natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det betyder, at den amerikanske telekommunikationsovervågning fra europæisk territorium kun er i overensstemmelse med menneskerettighederne, hvis USA i de tilfælde, hvor den fra europæisk territorium tapper kommunikation af hensyn til den nationale sikkerhed, sikrer en tilsvarende effektiv kontrol hhv. hvis NSA i sit virke på europæiske territorium underkaster sig de kontrolforanstaltninger, der gælder i den stat, hvor tapningen finder sted (dvs. Tyskland eller Storbritannien).
This implies that US telecommunications surveillance operations carried out on European territory are consistent with human rights only if the USA introduces appropriate, effective checks on such operations carried out for the purpose of safeguarding its national security or if the NSA makes its operations on European territory subject to the authority of the control bodies set up by the host state, i.e. Germany or the United Kingdom.
Kun efter opfyldelse af de i disse tre punkter nedfældede krav kan man sikre, at USA's fremgangsmåde ved aflytning af telekommunikation er i overensstemmelse med EMK, og at det ved EMK garanterede ensartede beskyttelsesniveau i Europa opretholdes.
The conformity of US telecommunications interception operations with the ECHR can only be guaranteed and the uniform level of protection provided in Europe by the ECHR can only be maintained if the requirements set out in the three points above are met.
Er EU's borgere tilstrækkeligt beskyttede over for efterretningsvirksomhed? 9.1.
Are EU citizens adequately protected against the activities of intelligence services? 9.1.
Om end efterretningstjenesternes aktiviteter i fremtiden kan henføres under FUSP (den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik), er der endnu ikke udarbejdet bestemmelser herom på EU-plan Se kapitel 7. , og ordninger om beskyttelse af borgere over for efterretningstjenesternes aktiviteter afhænger alene af de nationale retssystemer.
Although the activities of intelligence services may be covered by the CFSP in future, as yet no relevant rules have been drawn up at EU level See Chapter 7. , so that any arrangements to protect citizens against the activities of intelligence services can only be made under national legal systems.
De nationale parlamenter har her en dobbelt funktion: som lovgiver træffer de afgørelser om efterretningstjenesternes karakter og beføjelser og udformningen af ordninger vedrørende kontrol heraf.
In this connection, the national parliaments have a dual role to play: as legislators, they take decisions on the nature and powers of the intelligence services and the arrangements for monitoring their activities.
Som det er redegjort detaljeret for i de forrige kapitler, skal de nationale parlamenter, når det drejer sig om spørgsmål, hvorvidt telekommunikationskontrol er tilladt overholde de begrænsninger, der er fastsat i artikel 8 i den europæiske menneskerettighedskonvention, dvs. relevante bestemmelser skal være nødvendige og forholdsmæssige og deres konsekvenser for den enkelte skal være forudsigelige.
As outlined in detail in the previous chapter, when dealing with the issue of the admissibility of telecommunications surveillance, the national parliaments must work on the basis of the restrictions laid down in Article 8 of the ECHR, i.e. the relevant legal rules must be necessary and proportional and their implications for individuals must be foreseeable.
Desuden skal der fastlægges tilstrækkelige og effektive kontrolforanstaltninger vedrørende kontrolmyndighedernes beføjelser.
In addition, adequate and effective monitoring arrangements must be introduced commensurate with the powers of the intelligence agencies.
Desuden spiller de nationale parlamenter i de fleste lande en aktiv rolle som kontrolmyndighed, da kontrol med den udøvende myndighed (og dermed også med efterretningstjenesterne) udover lovgivningen udgør et parlaments anden "klassiske" opgave.
Moreover, in most states the national parliament plays an active role as the monitoring authority, given that, alongside the adoption of legislation, scrutiny of the executive, and thus also the intelligence services, is the second time-honoured function of a parliament.
Der er imidlertid store forskelle i udøvelsen af denne kontrol i EU's medlemsstater, ofte findes der parlamentariske og ikke-parlamentariske organer side om side.
However, the Member State parliaments carry out this task in a very wide variety of differing ways, often on the basis of cooperation between parliamentary and non-parliamentary bodies.
Overvågningsforanstaltningerne skal fra statens side som en generel regel have til formål at håndhæve loven, opretholde ro og orden og beskytte national sikkerhed Disse målsætninger anerkendes også i artikel 8, stk. 2, i den europæiske menneskerettighedskonvention som grunde, der berettiger indgreb i privatlivet.
