angår niveauet og omfanget af de strafferetlige sanktioner.
However, as the explanatory statement in the report by the Committee on Budgetary Control notes, the Member States would still have room for manoeuvre when deciding on the level and extent of these criminal sanctions.
De rådgivende udvalg, nemlig Udvalget om Borgernes Friheder og Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender og Udvalget om Retlige Anliggender og Det Indre Marked, er, som det fremgår af deres ændringsforslag og begrundelser, enige i denne strategi.
The Committees on Citizens' Freedoms and Rights, Justice and Home Affairs and on Legal Affairs and the Internal Market, who had been asked to deliver opinions, agree with this approach as is evident from their amendments and justifications.
Udvalget om Retlige Anliggender og Det Indre Marked tilslutter sig i sin udtalelse Kommissionens holdning, ifølge hvilken EF-traktatens artikel 280 kun udelukker beføjelsen til at fastsætte strafferetlige sanktioner og samarbejdet mellem de dømmende myndigheder fra Fællesskabets kompetenceområde.
In its opinion, the Committee on Legal Affairs and the Internal Market shares the Commission’s view that Article 280 of the EC Treaty only excludes areas relating to criminal prosecution and judicial cooperation from the Community remit.
Europa-Parlamentets filosofi synes følgelig at være ret klar: Der er i EF-traktaten retsgrundlag for at forpligte medlemsstaterne til generelt at beskytte fællesskabsretten gennem strafferetlige sanktioner.
It therefore seems that the theory is quite clear as far as the European Parliament is concerned: the EC Treaty provides a legal basis for requiring the Member States to protect Community law by means of criminal penalties.
Der er hermed skitseret et grundlag for, hvilke handlinger der bør betragtes som kriminelle.
Similarly there is a legal basis permitting the definition of what type of conduct should be considered a criminal offence.
Det synes dog ikke at være accepteret, at der findes retsgrundlag for harmonisering af strafbare handlinger og sanktioner.
However, it does not appear to be accepted that there is a legal basis for the harmonisation of criminal offences or penalties.
Det vil derfor være nødvendigt at tage den tredje søjle i anvendelse, hvor dette er muligt.
Therefore, the third pillar would have to be used, when possible.
Hvad angår medlemsstaternes initiativer under den tredje søjle blev dette spørgsmål hovedsagelig rejst i forbindelse med Forbundsrepublikken Tysklands initiativ med henblik på vedtagelse af Rådets rammeafgørelse om strafferetlig beskyttelse mod bedragerisk og anden konkurrenceforvridende adfærd i forbindelse med indgåelse af offentlige aftaler i det indre marked" PE 294.957.
As regards Member States' initiatives under the third pillar, the question was mainly raised in the case of the initiative of the Federal Republic of Germany in relation to the adoption of a Council framework decision on criminal law protection against fraudulent or other anti-competitive conduct in relation to the award of public contracts in the Common Market PE 294.957 .
I dette tilfælde konkluderede udvalget efter langvarige drøftelser enstemmigt, at det hverken under den første eller under den tredje søjle var muligt at finde noget retsgrundlag i traktaten.
In this case, our committee concluded unanimously following an extensive discussion that it was not possible to identify a legal basis either in the first or the third pillar of the Treaty.
Denne konklusion er meget foruroligende.
This conclusion gives grounds for concern.
I sin henstilling om strafferetlige sanktioner og fællesskabsretten af 15. november 2001 B5-0707/2001 offentliggjort i mødeprotokollen for samme dato. begrænser Europa-Parlamentet sig til trods for henstillingens titel til at henstille til, at der sker en overførsel af kompetence for alle de aktionsområder, der er defineret i artikel 29 i traktaten om Den Europæiske Union, til EF-traktaten, og at henstille til Rådet at afholde sig fra at træffe foranstaltninger vedrørende strafferetlige miljøbestemmelser forud for vedtagelsen af direktivforslaget om strafferetlig beskyttelse af miljøet.
In its Recommendation on criminal sanctions and Community law of 15 November 2001 B5-0707/2001 published in the minutes of the same date. , despite the title of the recommendation, Parliament only went so far as to call for the transfer of competence for all areas of action defined in Article 29 of the Treaty on European Union to the EC Treaty and to call on the Council to refrain from taking any action regarding environmental criminal law before the directive on the protection of the environment through criminal law had been adopted.
