natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Offentlige radio- og tv-virksomheder bør derfor også i overensstemmelse med deres særlige opgave kunne deltage i den digitale udvikling, samtidig med at den i fællesskabsretten krævede gennemskuelige og tilstrækkelige finansiering af de opgaver, der er pålagt virksomhederne, skal sikres.
In accordance with their special role, public-service broadcasters should therefore also be able to participate in digital developments, although the requirements of Community law regarding the transparency and appropriateness of the funding of the tasks entrusted to those broadcasters must be met.
Yderligere et område, der har stor betydning for sikring af mediepluralismen, er kravet om fremme af den kulturelle mangfoldighed i medlemsstaterne, som Det Europæiske Fællesskab i henhold til EF-traktatens artikel 151, stk. 4, tager hensyn til, og som i Det Europæiske Konvents forfatningsudkast betegnes som et mål for Den Europæiske Union (forfatningsudkastets artikel I-3, stk. 3).
Another area which is very important for safeguarding media pluralism is the promotion of cultural diversity in the Member States, which the European Community takes into account pursuant to Article 151(4) of the EC Treaty, and which is laid down as an objective of the European Union in the European Convention's draft Constitution (Article I-3(3) of the draft Constitution).
Den Europæiske Unions og dens medlemsstaters forhandlingsposition i forbindelse med forhandlingerne om GATS er af afgørende betydning for sikring af informationsfrihed, meningsmangfoldighed og pluralisme.
The negotiating position of the European Union and its Member States in the GATS negotiations is of crucial importance with regard to safeguarding freedom of information, diversity of opinion and pluralism.
Med hensyn til liberalisering af audiovisuelle tjenesteydelser ville særskilte foranstaltninger til fremme af den kulturelle mangfoldighed på længere sigt lidt efter lidt blive udelukket.
In the event of audiovisual services being liberalised, special measures to promote cultural diversity would gradually be ruled out in the longer term.
17.marts 2004 UDTALELSE FRA UDVALGET OM KONSTITUTIONELLE ANLIGGENDER
17 March 2004 OPINION OF THE COMMITTEE ON CONSTITUTIONAL AFFAIRS
På mødet den 24. november 2003 valgte Udvalget om Konstitutionelle Anliggender Johannes Voggenhuber til rådgivende ordfører.
The Committee on Constitutional Affairs appointed Johannes Voggenhuber draftsman at its meeting of 24 November 2003.
På mødet den 16. marts 2004 behandlede udvalget udkastet til udtalelse.
It considered the draft opinion at its meeting of 16 March 2004.
På dette møde vedtog det nedenstående forslag (for: 10; imod: 6).
At the last meeting it adopted the following suggestions by 10 votes to 6.
Til stede under afstemningen var: Giorgio Napolitano (formand), Jo Leinen (næstformand), Johannes Voggenhuber (rådgivende ordfører), Georges Berthu, Jens-Peter Bonde, Giorgio Calò, Richard Corbett, Jean-Maurice Dehousse, Giorgos Dimitrakopoulos, Andrew Nicholas Duff, José María Gil-Robles Gil-Delgado, Sylvia-Yvonne Kaufmann, Hans-Peter Martin, Iñigo Méndez de Vigo, Ana Miranda de Lage (for Enrique Barón Crespo) og Françoise Veyrinas (for Teresa Almeida Garrett).
The following were present for the vote: Giorgio Napolitano (chairman), Jo Leinen (vice-chairman), Johannes Voggenhuber (draftsman), Georges Berthu, Jens-Peter Bonde, Giorgio Calò, Richard Corbett, Jean-Maurice Dehousse, Giorgos Dimitrakopoulos, Andrew Nicholas Duff, José María Gil-Robles Gil-Delgado, Sylvia-Yvonne Kaufmann, Hans-Peter Martin, Iñigo Méndez de Vigo, Ana Miranda de Lage (for Enrique Barón Crespo) and Françoise Veyrinas (for Teresa Almeida Garrett).