As a rule, the state may carry out surveillance measures for the purposes of enforcing the law, maintaining domestic order and safeguarding national security (vis-à-vis foreign intervention) Article 8(2) of the ECHR lays down these issues as grounds justifying interference in an individual's exercise of the right to privacy.
Jf. også ovennævnte kapitel 8.3.2. (over for udlandet).
See Chapter 8, 8.3.2. above. .
I alle medlemsstater kan princippet om hemmelig telekommunikation brydes, når formålet er at håndhæve loven, forudsat der er tilstrækkelig bevis for, at en person har begået en forbrydelse (eventuelt under særlige alvorlige omstændigheder).
In all Member States, the principle of telecommunications secrecy may be breached for law enforcement purposes, provided that there is sufficient evidence that a crime (possibly one perpetrated under particularly aggravating circumstances) has been committed by a specific person.
For at garantere national sikkerhed og orden udvides statens ret til at indhente oplysninger udover individuelle undersøgelser i tilfælde af konkret mistanke om at en forbrydelse er begået.
For the purposes of guaranteeing national security and order, the state's right to obtain information is extended beyond the scope of individual investigations prompted by firm evidence that a crime has been committed.
Nationale love giver staten tilladelse til at træffe supplerende foranstaltninger for at sikre oplysninger om bestemte personer eller grupper med henblik på på et tidligt tidspunkt at afsløre ekstremistbevægelser eller undergrundsbevægelser, terrorisme og organiseret kriminalitet.
National law authorises the state to carry out additional measures to secure information about specific persons or groups with a view to the early detection of extremist or subversive movements, terrorism and organised crime.
Indsamlingen af relevante data samt analyse heraf foretages af særlige indenrigsefterretningstjenester.
The relevant data is collected and analysed by specific domestic intelligence services.
Endelig gennemføres en stor del af kontrolforanstaltninger med henblik på at beskytte statens sikkerhed.
Finally, a substantial proportion of surveillance measures are carried out for the purposes of safeguarding state security.
Som generel regel henhører ansvaret for at bearbejde, analysere og forelægge relevant oplysning om udlandet under statens egen udenrigsefterretningstjeneste Med hensyn til udførlig redegørelse for de eksterne efterretningstjenesters aktivitet, se kapitel 2. .
As a rule, responsibility for processing, analysing and presenting relevant information about foreign individuals or countries lies with the state's own foreign intelligence service For comprehensive details of the activities of foreign intelligence services, see Chapter 2. .
Målet for overvågningen er som regel ingen konkret enkeltperson, men snarere et bestemt område eller bestemte frekvenser.
In general the surveillance targets are not specific persons, but rather set areas or radio frequencies.
Alt afhængig af, hvilke midler og juridiske beføjelser de eksterne efterretningstjenester råder over kan overvågning omfatte et vidt spektrum, der varierer fra ren militær overvågning af kortbølgeradiotransmissioner til overvågning af alle udenlandske telekommunikationsforbindelser.
Depending on the resources and legal powers of the foreign intelligence service concerned, surveillance operations may cover a wide spectrum, ranging from purely military surveillance of short-wave radio transmissions to the surveillance of all foreign telecommunications links.
I visse medlemsstater er overvågning af telekommunikationsmidler alene for at indhente oplysninger ganske enkelt forbudt Bl.a. i Østrig og Belgien. , i andre medlemsstater – i visse tilfælde efter tilladelse fra en uafhængig kommission Bl.a. i Tyskland, lov om indskrænkning af post- og telekommunikationshemmelighed (lov om artikel 10 i grundloven).
In some Member States the surveillance of telecommunications for purely intelligence purposes is simply prohibited For example, in Austria and Belgium. , in other Member States – in some cases subject to authorisation by an independent commission For example, in Germany, law on the restriction of post and telecommunications secrecy (Law on Article 10 of the Basic Law).
I henhold til artikel 9 skal Kommissionen orienteres (undtagen ved fare for at forsinkelsen kan hindre aktionen) inden overvågningen gennemføres. foretages overvågningen på grundlag af en ministeriel ordre Bl.a. i Storbritannien (Regulation of Investigatory Powers Act, Section 1) og i Frankrig for kabelkommunikation (Artikel 3 une 4 Loi 91-646 af 10. juli 1991, loi relative au secret des correspondances émises par la voie des télécommunications). for nogle kommunikationsveje endog uden nogen form for indskrænkning Bl.a. for kabelkommunikation i Frankrig (Artikel 20 Loi 91-646 af 10. juli 1991, loi relative au secret des correspondances émises par la voie des télécommunications). .