Efter denne gennemgang af de tidligere lovgivningstekster, hvoraf Parlamentets grundindstilling er fremgået i to konkrete tilfælde, skal der nu kort redegøres for den retlige strategi, der følges i institutionernes juridiske tjenester og i Domstolens praksis .
Having looked at previous legal texts which show the preferences of the European Parliament in two specific cases, it is worth taking a brief look at the legal approach of the legal services of the institutions and the case-law of the Court of Justice of the European Communities (ECJ) .
Kommissionen Arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene om fastlæggelse af et regelværk på området for strafferetlige sanktioner for overtrædelser af miljøbestemmelserne. undersøger spørgsmålet og mener, at medlemsstaterne vil kunne forpligtes til at pålægge strafferetlige sanktioner for overtrædelser af fællesskabsretten, når de begås forsætligt, eller når der er tale om grov forsømmelse fra gerningsmandens side.
The matter is under consideration in the Commission SEC(2001) 227 Working Document prepared by the Commission on the establishment of an acquis on criminal penalties for environmental offences. , which considers that the Member States could be required to apply criminal penalties for infringements of Community law in cases of fraud or serious negligence on the part of the guilty party.
I tilfælde af særlig alvorlige overtrædelser bør medlemsstaterne også fastsætte fængselsstraf.
In the case of particularly serious violations, Member States should include prison sentences among the sanctions.
Kommissionen konkluderer i dette arbejdsdokument, at EU-traktatens artikel 29 og 47 klart fastslår, at EF-traktaten har forrang for EU-traktaten, og at et instrument under den tredje søjle ikke kan anvendes, hvis den første søjle giver tilstrækkelige muligheder for at opfylde formålet.
The Commission concludes in this working document that Articles 29 and 47 of the Treaty on European Union clearly establish the primacy of the EC Treaty over the Treaty on European Union and that a third pillar instrument cannot be adopted where the first pillar offers adequate means to attain the objective.
Gennem et sådant instrument (i form af en forordning eller et direktiv) vil der kunne fastlægges særlige sanktioner, som det vil være op til medlemsstaterne at pålægge, og som skal være afskrækkende, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og være effektive.
Such an instrument (which may be a regulation or a directive) could provide for specific penalties to be applied by the Member States, which are to be dissuasive, proportionate and effective.
Denne strategi hævdes at være i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet.
This approach is deemed to be compatible with the principle of subsidiarity.
I andre dokumenter fra sin juridiske tjeneste understreger Kommissionen, at Fællesskabet, hvis det har beføjelse til at regulere en "adfærd" for at nå et mål, også har beføjelse til at afgøre, at den pågældende handling (eller manglende overholdelse af en bestemmelse) bør imødegås på nationalt plan med administrative eller strafferetlige sanktioner, især i de tilfælde, hvor det anses for givet, at kun strafferetlige sanktioner vil kunne sikre overholdelsen af de fællesskabsretlige forpligtelser.
In other documents by its legal service, the Commission asserts that if the Community is competent to regulate a 'conduct' in order to attain an objective, it is also competent to decide that this conduct (or non-compliance with regulation) be subject to administrative or criminal sanctions at national level, particularly where only criminal sanctions are deemed to be able to assure compliance with Community obligations.
Kommissionen understreger dog også, at denne foranstaltning skal være velbegrundet, og det skal fremgå klart, hvornår denne løsning er obligatorisk.
However, the Commission goes on to say that this measure needs to be justified and the need for it must be clearly evident.
Kommissionens juridiske tjeneste plejer at henvise til Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 EFT L 261 af 20.10.1993, s. 1-16. om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik Se artikel 31 i forordningen om foranstaltninger der skal træffes i tilfælde af manglende overholdelse af de gældende bestemmelser.
The Commission's legal service usually justifies this Community competence by referring to the legislative precedent set by Regulation (EEC) No 2847/93 of 12 October 1993 OJ L 261, 20.10.1993, pp 1-16. establishing a control system applicable to the common fisheries policy See Article 31 of the regulation on the measures to be adopted by the Member States in case of non-compliance with the rules in force.