Siden Maastricht-traktaten og gennem Amsterdam-traktaten og Nice-traktaten er beskyttelsen af de grundlæggende rettigheder blevet medtaget blandt de kendetegnende elementer og de prioriterede målsætninger for EU og Fællesskabet.
Since the Maastricht Treaty and through the Amsterdam and Nice Treaties the protection of fundamental rights is now one of the defining elements and priority objectives of both the Union and the Community.
I flere årtier har det været dommerne i Luxembourg, som skulle fortolke beskyttelsen af de grundlæggende rettigheder, der udelukkende henhørte under medlemsstaternes kompetence, men nu er sat i fokus i EU-politikkerne først og fremmest i medfør af EU-traktatens artikel 6 og 7, men også gennem vedtagelsen af Københavnskriterierne for tiltrædelseslandene, styrkelsen af bestemmelserne om unionsborgerskabet og ikke mindst de nye politikker om udvikling af EU som et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed.
After having been left for decades to the interpretation of the Luxembourg judges, as a competence reserved to the Member States, the protection of fundamental rights now appears at the heart of the Union's policies thus spearheaded by Articles 6 and 7 of the TEU and complemented by the approval of the Copenhagen criteria for the accession countries, by the strengthening of the provisions on European citizenship and, above all, by the new policies for the development of the Union as an area of freedom, security and justice.
PRINCIPPET OM DEMOKRATI
PRINCIPLE OF DEMOCRACY
Princippet om demokrati, som er omtalt i EU-traktatens artikel 6, stk. 1, omfatter gennemførelsen af de grundlæggende friheds- og lighedsværdier ved at henføre den vigtige lovgivningsfunktion til befolkningen.
The principle of democracy, as stated in Article 6(1) of the EU Treaty, relates to the realisation of the basic values of freedom and equality by attributing the key function of law-making to the people.
Unionsmedlemskab opfattes ikke længere som værende en automatisk garanti for det nationale demokrati.
European Union membership is no longer conceived as an automatic warranty of domestic democracy.
Den Europæiske Union har nået et punkt, hvor tiltrædelseslande med nye og sandsynligvis også skrøbelige demokratier vil tilslutte sig Unionen, hvor de nuværende medlemsstater også har set eksempler på risikoen for krænkelse af ytrings- og informationsfriheden Verhoeven Amaryllis (1998) 23 E.L.R., juni. .
The European Union has come to the point where acceding countries with new and, probably, fragile democracy will join the Union, whose current Member States also demonstrate the risks of violation of freedom of expression and information Verhoeven Amaryllis (1998) 23 E.L.R., June .
Derfor er det yderst vigtigt at give udtryk for, at den frie og uafhængige presse er en væsentlig målestok for et samfunds demokratiske modenhed.
Therefore, it is of utmost importance to state that the free and independent media are an essential indicator of the democratic maturity of a society.
Retten til ytrings- og informationsfrihed er reelt knyttet til borgernes ret til oplysninger, som er en forudsætning for, at borgerne kan træffe velfunderede beslutninger.
The right to freedom of expression and information is intrinsically linked to the citizens’ right to know, which is a prerequisite for making well-informed decisions.
Muligheden for frit at kunne give udtryk for sine idéer og holdninger fremmer den offentlige dialog og stimulerer dermed udviklingen af den demokratiske proces i samfundet.
The possibility to express freely ideas and opinions enhances public dialogue and therefore stimulates the development of the democratic process in society.
Jo mere omfattende og forskellige informationskilderne er, jo flere argumenter får borgerne nemlig, når de skal give udtryk for deres politiske ønsker, navnlig i forbindelse med både lokale, regionale, nationale og nu også europæiske valg.
It follows that the fuller and more diverse are the available sources of information, the more the expression of the will of the people will be solidly grounded, above all at the moment of voting - be it at local, regional, national, or, today, European level.