Pursuant to paragraph 9, except in cases where there is a risk that delay would frustrate the operation, the commission must be informed before the surveillance is carried out.. - it is carried out on the basis of a ministerial order For example in the United Kingdom (Regulation of Investigatory Powers Act, Section 1), and in France for cable communications (Law 91/646 of 10 July 1991 – loi relative au secret des correspondances émises par la voie de télécommunications). , possibly even without restriction in the case of some communication media For example cable communications in France (Article 20 of Law 91/646 of 10 July 1991 - loi relative au secret des correspondances émises par la voie de télécommunications). .
De forholdsvis vide beføjelser, som visse udenlandske efterretningstjenester nyder, kan begrundes af, at deres aktiviteter er målrettet mod overvågning af udenlandsk kommunikation og således kun vedrører en lille del af deres egne borgere og bekymringen herom derfor er væsentlig mindre.
The relatively broad powers enjoyed by some foreign intelligence services can be explained by the fact that their operations are targeted on the surveillance of foreign communications and thus only concern a small proportion of their own legal subjects, hence the substantially concern regarding lesser degree of misuse of their powers.
Det er derfor særlig vigtig med en effektiv og omfattende kontrol, for det første fordi en efterretningstjeneste arbejder hemmeligt og på længere sigt, således at de berørte personer først længe efter overvågning eller alt afhængig af retssituationen slet ikke erfarer, at de er mål for en overvågning, og for det andet fordi overvågningsforanstaltninger ofte vedrører bredere, vagt definerede persongrupper, således at staten meget hurtigt kan indhente en stor mængde personlige oplysninger.
Effective and comprehensive monitoring is particularly important for two reasons: firstly, because intelligence services work in secret and on a long-term basis, so that the persons concerned often learn that they were surveillance targets only long after the event or, depending on the legal situation, not at all; and, secondly, because surveillance measures often target broad, vaguely defined groups of persons, so that the state can very quickly obtain a very large volume of personal data.
Uafhængig af formen står alle kontrolorganer naturligvis over for samme problem, at det på grund af efterretningstjenesternes særlige karakter, ofte er yderst vanskeligt at fastslå, om alle oplysninger er forelagt, eller om en del tilbageholdes.
Irrespective of the form they take, all monitoring bodies naturally face the same problem: given the very nature of secret services, it is often extremely difficult to determine whether all the requisite information has in fact been provided, or whether some details are being held back.
Derfor må bestemmelserne herom udarbejdes meget omhyggeligt.
The relevant rules must therefore be framed all the more carefully.
Principielt kan man gå ud fra, at overvågningen er yderst effektiv og indebærer en vidtgående garanti for, at indgreb er i overensstemmelse med loven, hvis beføjelser til at beordre overvågning af telekommunikationsmidler er forbeholdt de øverste administrative myndigheder, hvis overvågning alene kan gennemføres på grundlag af en dommerkendelse og hvis et uafhængigt organ kontrollerer gennemførelsen af overvågningsforanstaltningerne.
As a matter of principle, the effectiveness of the monitoring can be said to be high, and far-reaching guarantees that the interference is consistent with the law can be said to exist, if the power to order telecommunications surveillance is reserved for the highest administrative authorities, if the surveillance can be implemented only on the basis of a warrant issued by a judge and if an independent body scrutinises the performance of the surveillance measures.
Desuden er det ud fra demokratiske og forfatningsmæssige hensyn ønskeligt, at efterretningstjenestens arbejde som helhed underlægges kontrol af et parlamentarisk organ i overensstemmelse med princippet om magtfordeling.
In addition, on democratic and constitutional grounds it is desirable that the work of the intelligence service as a whole should be subject to monitoring by a parliamentary body, in accordance with the principle of the division of powers.
Dette er i vidt omfang gennemført i Tyskland.
In Germany, these conditions have largely been met.
Her bestemmes telekommunikationsovervågningsforanstaltninger på nationalt plan af den ansvarlige forbundsminister.
Telecommunications surveillance measures at national level are ordered by the responsible federal minister.
Med mindre der er risiko for, at yderligere forsinkelse kan hindre aktionen, må en uafhængig kommission, der ikke er bundet af regeringsinstruktioner forud for gennemførelsen af overvågningsforanstaltninger ("G-10-Kommission" En udtømmende redegørelse findes i: Parlamentarisk kontrol med efterretningstjenesten i Tyskland (9.9.2000, udgivet af Den Tyske Forbundsdag, den parlamentariske kontrolgruppes sekretariat). ) underrettes, således at den kan afgøre, om der er behov for den foreslåede foranstaltning og om den er tilladt.