Disse "nødvendige" foranstaltninger kan være af administrativ eller strafferetlig art. som et lovgivningsmæssigt præcedenstilfælde, der viser Fællesskabets kompetence på dette område .
The said 'appropriate' measures may take the form of administrative action or criminal proceedings. .
Domstolen påberåber sig ligeledes generelt dommen i sag C-186/98 (præmis 9 og 14), hvor det ved fortolkning af EF-traktatens artikel 5 (nu artikel 10) fastslås, at medlemsstaterne er forpligtede til at træffe alle foranstaltninger, som er egnede til at sikre fællesskabsrettens gennemslagskraft, og at disse foranstaltninger kan omfatte strafferetlige sanktioner, selv når der kun er fastsat civilretlige sanktioner i fællesskabsbestemmelserne.
The other judgment frequently cited by the Commission legal service is that in Case C-186/89 (paragraphs 9 and 14 of the grounds for the judgement) interpreting Article 5 of the EC Treaty (now Article 10) and establishing the obligation the Member States have to take all measures necessary to guarantee the application and effectiveness of Community law and confirming that such measures may include criminal penalties even where the Community legislation only provides for civil ones .
Rådets juridiske tjeneste indtager samme holdning og mener, at fællesskabslovgiveren i det omfang, han mener, at overholdelsen af fællesskabsreglerne ikke kan sikres på anden vis end gennem strafferetlige sanktioner, har retlig mulighed for at forpligte medlemsstaterne til at fastsætte sådanne foranstaltninger.
The Council’s legal service adopts the same position and considers that where the Community legislator considers that compliance with Community regulations can only be guaranteed by means of criminal sanctions, the legislator has the legal capacity to require the Member States to provide such sanctions.
Det understreges endvidere, at denne mulighed er begrænset til fastsættelse af grundlæggende regler (hvilket fællesskabslovgiveren naturligvis har beføjelse til), og til forpligtelse af medlemsstaterne til at fastsætte strafferetlige sanktioner i tilfælde af overtrædelser.
It reaffirms this position by stating that this competence is limited to establishing substantive legislation (for which it naturally has to be competent) and to requiring the Member States to provide criminal sanctions for non-compliance.
Den retspraksis, der henvises til for at underbygge denne holdning, er den ovennævnte dom i sag C-9/89 samt dommen i sag C-333/99 Sag C-333/99, Kommissionen mod Den Franske Republik, dom af 1. februar 2001, præmis 55, endnu ikke offentliggjort i samlingen. , hvori gyldigheden af den ovennævnte fiskeriforordning bekræftes, og som følger samme argumentation som den foregående dom.
The case-law cited in order to back up this assertion is the above-mentioned judgment in Case C-9/89 and in C-333/99 Case C-333/99, Commission v. Republic of France, Judgment of 1 February 2001, paragraph 55, not yet published in the ECR. upholding the above-mentioned regulation on fisheries and reiterating the same line of argument as in the previous judgment.
Endelig har Europa-Parlamentets juridiske tjeneste også haft mulighed for at udtale sig i dette spørgsmål.
Finally, the legal service of the European Parliament has also been given the opportunity to express its opinion on the subject.
Vores juridiske tjeneste skelner mellem tre tilfælde: 1) Fællesskabets retsakt indeholder ingen konkrete bestemmelser om sanktioner, 2) Fællesskabets retsakt indeholder en generel bestemmelse om sanktioner, og 3) Fællesskabets retsakt indeholder en særlig bestemmelse, der fastlægger en bestemt slags sanktioner, som skal pålægges af medlemsstaterne.
The EP legal service distinguishes between three different situations: 1) where the Community act contains no specific provisions on sanctions; 2) where the Community act contains general provisions on sanctions and 3) where the Community act contains a specific provision setting out a specific type of sanction to be imposed by the Member States.
Hvad angår det andet og det tredje tilfælde, påpeges det, at Domstolen ikke udelukker, at der i fællesskabsbestemmelserne indføres en forpligtelse for medlemsstaterne til at fastsætte strafferetlige sanktioner.
