natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kommissionen har regelmæssigt informeret Europa-Parlamentet om fremskridtene i forhandlingerne, og Europa-Parlamentet har siden 1999 udtalt sig om disse rapporter i adskillige beslutninger, der er vedtaget med meget stort flertal.
The Commission regularly informed Parliament on the progress of negotiations and Parliament has stated its views on these talks in a number of resolutions adopted by a large majority from 1999 onward.
Det Europæiske Råd i Helsinki (10.-11. december 1999) opfordrede til direkte drøftelser mellem de to samfund med henblik på at finde en politisk løsning inden tiltrædelsen, men var også af den opfattelse, at en løsning på Cypern-problemet ikke ville være en "forhåndsbetingelse" for Cyperns tiltrædelse.
The Helsinki European Council of 10-11 December 1999 encouraged direct talks between the two communities for a political settlement before accession, but decided that settlement of the Cyprus question should not be ‘a precondition’ for the accession of Cyprus.
Under Det Europæiske Råd i København (12.-13. december 2002) blev der truffet afgørelse om at optage Cypern som nyt medlem af Den Europæiske Union.
At the Copenhagen European Council of 12-13 December 2002 the decision was taken to admit Cyprus to the European Union as a new Member State.
Det Europæiske Råd har således opfyldt det tilsagn, der blev givet i Helsinki.
The European Council has thus honoured the promise it made at Helsinki.
Det Europæiske Råd bekræftede, at det ville foretrække, at Cypern tiltrådte Den Europæiske Union som en forenet stat, og opfordrede de græsk-cypriotiske og tyrkisk-cypriotiske parter til at fortsætte forhandlingerne med henblik på at nå frem til en samlet løsning på det cypriotiske spørgsmål inden den 28. februar 2003 på grundlag af forslag fra De Forenede Nationers generalsekretær.
It confirmed that it would prefer a reunified Cyprus to join the European Union and invited the Greek and Turkish Cypriots to continue negotiations with the aim of reaching a comprehensive settlement of the Cyprus problem by 28 February 2003 on the basis of proposals by the United Nations Secretary-General.
Det Europæiske Råd henstillede indtrængende til de to parter at udnytte denne historiske chance.
The European Council urged the two sides to seize this historic opportunity.
Europa-Parlamentet havde på sin side i sin beslutning af 20. november 2002 understreget, at den plan til en samlet løsning, som De Forenede Nationers generalsekretær Kofi Annan havde fremlagt den 11. november 2002, var et seriøst grundlag for forhandlinger om en endelig løsning af et spørgsmål, der havde bestået i over 27 år, samt for at skabe mulighed for, at et forenet og forsonet Cypern kunne tiltræde Den Europæiske Union.
Meanwhile Parliament had pointed out, in its resolution adopted on 20 November 2002, that the plan for a general settlement put forward by UN Secretary-General Kofi Annan on 11 November 2002 constituted a serious basis for negotiations for finally settling an argument going back more than 27 years and enabling a reunified and reconciled island of Cyprus to join the European Union.
Aftalen er stadig i skrivende stund blokeret af de kræfter, som - i modstrid med De Forenede Nationers forslag - fortsat er tilhængere af to særskilte stater i stedet for en forbundsstat, og som ønsker, at Cypern skal tiltræde sammen med Tyrkiet og ikke som en uafhængig og udelelig stat den 1. maj 2004.
The agreement has remained blocked to the present day by those who continue, contrary to the UN proposals, to advocate the existence of two separate states instead of one federal state, and who want Cyprus to join at the same time as Turkey, and not on 1 May 2004 as an independent and indivisible country.
Denktash og inderkredsen omkring ham har et stort ansvar for dette dødvande og også for frustrationerne og vreden i en stor del af det civile tyrkisk-cypriotiske samfund samt i dele af oppositionen, som fortsat massivt støtter Annan-planen og tiltrædelsen af EU.
Mr Denktash and his entourage bear out a heavy responsibility in this impasse and the frustration and anger of a large part of Turkish Cypriot civil society and the opposition parties who are continuing to demonstrate in large numbers in favour of the Annan plan and the European Union.