Unless there is a risk that further delay may frustrate the operation, prior to the implementation of surveillance measures an independent commission not bound by government instructions (G10 Commission For full details see 'The Parliamentary Supervision of the Intelligence Services in Germany, as at 9.9.2000', published by the German Bundestag, Secretariat of the Parliamentary Control Body. ) must be notified so that it can rule on the need for and the admissibility of the proposed measure.
I de tilfælde, hvor den tyske forbundsefterretningstjeneste, BND, har tilladelse til at gennemføre overvågning af ikke-kabeltelekommunikation gennem filtrering på grundlag af søgebegreber træffer Kommissionen afgørelse om disse søgebegreber er tilladte.
In those cases in which the German Federal Intelligence Service, FIS, can be authorised to carry out surveillance of non‑cable telecommunications traffic with the aid of filtering on the basis of search terms, the Commission rules on the admissibility of the search terms as well.
G-10-Kommissionen er ligeledes ansvarlig for at kontrollere, at de personer, der er underkastet kontrol, får meddelelse herom i henhold til loven, og at BND tilintetgør indsamlede data.
The G10 Commission is also responsible for checking that the persons under surveillance are notified, as required by the law, and that the FIS destroys the collected data.
Derudover findes der et parlamentarisk kontrolorgan (PKGr) Lov om kontrol med Forbundsstatens efterretningstjenestes aktiviteter (PKGrG) af 17. juni 1999, BGB1 I 1334, idgF. , som består af ni medlemmer af Forbundsdagen og fører tilsyn med alle Tysklands tre efterretningstjenesters aktiviteter.
Alongside this, there is a parliamentary monitoring body (PMB) Law on the supervision of federal intelligence activities (PKGrG) of 17 June 1999, BGBl I 1334 idgF. , which comprises nine Members of the Bundestag and scrutinises the activities of all three German intelligence services.
PKGr har ret til aktindsigt, til at høre medarbejdere af efterretningstjenesten, at aflægge besøg hos tjenesten og har ret til at indhente oplysninger, og disse kan kun nægtes af tvingende grunde vedrørende adgang til information, hvis det er nødvendigt for at beskytte en tredjeparts ret til privatliv, eller hvis det vedrører kerneområdet af regeringens ansvar.
The PMB has the right to inspect documents, to take evidence from intelligence service staff, to visit the premises of the services and to have information notified to it; this last right can be denied only on compelling grounds concerning access to information, if it is necessary to protect the right of privacy of third parties, or if the core area of government responsibility is concerned.
PKGr's drøftelser er hemmelige og medlemmerne er forpligtet til at udvise fuld fortrolighed – også efter at de har nedlagt deres hverv.
The proceedings of the PMB are secret and its members are required to maintain confidentiality even after they have left office.
Halvvejs og ved udløbet af valgperioden forelægger PKGr den tyske Forbundsstat en beretning om sin kontrolaktivitet.
At the half-way point and at the end of the parliamentary term, the PMB submits to the German Bundestag a report on its monitoring activities.
En sådan omfattende kontrol med efterretningstjenesten er imidlertid en undtagelse i medlemsstaterne.
It must be said, however, that comprehensive, monitoring of intelligence services is the exception in the Member States.
I Frankrig Loi 91-646 af 10. juli 1991, loi relative au secret des correspondances émises par la voie des télécommunications. kræves f.eks. kun tilladelse fra premierministeren til overvågningsforanstaltninger som indebærer aftapning af kabelkommunikation.
In France Law 91-646 of 10 July 1991; loi relative au secret des correspondances émises par la voie de télécommunications. , for example, only those surveillance measures entailing the tapping of a cable require the authorisation of the Prime Minister.
Kun foranstaltninger af denne art er underkastet kontrol af en kommission, der er nedsat til dette formål (Commission nationale de contrôle des interceptions de sécurité), hvis medlemmer omfatter et medlem af parlamentet og en senator.
Only measures of that kind are subject to monitoring by the Commission set up for that purpose (National Commission for the Monitoring of Security-related Interceptions), whose members include an MP and a Senator.