Ud fra dette synspunkt er det af afgørende vigtighed for EU at beskytte pluralismen, så man styrker unionsborgerskabet og det demokratiske princip, der er nævnt i EU-traktatens artikel 6, stk. 1.
On this basis it is clear that the protection of pluralism is a vital criterion for the EU, in the context of reinforcing the idea of European citizenship and the democracy principle set out in Article 6(1) of the EU Treaty.
EU-traktatens artikel 7 indeholder bestemmelser om fastlæggelse af, at en medlemsstat groft og vedvarende overtræder ”principper”, dvs. de fælles principper i artikel 6, stk. 1.
The Treaty on European Union in Article 7 allows for a determination of the existence of a serious and persistent breach by a member State "of principles", i.e. of the common principles enshrined in Article 6(1) of the EU Treaty.
Det anføres ikke, hvad antallet af krænkede principper skal være.
There is no specification as to the required number of violated principles.
Det kan umiddelbart læses ud fra bestemmelsens ordlyd, at det ikke er alle principper, som skal være overtrådt, for at Rådet kan fastslå en sådan krænkelse.
What can be immediately excluded from the wording of the provision is that all principles have to be breached in order to justify a determination by the Council.
Formålet med EU-traktatens artikel 7 er helt klart at sikre Unionen en række uafhændelige grundlæggende rettigheder.
The clear purpose of Article 7 of the EU Treaty is to ensure a set of inalienable foundations of the Union.
I de tilfælde, hvor demokratiet er i fare, vil de grundlæggende rettigheder generelt også blive påvirket, herunder især retten til demokratisk deltagelse, hvor de grundlæggende rettigheder står på spil, hvilket også gælder for princippet om frihed, som omfatter ytringsfrihed.
In fact, where democracy is endangered, this will, in general, impact also on fundamental rights, in particular the right to democratic participation, where fundamental rights are at stake, the same will be true for the principle of liberty including freedom of expression.
Derfor ville det være berettiget at fastslå en overtrædelse i henhold til EU-traktatens artikel 7, stk. 1 eller 2, hvis blot ét af de fire principper overtrædes.
Consequently, a breach of one of the four principles alone justifies a determination under Article 7(1) or 7(2) of the EU Treaty.
Chartret om grundlæggende rettigheder.
Charter of Fundamental Rights
Regeringskonferencen i Nice besluttede, at chartret om grundlæggende rettigheder endnu ikke skulle være juridisk bindende, men alle medlemsstater samt Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen godkendte dokumentet på politisk plan.
The Nice Intergovernmental Conference (IGC) decided not to make the Charter of Fundamental Rights legally binding yet, but all Member States plus the European Parliament, the Council and the Commission accepted the document at political level.
Chartrets anvendelsesområde er derfor politisk bindende.
The charter is therefore politically binding in terms of its scope.
Konventet om Den Europæiske Unions Fremtid indarbejdede chartret om grundlæggende rettigheder i forfatningsudkastet, hvilket der var bred enighed om.
The Convention on the Future of Europe incorporated the Charter of Fundamental Rights into the draft Constitution; there was very wide agreement to do so.
Selv om regeringskonferencen endnu ikke har været i stand til at nå til generel enighed herom, er der indtil videre ikke blevet sat spørgsmålstegn ved indarbejdelsen af chartret.
Although the IGC has not yet been able to reach an overall agreement, incorporation has not been questioned so far.
Vurderinger af den mulige risiko for en alvorlig overtrædelse af principper i artikel 6, stk. 1, skal derfor også ske på grundlag af chartret om grundlæggende rettigheder.
Any assessment of a possible risk of a serious breach of principles referred to in Article 6(1) must therefore also be made on the basis of the Charter of Fundamental Rights.
I konventets Artikel II-11, Ytrings- og informationsfrihed , anføres det, at:
Article II-11, Freedom of expression and information , as proposed by the Convention states that:
Mediefrihed og mediernes pluralisme respekteres.”