Ud fra et folkeretligt synspunkt er Republikken Cyperns regering den eneste legitime regering i Cypern.
From the point of view of international law, the government of the Republic of Cyprus is the only legitimate government of Cyprus.
De Forenede Nationers Sikkerhedsråd vedtog den 18. november 1983 resolution 541 (1983), hvori udråbelsen af Den Tyrkiske Republik Nordcypern (RTCN ) blev erklæret for ugyldig, og alle stater blev opfordret til ikke at anerkende nogen anden cypriotisk stat end Republikken Cypern.
The United Nations Security Council adopted Resolution 541 (1983) on 18 November 1983 declaring the proclamation of the ‘Turkish Republic of Northern Cyprus’ to be legally invalid and calling on all member states not to recognise any Cypriot state other than the Republic of Cyprus.
Ingen andre lande end Tyrkiet har anerkendt det selvudråbte område Nordcypern.
No country apart from Turkey has recognised the self-proclaimed entity of Northern Cyprus.
I henhold til en dom af 10. maj 2001 fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol i Strasbourg kan dette område kun betragtes som et lokalområde underlagt Tyrkiet, der er det land, som i praksis udøver global kontrol over det nordlige Cypern (punkt 77 i Menneskerettighedsdomstolens dom af 10. maj 2001).
According to the judgment of 10 May 2001 of the European Court of Human Rights in Strasbourg, the entity is no more than a local administration subordinate to Turkey, a country which exercises ‘effective overall control over northern Cyprus’ (paragraph 77, judgment of 10 May 2001, European Court of Human Rights).
Juridisk set bliver hele øen Cypern derfor medlem af Den Europæiske Union den 1. maj 2004.
Legally speaking, therefore, the whole island of Cyprus will become a member of the European Union from 1 May 2004.
Men på grund af force majeure er gennemførelsen af gældende fællesskabsret imidlertid suspenderet for den besatte del af øen.
But for reasons of force majeure the application of the acquis will have to be suspended in the occupied part of the island.
Tiltrædelsestraktaten vil indeholde en klausul om bemyndigelse af Rådet til - på forslag af Kommissionen - at forhandle om de nødvendige tilpasninger og overgangsperioder for gennemførelsen af gældende fællesskabsret i det nordlige Cypern, når først hindringerne for en genforening er bragt ud af verden.
The accession treaty will contain an enabling clause empowering the Council on proposal of the Commission to negotiate the necessary adjustments and transition periods for application of the acquis in the north of the island once the obstacles to reunification are removed.
Den situation, øens nordlige del vil befinde sig i efter Republikken Cyperns tiltrædelse, vil ikke efterlade nogen tvivl om, at de tyrkisk-cypriotiske myndigheder og Tyrkiets ledere har forpasset en meget stor lejlighed.
In the light of the situation in the northern part of the island after the accession of the Republic of Cyprus, no one can doubt the extent of the opportunity which the Turkish Cypriot authorities and Turkey’s leaders have allowed to slip through their fingers.
Ordføreren beklager, at FN's generalsekretærs bestræbelser ikke er blevet kronet med held.
Your rapporteur regrets that the United Nations Secretary-General’s efforts have not been crowned with success.
Kofi Annan tilskriver det fejlslagne møde i Haag (den 10. marts 2003) den omstændighed, at Denktash fremførte grundlæggende indvendinger mod fredsplanen og ikke var enig i, at denne skulle sendestil folkeafstemning.
Mr Kofi Annan attributes the failure of the meeting at The Hague on 10 March 2003 to the fact that Mr Denktash reportedly raised fundamental objections to the peace plan and did not agree to put it to a referendum.
Generalsekretæren har imidlertid tilkendegivet, at planen stadig ligger på bordet.
But the Secretary-General did add that the plan remained on the table.
Kommissionen på sin side har endnu en gang bekræftet, at Den Europæiske Union er parat til at tage enhver ordning, som er i tråd med de principper, EU bygger på, i betragtning.
The Commission reconfirmed its assurance that the European Union was prepared to take into account any settlement that complied with the principles on which the Union was founded.