As regards the second and third cases, it notes that the ECJ does not rule out the possibility of Community acts laying down an obligation on the Member States to impose criminal sanctions.
For at underbygge denne holdning henvises der især til Domstolens undersøgelse af den tidligere nævnte fiskeriforordning Sag C-9/89 og C-333/99. , og det konkluderes, at man muligvis ville kunne nå frem til at anerkende, at Fællesskabet har beføjelser til at forpligte medlemsstaterne til at indføre strafferetlige sanktioner i visse tilfælde.
In this connection, it cites the ECJ's analysis of the above-mentioned regulation on fisheries Cases C-9/89 and C-333/99. and concludes that the Community could be deemed competent to require the Member States to adopt criminal sanctions under certain circumstances.
Der udtrykkes dog frygt for, at det ikke desto mindre vil være meget tvivlsomt, om Fællesskabet vil kunne foretage nogen "tilnærmelse" af straffelovgivningen.
Nevertheless, it expresses its concern that, in spite of this, there is reason to seriously doubt the Community's capacity to 'approximate' criminal law.
Kompetencen er efter den juridiske tjenestes opfattelse udelukkende begrænset til muligheden for at kræve, at medlemsstaterne strafforfølger én eller flere handlinger, men at der ikke vil kunne vedtages bestemmelser vedrørende arten af overtrædelserne, de strafferetlige sanktioner, der skal pålægges, eller i spørgsmål om domstolskompetence.
Its competence is restricted, in the view of the legal service, merely to the capacity to require Member States to apply criminal sanctions for one or more 'conducts', but no provisions could be adopted relating to the categorisation of offences, the applicable sanctions or to questions of judicial competence.
Der hersker følgelig på dette område visse uklarheder, som det ville være rart at få belyst.
There is thus a grey area which would benefit from clarification.
Det bør fastlægges, hvor grænserne går for denne "strafferetlige kompetence", som Fællesskabet, som det fremgår af ovenstående, synes at råde over.
It would be useful to identify the limits of this "competence in the criminal sphere" which, as we have seen, the Community appears to have.
Det er vigtigt at understrege, at Domstolens praksis i øjeblikket er begrænset til dette område, og at Domstolen hidtil ikke har haft mulighed for direkte at fastslå, om Fællesskabet har beføjelse til at pålægge den form for strafferetlige forpligtelser, som for eksempel er indeholdt i de direktivforslag, som er omhandlet under punkt I. Den har endnu mindre haft lejlighed til at fastslå omfanget af denne beføjelse.
It is important to emphasise that ECJ case-law in this area is as yet quite scant and that the Court has not had occasion to comment directly on the question of whether the Community is competent to impose obligations relating to criminal law such as those being considered, for instance, in the proposals for directives referred to under point I. It has had even less occasion to pronounce itself on the scope of this competence.
V. På grundlag af ovenstående, og indtil Domstolen har lejlighed til at klarlægge alle de ovenstående punkter, vil vores udvalg forsøge at besvare en række spørgsmål med det formål at opnå en vis politisk sammenhæng i de standpunkter, som Europa-Parlamentet uden tvivl vil skulle indtage.
V. In view of all the above, and pending any clarification of the issues raised above by the ECJ, this committee could attempt to answer a series of questions with the aim of providing a certain degree of political coherence with regard to the statements that Parliament will no doubt be called on to make.
De ubesvarede spørgsmål kunne være følgende, idet der til enhver tid skal skelnes klart mellem det, at EU pålægger medlemsstaterne forpligtelser af strafferetlig karakter, og hhv. tilnærmelse eller harmonisering af fællesskabsretten:
These open questions could be as follows, always bearing in mind that there is a clear distinction between the imposition by the EU of obligations relating to the criminal law on the Member States and rapprochement or harmonisation of Community law:
- Kan Kommissionen på fællesskabsrettens nuværende udviklingsstade i alle tilfælde af alvorlige overtrædelser af fællesskabsbestemmelserne forpligte medlemsstaterne til at straffe visse handlinger med frihedsstraf?
- At the current evolutionary stage of Community law, can the Commission oblige the Member States to lay down custodial sanctions for certain conducts, in every case where there is a serious breach of Community law?