The freedom and pluralism of the media shall be respected.
I henhold til artikel II-52, stk. 3, i udkastet til forfatningstraktat har disse rettigheder samme betydning og omfang som dem, der sikres ved den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (EMRK).
Pursuant to Article II- 52(3) of the draft Constitutional Treaty, the meaning and scope of this right are the same as those guaranteed by the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms (ECHR).
Det kan på denne baggrund konkluderes, at ytrings- og informationsfrihed er et af kravene til et demokrati og er beskyttet i henhold til EU-traktatens artikel 6, stk. 1.
It could be concluded from all above mentioned that freedom of expression and information constitutes one of democracy requirements, and it is protected by Article 6(1) of the TEU.
Deraf følger, at de af medlemsstaternes juridiske handlinger eller undladelser, som forringer eller kunne begrænse mediepluralisme og ytrings- og informationsfrihed, kunne udgøre begrundelser for at bringe artikel 7, stk. 1 eller 2, i anvendelse med henblik på at fastlægge, hvorvidt der er en klar risiko for, at en medlemsstat groft overtræder principper i artikel 6, stk. 1, i EU-traktaten.
Subsequently, Member States' legal actions or failure to act, which decline or could restrict media pluralism and freedom of expression and information, thereby could form a precondition for to apply Article 7(1) or 7(2) in order to determine whether 'there is [a clear risk of] a serious breach by a Member State of principles mentioned in Article 6(1)' of the EU Treaty.
Udvalget om Konstitutionelle Anliggender opfordrer Udvalget om Borgernes Friheder og Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender, som er korresponderende udvalg, til at optage følgende i det beslutningsforslag, det vedtager:
The Committee on Constitutional Affairs calls on the Committee on Citizens' Freedoms and Rights, Justice and Home Affairs, as the committee responsible, to incorporate the following suggestions in its motion for a resolution:
Enhver juridisk eller administrativ handling fra en medlemsstats side, som påvirker mediepluralismen eller ytrings- og informationsfriheden, samt enhver undladelse af at gribe ind for at beskytte disse grundlæggende rettigheder kunne falde ind under anvendelsesområdet for EU-traktatens artikel 7, stk. 1 eller 2.
Any legal or administrative action by a Member State affecting media pluralism or freedom of expression and information as well as failure to act in order to protect those fundamental rights could fall under the scope of application of Article 7(1) or 7(2) of the EU Treaty.
Hvis Europa-Parlamentet har nogle politiske overvejelser om mediespredningen og ‑pluralismen i en medlemsstat, bør Parlamentet have rådighed over selvstændige undersøgelsesprocedurer, der kan bringes i anvendelse, før initiativretten anvendes i henhold til artikel 7, stk. 1.
Should there be a political concern by the European Parliament with regard to media diversity or pluralism in a Member State, the Parliament should have the possibility of autonomous procedures in order to investigate before eventually using its right of initiative according to Art. 7(1).
En medievirksomheds dominerende markedsstilling skal betragtes som en forstyrrelse af Unionens mediespredning.
The market dominant position of a media enterprise in a Member State shall be deemed to be a disruption of media diversity in the Union.
6. april 2004 ENDELIG A5-0233/2004 *
6 April 2004 FINAL A5-0233/2004 *
om forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 77/388/EØF med hensyn til leveringsstedet for tjenesteydelser
on the proposal for a Council directive amending Directive 77/388/EEC as regards the place of supply of services
Med skrivelse af 13. januar 2004 anmodede Rådet i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 93 Parlamentet om en udtalelse om forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 77/388/EØF med hensyn til leveringsstedet for tjenesteydelser ( KOM(2003) 822 – 2003/0329(CNS)).
By letter of 13 January 2004 the Council consulted Parliament, pursuant to Article 93 of the EC Treaty, on the proposal for a Council directive amending Directive 77/388/EEC as regards the place of supply of services ( COM(2003) 822 – 2003/0329(CNS)).