Status quo kan hverken være tilfredsstillende for de tyrkiske cyprioter, blandt hvilke flertallet går ind for den foreslåede ordning, for de græske cyprioter, som fortsat hindres i at generhverve deres ejendomme, eller for Tyrkiet, for hvem status quo i Cypern stadig vil have konsekvenser for landets tiltrædelse af EU.
The status quo cannot be satisfactory for either the Turkish Cypriots, the majority of whom have come out in favour of the proposed settlement, the Greek Cypriots, who continue to be prevented from recovering their properties, or Turkey, whose status in Cyprus continues to affect its chances of accession to the European Union.
Kan man endnu håbe på, at det ønske om fred og genforening, som Kofi Annan har sporet i cyprioternes øjne, vil vinde gehør hos dem, der har frataget cyprioterne muligheden for at bestemme over deres egen fremtid.
Can we still hope that the ‘longing for peace and reunification’, which Mr Kofi Annan saw in the eyes of the Cypriots, will prevail over those who have denied them ‘the chance to decide their own future’?
Det Europæiske Råd i København havde, i tilfælde af at forhandlingerne skulle lide skibbrud, opfordret Kommissionen til i samarbejde med Cyperns regering at undersøge, hvordan man ville kunne fremme den økonomiske udvikling i øens nordlige del og bringe den nærmere til Unionen.
The Copenhagen European Council asked the Commission to consider, in conjunction with the government of Cyprus, ways of encouraging the economic development of the northern part of the island and bringing it closer to the Union if negotiations were to break down.
Europa-Parlamentet tilslutter sig fuldt ud denne opfordring, da det gentagne gange har gjort sig til talsmand for, at der iværksættes fællesprojekter mellem øens to samfund, som kan være til gavn for begge.
Parliament fully supports this request, as it has repeatedly spoken out in favour of launching bi-communal projects to benefit both communities in the island.
25. marts 2003 ENDELIG A5-0092/2003 ***
25 March 2003 FINAL A5-0092/2003 ***
om Republikken Letlands ansøgning om tiltrædelse af Den Europæiske Union
on the application by the Republic of Latvia to become a member of the European Union
(AA-AFNS 1-6 – C5‑0118/2003 – 2003/0901C(AVC))
(AA-AFNS 1-6 – C5-0118/2003 – 2003/0901C(AVC))
Med skrivelse af 20. februar 2003 anmodede Rådet i overensstemmelse med EU-traktatens 49 Parlamentet om at afgive samstemmende udtalelse om Republikken Letlands ansøgning om tiltrædelse af Den Europæiske Union (AA-AFNS 1-6 – 2003/0901C(AVC)).
By letter of 20 February 2003 the Council requested Parliament’s assent pursuant to Article 49 of the EU Treaty to the application by the Republic of Latvia to become a member of the European Union (AA-AFNS 1-6 – 2003/0901C(AVC)).
På mødet den 7. april 2003 vil Parlamentets formand meddele, at denne ansøgning og udkast til traktat om Republikken Letlands tiltrædelse er henvist til Udvalget om Udenrigsanliggender, Menneskerettigheder, Fælles Sikkerhed og Forsvarspolitik som korresponderende udvalg og til alle interesserede udvalg som rådgivende udvalg ( C5‑0118/2003 ).
At the sitting of 7 April 2003 the President of Parliament will announce that he has referred this application, together with the draft Treaty on Accession of the Republic of Latvia, to the Committee on Foreign Affairs, Human Rights, Common Security and Defence Policy as the committee responsible ( C5-0118/2003 ).
På mødet den 21. januar 2003 valgte Udvalget om Udenrigsanliggender, Menneskerettigheder, Fælles Sikkerhed og Forsvarspolitik Elisabeth Schroedter til ordfører.
At its meeting of 21 January 2003 the Committee on Foreign Affairs, Human Rights, Common Security and Defence Policy had appointed Elisabeth Schroedter rapporteur.
På dette møde vedtog det forslaget til lovgivningsmæssig beslutning (for: 55; imod: 1; hverken/eller: 2).
At this meeting it adopted the draft legislative resolution by 55 votes to 1, with 2 abstentions.