Aflytningsforanstaltninger af hensyn til nationale interesser, som indebærer aflytning af radioudsendelser og således også af satellitkommunikationer, er ikke underkastet nogen form for begrænsning, og heller ikke en kontrolkommission.
Measures carried out in defence of national interests which entail the interception of radio transmissions, and thus also satellite communications, are not subject to any restrictions, including monitoring by a commission.
Den franske efterretningstjenesters arbejde er i øvrigt ikke underlagt kontrol af et parlamentarisk kontroludvalg, men der arbejdes herpå.
Moreover, the work of the French intelligence services is not subject to scrutiny by a parliamentary monitoring committee; however, moves are afoot to set up such a committee.
Nationalforsamlingens forsvarsudvalg har allerede godkendt et sådant forslag Jf. lovforslag "Proposition de loi tendant à la création de délégations parlementaires pour le renseignement" og betænkning herom af Arthur Paecht , Rapport fait au nom de la Commission de la défense nationale et des forces armées sur la proposition de loi (N° 1497) de M. Paul Quilès et plusieurs de ses collègues tendant à la création d'une délégation parlementaire pour les affaires de renseignement, enregistré`à la Présidence de L'Assemblée nationale le 23 novembre 1999. , men forslaget er endnu ikke behandlet i plenum.
The Defence Committee of the National Assembly has already approved such a proposal See the Bill entitled 'Proposition de loi tendant á la création de délégations parlementaires pour le renseignement', and the related report by Arthur Paecht , Rapport fait au nom de la Commission de la défense nationale et des forces armées sur la proposition de loi (No 1497) de M. Paul Quilès et plusieurs de ses collègues tendant à la création d'une délégation parlementaire pour les affaires de renseignement, enregistré à la Présidence de L'Assemblée nationale le 23 novembre 1999 , but no discussion of that proposal has yet taken place in plenary.
I Det Forenede Kongerige kræver enhver overvågning af telekommunikation på britisk jord en tilladelse fra indenrigsministeriet.
In the United Kingdom, every communications surveillance measure carried out on British soil requires the authorisation of the Home Secretary.
Imidlertid fremgår det ikke klart af lovens formulering, hvorvidt målrettet aflytning af kommunikationsmidler, som kontrolleres via nøgleord, også omfattes af begrebet "aflytning" som defineret i "Regulation of Investigatory Powers Act 2000" (RIP), hvis oplysningerne ikke analyseres på britisk jord, men blot transmitteres til udlandet som "råmateriale".
However, the wording of the law does not make it clear whether the non-targeted interception of communications, communications which are then checked using keywords, would also be covered by the concept of 'interception' as defined in the Regulation of Investigatory Powers Act 2000 (RIP) if the intercepted communications were not analysed on British soil, but merely transmitted abroad as 'raw material'.
Kontrol med overholdelse med RIP's bestemmelser gennemføres "ex-post" af kommissærer, som udnævnes af premierministeren og enten en fungerende eller tidligere overretsdommere.
Checks on compliance with the provisions of the RIP are carried out on an ex-post facto basis by Commissioners – sitting or retired senior judges appointed by the Prime Minister.
Den kommissær, der er ansvarlig for aflytning (Interception Commissioner), kontrollerer tildeling af tilladelser til aflytning og bistår ved undersøgelser vedrørende klager over aflytningsforanstaltninger.
The Interception Commissioner monitors the granting of interception authorisations and supports investigations into complaints concerning interception measures.
Intelligence Service Commissioner overvåger tilladelser til efterretningstjenestens og sikkerhedstjenesternes aktiviteter og bistår undersøgelser vedrørende klager over disse tjenester.
The Intelligence Service Commissioner monitors the authorisations granted for the activities of the intelligence and security services and supports investigations into complaints concerning those services.
Investigatory Powers Tribunal, som ledes af en overretsdommer, undersøger alle klager vedrørende aflytningsforanstaltninger og ovennævnte tjenesters aktiviteter.
The Investigatory Powers Tribunal, which is chaired by a senior judge, investigates all complaints concerning interception measures and the activities of the services referred to above.
Intelligence and Security Committee (ISC) Intelligence Services Act 1994, Section 10. , som kontrollerer alle tre civile efterretningstjenesters (M15, M16 og GCHQ) aktiviteter, står for den parlamentariske kontrol.
Parliamentary scrutiny is carried out by the Intelligence and Security Committee (ISC) Intelligence Services Act 1994, Section 10. , which monitors the activities of all three civilian intelligence services (MI5, MI6 and GCHQ).