På mødet den 15. januar 2004 meddelte Parlamentets formand, at dette forslag var henvist til Udvalget om Økonomi og Valutaspørgsmål som korresponderende udvalg og til Udvalget om Retlige Anliggender og det Indre Marked som rådgivende udvalg (C5‑0026/2004).
At the sitting of 15 January 2004 the President of Parliament announced that he had referred the proposal to the Committee on Economic and Monetary Affairs as the committee responsible and the Committee on Legal Affairs and the Internal Market for its opinion (C5‑0026/2004).
På mødet den 11. februar 2004 valgte Udvalget om Økonomi og Valutaspørgsmål Othmar Karas til ordfører.
The Committee on Economic and Monetary Affairs appointed Othmar Karas rapporteur at its meeting of 11 February 2004.
På møder den 16. marts og 6. april 2004 behandlede udvalget Kommissionens forslag og udkastet til betænkning.
The committee considered the Commission proposal and draft report at its meetings of 16 March and 6 April 2004.
Til stede under afstemningen var: Christa Randzio-Plath (formand), Philippe A.R. Herzog og John Purvis (næstformænd), Othmar Karas (ordfører), Hans Udo Bullmann, Robert Goebbels, Astrid Lulling, Hans-Peter Mayer, Fernando Pérez Royo, Mónica Ridruejo, Olle Schmidt og Mikko Pesälä (for Carles-Alfred Gasòliba i Böhm).
The following were present for the vote: Christa Randzio-Plath (chairwoman), Philippe A.R. Herzog (vice-chairman), John Purvis (vice-chairman), Othmar Karas (rapporteur), Hans Udo Bullmann, Robert Goebbels, Astrid Lulling, Hans-Peter Mayer, Fernando Pérez Royo, Mónica Ridruejo, Olle Schmidt, Mikko Pesälä (for Carles-Alfred Gasòliba i Böhm).
Udvalget om Retlige Anliggender og det Indre Marked vedtog den 22. januar 2004 ikke at afgive udtalelse.
The Committee on Legal Affairs and the Internal Market decided on 22 January 2004 not to deliver and opinion.
Betænkningen indgivet den 6. april 2004.
The report was tabled on 6 April 2004.
FORSLAG TIL EUROPA-PARLAMENTETS LOVGIVNINGSMÆSSIGE BESLUTNING om forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 77/388/EØF med hensyn til leveringsstedet for tjenesteydelser ( KOM(2003) 822 – C5‑0026/2004 – 2003/0329(CNS))
DRAFT EUROPEAN PARLIAMENT LEGISLATIVE RESOLUTION on the proposal for a Council directive amending Directive 77/388/EEC as regards the place of supply of services ( COM(2003) 822 – C5‑0026/2004 – 2003/0329(CNS))
– der henviser til Kommissionens forslag til Rådet ( KOM(2003) 822 ) Endnu ikke offentliggjort i EUT. ,
– having regard to the Commission proposal to the Council ( COM(2003) 822 ) Not yet published in OJ. ,
– der henviser til EF-traktatens artikel 93, der danner grundlag for Rådets høring af Parlamentet (C5‑0026/2004),
– having regard to Article 93 of the EC Treaty, pursuant to which the Council consulted Parliament (C5‑0026/2004),
– der henviser til betænkning fra Udvalget om Økonomi og Valutaspørgsmål (A5‑0233/2004),
– having regard to the report of the Committee on Economic and Monetary Affairs (A5‑0233/2004),
Indledning: Målsætning om anvendelsesområde
Introduction: Objective and scope
Kommissionens forslag indgår som et element i Kommissionens nye momsstrategi, der blev fastlagt i juli 2000.
The Commission proposal is part of the Commission's new VAT strategy set out in July 2000.