Til stede under afstemningen var: Elmar Brok (formand), Christos Zacharakis (næstformand), Elisabeth Schroedter (ordfører), Alexandros Alavanos (for Sami Naïr), Ole Andreasen, Per-Arne Arvidsson, Alexandros Baltas, André Brie, Véronique De Keyser, Rosa M. Díez González, Hélène Flautre (for Joost Lagendijk), Glyn Ford, Pernille Frahm (for Luigi Vinci), Michael Gahler, Per Gahrton, Gerardo Galeote Quecedo, Jas Gawronski, Vitaliano Gemelli (for Franco Marini), Alfred Gomolka, Vasco Graça Moura (for José Pacheco Pereira), Klaus Hänsch, Magdalene Hoff, Ulpu Iivari (for Catherine Lalumière), Christoph Werner Konrad (for Karl von Wogau), Efstratios Korakas, Armin Laschet, Nelly Maes (for Reinhold Messner), Cecilia Malmström, Pedro Marset Campos, Hugues Martin, Linda McAvan, Emilio Menéndez del Valle, Philippe Morillon, Pasqualina Napoletano, Raimon Obiols i Germà, Arie M. Oostlander, Doris Pack (for Alain Lamassoure), Hans-Gert Poettering (for Geoffrey Van Orden), Jacques F. Poos, Bernd Posselt (for Amalia Sartori), Luís Queiró, Reinhard Rack (for John Walls Cushnahan, jf. forretningsordenens artikel 153, stk. 2), José Ribeiro e Castro (for Jean-Charles Marchiani, jf. forretningsordenens artikel 153, stk. 2), Lennart Sacrédeus (for David Sumberg), Jannis Sakellariou, José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra, Jacques Santer, Jürgen Schröder, Ioannis Souladakis, Ursula Stenzel, Ilkka Suominen, Hannes Swoboda, Charles Tannock, Gary Titley (for Mário Soares), Joan Vallvé, Bob van den Bos, Paavo Väyrynen, Demetrio Volcic, Jan Marinus Wiersma og Matti Wuori.
The following were present for the vote: Elmar Brok, chairman; Christos Zacharakis, vice-chairman; Elisabeth Schroedter, rapporteur; Alexandros Alavanos (for Sami Naïr), Ole Andreasen, Per-Arne Arvidsson, Alexandros Baltas, André Brie, Véronique De Keyser, Rosa M. Díez González, Hélène Flautre (for Joost Lagendijk), Glyn Ford, Pernille Frahm (for Luigi Vinci), Michael Gahler, Per Gahrton, Gerardo Galeote Quecedo, Jas Gawronski, Vitaliano Gemelli (for Franco Marini), Alfred Gomolka, Vasco Graça Moura (for José Pacheco Pereira), Klaus Hänsch, Magdalene Hoff, Ulpu Iivari (for Catherine Lalumière), Christoph Werner Konrad (for Karl von Wogau), Efstratios Korakas, Armin Laschet, Nelly Maes (for Reinhold Messner), Cecilia Malmström, Pedro Marset Campos, Hugues Martin, Linda McAvan, Emilio Menéndez del Valle, Philippe Morillon, Pasqualina Napoletano, Raimon Obiols i Germà, Arie M. Oostlander, Doris Pack (for Alain Lamassoure), Hans-Gert Poettering (for Geoffrey Van Orden), Jacques F. Poos, Bernd Posselt (for Amalia Sartori), Luís Queiró, Reinhard Rack (for John Walls Cushnahan pursuant to Rule 153(2)), José Ribeiro e Castro (for Jean-Charles Marchiani pursuant to Rule 153(2)), Lennart Sacrédeus (for David Sumberg), Jannis Sakellariou, José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra, Jacques Santer, Jürgen Schröder, Ioannis Souladakis, Ursula Stenzel, Ilkka Suominen, Hannes Swoboda, Charles Tannock, Gary Titley (for Mário Soares), Joan Vallvé, Bob van den Bos, Paavo Väyrynen, Demetrio Volcic, Jan Marinus Wiersma, Matti Wuori.
FORSLAG TIL EUROPA-PARLAMENTETS LOVGIVNINGSMÆSSIGE BESLUTNING om Republikken Letlands ansøgning om tiltrædelse af Den Europæiske Union (AA-AFNS 1-6 – C5‑0118/2003 – 2003/0901C(AVC))
DRAFT LEGISLATIVE RESOLUTION Legislative resolution on the application by the Republic of Latvia to become a member of the European Union (AA-AFNS 1-6 – C5-0118/2003 – 2003/0901C(AVC))
- der henviser til Republikken Letlands ansøgning om tiltrædelse af Den Europæiske Union,
- having regard to the application by the Republic of Latvia to become a member of the European Union,
- der henviser til Rådets anmodning om samstemmende udtalelse, jf. EF-traktatens artikel 49 ( C5‑0118/2003 ),
- having regard to the Council’s request for Parliament’s assent pursuant to Article 49 of the EU Treaty ( C5-0118/2003 ),
- der henviser til henstilling fra Udvalget om Udenrigsanliggender, Menneskerettigheder, Fælles Sikkerhed og Forsvarspolitik ( A5‑0092/2003 ),
- having regard to the recommendation of the Committee on Foreign Affairs, Human Rights, Common Security and Defence Policy ( A5-0092/2003 ),
2. pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen samt til medlemsstaternes og Republikken Letlands regeringer og parlamenter.
Instructs its President to forward this resolution to the Council and Commission, and the governments and parliaments of the Member States and of the Republic of Latvia.
Letland indgav sin ansøgning om tiltrædelse af EU den 27. oktober 1995.
Latvia submitted its application for EU membership on 27 October 1995.
Det fastsattes i konklusionerne fra Det Europæiske Råd i København i juni 1993, at de kandidatlande i Central- og Østeuropa, som måtte ønske det, kan tiltræde Unionen, hvis de opfylder følgende betingelser, der normalt omtales som Københavnskriterierne:
The Conclusions of the Copenhagen European Council of June 1993 stated that those candidate countries of Central and Eastern Europe who so wish shall become members of the Union if they meet the following conditions, normally referred to as the Copenhagen criteria:
∙ stabile institutioner, der garanterer demokrati, retsstaten, menneskerettighederne samt respekt for og beskyttelse af mindretal; ∙ en fungerende markedsøkonomi, der kan klare konkurrencepresset og markedskræfterne i EU; ∙ evnen til at påtage sig forpligtelserne ved medlemskab, herunder at tilslutte sig målene for politisk, økonomisk og monetær union.
∙ stability of institutions guaranteeing democracy, the rule of law, human rights and respect for and protection of minorities; ∙ the existence of a functioning market economy, as well as the ability to cope with competitive pressures and market forces within the Union; ∙ the ability to take on the obligations of membership, including adherence to the aims of political, economic and monetary union.
Letlands tiltrædelse af Den Europæiske union vil være kulminationen på en gradvis tilnærmelsesproces, som startede i 1993 kort tid efter landets uafhængighed med en aftale om handelsmæssig, økonomisk og kommercielt samarbejde mellem EF og Letland.
The accession of Latvia to the European Union will mark the culmination of a process of progressive approximation, which started in 1993, soon after the country’s independence, with the Agreement on trade and economic and commercial cooperation between the EC and Latvia.
En frihandelsaftale trådte i kraft den 1. januar 1995.
A free-trade agreement entered into force on 1 January 1995.
Begge aftaler blev senere integreret i europaaftalen, der blev undertegnet den 12. juni 1995, og som har været gældende siden den 1. februar 1998.
Both agreements were later integrated in the Europe Agreement signed on 12 June 1995 and in force since 1 February 1998.
Europaaftalen åbnede helt klart mulighed for, at Letland kunne tiltræde EU.
The Europe Agreement clearly held out the prospect of Latvia’s accession to the EU.
Der fastsattes ud over bestemmelser om Letlands gradvise integration i det indre marked bestemmelser om samarbejde inden for kultur, retlige og indre anliggender og sociale anliggender.
It provided, in addition to Latvia’s gradual integration into the Internal Market, for cooperation in the areas of culture, Justice and Home Affairs and social affairs.
Med aftalen blev der også indført en politisk dialog op til højeste niveau og med inddragelse af Europa-Parlamentet og Saeima (Letlands Parlament).
The agreement also instituted a political dialogue, up to the highest level and including the European Parliament and the Saeima (the Latvian Parliament).