Formålet er at ændre det sjette momsdirektiv med hensyn til leveringsstedet - og dermed beskatningsstedet - for tjenesteydelser, der leveres af en afgiftspligtig juridisk person til en anden.
It aims at amending the Sixth VAT Directive with regard to the place of supply - and therefore of taxation - of services provided by one taxable legal person to another.
Forslagets anvendelsesområde er således strengt begrænset til transaktioner mellem virksomheder ("business-to-business" eller "B2B"-leverancer), og udgør således den første del af reformen af bestemmelserne om leveringsstedet for tjenesteydelser.
Its application is thus strictly limited to business-to-business transactions ("B2B"), thereby forming the first part of the reform of the place of supply rules for services.
Anden del, der vedrører beskatningen af tjenesteydelser, som leveres til ikke-afgiftspligtige personer, dvs. forbrugere ("business-to-consumer" - "B2C"-leverancer) vil blive behandlet senere i et efterfølgende forslag.
The second part, covering the taxation of services supplied to non-taxable persons, i.e. consumers ("B2C"), is to be addressed later, in a subsequent proposal.
Det rejser langt flere grundlæggende spørgsmål, både hvad angår praktiske spørgsmål af administrativ art (oprettelse af en clearingsmekanisme for grænseoverskridende leverancer af tjenesteydelser) og skattepolitikken (sandsynlig omlægning af indtægtsmønstrene i det mindste i nogle af medlemsstaterne).
It raises far more fundamental issues both of administrative practicalities (establishing a clearing house mechanism for cross-border supplies of services) and of fiscal policy (likely shift in at least some Member States' revenue patterns).
Problemer i forbindelse med den nuværende lovgivning
Problems with the current legislation
Der er almindelig enighed om, at momsen, der er en forbrugsafgift, skal opkræves på forbrugsstedet.
VAT being a consumption tax, there is general agreement that it should be levied at the place of consumption.
Det var også det grundlæggende koncept i EU's momssystem lige fra begyndelsen.
That was also the basic concept for the EU's VAT system from the outset.
I forbindelse med udarbejdelsen af det sjette momsdirektiv, viste det sig imidlertid, at streng anvendelse af dette princip på tjenesteydelser ville resultere i en række praktiske problemer, som kunne undgås ved at definere leveringsstedet som beskatningsstedet.
However, in drafting the Sixth VAT Directive it appeared that a rigid application of this principle to services would give rise to a series of practical problems, which could be circumvented by defining the place of supply as the place of taxation.
Beskatning på leveringsstedet (dvs. opkrævet af leverandøren) blev derfor reglen, og der blev opstillet en begrænset liste af undtagelser, hvor der skulle ske beskatning på forbrugsstedet (sædvanligvis over kundens selvangivelse).
Taxation at the place of supply (i.e. levied by the supplier) therefore became the rule, with a finite list of exceptions for which taxation at the place of consumption (usually through self-assessment of the client) would apply.
I den virkelighed, der eksisterede i 1977, blev den forvridning, som eventuelt ville opstå på grund af denne afvigelse fra grundkonceptet, anset for at være minimal, idet tjenesteydelser generelt blev forbrugt i det land, hvor de blev leveret.
Under the realities of 1977, the potential distortion resulting from this departure from the basic concept could be considered minimal, services being generally consumed in the country where they were supplied.
Undtagelserne er derfor ved at overhale reglen - men den begrænsede liste af undtagelser, der blev fastsat i 1977, egner sig, selv om der faktisk er blevet foretaget ændringer af den senere, hverken til at blive ændret eller opdateret.
The exceptions are therefore liable to overtake the rule - but the limited list of exceptions defined in 1977, though modified later, does not lend itself well to amending and updating.
Et særligt problem, der opstår på grund af tjenesteydelsens karakter, ligger i at fastslå leveringsstedet for transportmidler (leje og leasing af køretøjer).
One particular difficulty, resulting from the nature of the service, lies in determining the place of supply of means of transport (vehicle hire and lease).