I kraft af disse aftalemæssige ordninger og EU's finansielle førtiltrædelsesstøtte har overgangsprocessen i Letland, lige som i de øvrige tidligere kommunistiske kandidatlande, været snævert knyttet til tiltrædelsesperspektivet.
By virtue of these contractual arrangements and the EU’s financial pre-accession support, the transition process in Latvia, as well as in the other former communist candidate countries, was closely linked to the accession perspective.
Kommissionen afgav sin udtalelse om Letlands ansøgning den 15. juli 1997.
The Commission delivered its opinion on Latvia’s application on 15 July 1997.
Det Europæiske Råd i Helsinki den 10.-11. december 1999 besluttede, at der skulle indledes tiltrædelsesforhandlinger med Letland og fem andre lande, der stadig ventede på en sådan afgørelse.
The Helsinki European Council of 10-11 December 1999 decided that accession negotiations with Latvia and five other countries still waiting for such a decision would be opened.
Hermed handlede Det Europæiske Råd i overensstemmelse med Parlamentets opfordring til at holde op med at opdele kandidatlandene i en første og en anden gruppe.
In so doing, the European Council acted in accordance with Parliament’s call for an end to the division of the candidate countries into a first and a second group.
Der blev derefter det følgende efterår indledt forhandlinger om, hvor hurtigt og hvordan Estland skulle overtage og effektivt gennemføre den lovgivning, der er fælles for alle EU-medlemsstater, nemlig gældende fællesskabsret .
Negotiations on the pace and modalities for Latvia’s transposition and effective implementation of the legislation shared by all EU Member States, the acquis communautaire, were duly opened the following spring.
Sideløbende blev der etableret en ramme for omfattende EU-støtte til Letlands forberedelser til EU-medlemskab, der gradvis begyndte at fungere.
In parallel a framework for comprehensive EU support to Latvia’s preparations for EU membership was set up and gradually became operational.
Der er bl.a. tale om Phare-, ISPA Strukturpolitisk førtiltrædelsesinstrument. - og SAPARD Særligt tiltrædelsesprogram for landbrug og udvikling af landdistrikter. -programmerne, hvorfra der nu ydes førtiltrædelsesstøtte.
This includes the Phare, ISPA Instrument for Structural Policies for Pre-Accession and SAPARD Special Accession Programme for Agriculture and Rural Development programmes, from which pre-accession aid is now flowing.
Det hedder i rapporten, at Letlands fremskridt med opfyldelsen af københavnskriterierne skulle gøre det muligt for EU-medlemsstaterne at afslutte forhandlingerne ved udgangen af 2002.
It stated that the extent to which Latvia fulfilled the Copenhagen criteria should allow the EU Member States to conclude negotiations by the end of 2002.
På grundlag af denne rapport og afslutningen af forhandlingerne på næsten alle områder traf Det Europæiske Råd i Bruxelles den 24.-25. oktober afgørelser vedrørende udestående problemer, som banede vejen for, at forhandlingerne kunne afsluttes under Det Europæiske Råd i København den 12.-13. december 2002.
On the basis of that report and the completion of the negotiations in almost all areas, the Brussels European Council of 24-25 October 2002 took decisions in relation to outstanding issues which paved the way for the conclusion of the negotiations at the Copenhagen European Council on 12-13 December 2002.
Lige siden ansøgningen blev indgivet, har Europa-Parlamentet i en række beslutninger konsekvent støttet Letlands ansøgning om tiltrædelse og har gjort opmærksom på spørgsmål, som krævede særlig opmærksomhed.
From the time of the application and onwards, the European Parliament has in a series of resolutions firmly supported Latvia’s membership bid and pointed to issues which required special attention.
Der er blevet ført en konstruktiv dialog med Saeima (Letlands parlament) i Det Blandede Parlamentariske Udvalg EU-Letland.
A constructive dialogue with the Saeima has been conducted in the framework of the EU-Latvia Joint Parliamentary Committee.
BEGRUNDELSE FOR AT FORESLÅ, AT DER SKAL AFGIVES SAMSTEMMENDE UDTALELSE
MOTIVATION FOR THE PROPOSED ASSENT