natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Andre medlemsstater har andre referenceperioder, ofte et år, men for arbejdsperioder, der normalt er kortere end de 48 timer, der er fastsat i direktivet.
Other Member States have different reference periods, in some cases of one year, but in relation to work periods that are usually shorter than the 48 hours provided for in the directive.
Det er imidlertid muligt at se en tendens i retning af beregning af arbejdstiden på årsbasis, hvilket betyder, at den maksimale længde på 48 timer for den ugentlige arbejdstid, som er fastsat i direktivet, strengt taget bliver en gennemsnitlig længde over lange perioder, idet det er blevet meget almindeligt at tage hele året som beregningsperiode.
Nevertheless, it is possible to distinguish a trend towards the annualisation of working time, which means that the maximum duration of 48 hours for the working week provided for in the directive is strictly speaking more of an average duration over long periods, with the practice of using the whole year as a reference period having become widespread.
Forlængelsen af referenceperioderne har den positive virkning, at virksomhederne får større fleksibilitet i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden, som dermed kun begrænses af den daglige hvileperiode på 11 timer, som er fastsat i artikel 3, og den 24 timers ugentlige hvileperiode i artikel 5.
Extending reference periods is having the positive effect of increasing the flexibility enjoyed by companies in the organisation of working time, which ultimately is restricted only by the daily rest period of 11 hours provided for in Article 3 and the 24-hour weekly rest period provided for in Article 5.
Alt peger i retning af, at direktivet med anvendelse af denne teknik kun regulerer den maksimale kvartalsvise, halvårlige eller årlige arbejdstid.
All this prompts the conclusion that, with the use of this legislative technique, the only aspect regulated by the directive is the maximum duration of quarterly, half-yearly or annual working time, according to individual cases.
Der findes derfor en bred fleksibilitetsmargen for tilrettelæggelse af arbejdet, hvorfor bemyndigelsen til at fravige den gennemsnitlige ugentlige arbejdstid ved hjælp af opt-out-teknikken, som analyseres i det efterfølgende, ikke fortsat kan retfærdiggøres som et middel til at skabe fleksibilitet, men udelukkende må betegnes som et simpelt ideologisk krav om ophævelse af enhver arbejdstidsregel.
There is therefore a very broad margin of flexibility for the organisation of work, and the option of exemption from the average working week through the use of the opt-out technique that will be analysed below cannot continue to be justified as providing flexibility, when it is more akin to a philosophy merely designed to eliminate any attempt to regulate working time.
Denne artikel giver medlemsstaterne en generel bemyndigelse til ikke at anvende artikel 6 (gennemsnitlig ugentlig arbejdstid på 48 timer) på deres område, når arbejdstageren har givet sit samtykke hertil, forudsat det sikres
Generally speaking, this article enables the Member States not to apply Article 6 in their territory (average working week of 48 hours) if the worker concerned gives his consent, provided that:
- at det ikke lægges arbejdstageren til last, at han ikke giver sit samtykke - at arbejdsgiveren fører ajourførte registre over de pågældende arbejdstagere - at registrene stilles til rådighed for de kompetente myndigheder.
∙ no worker is subject to any detriment because he is not willing to give his agreement, ∙ the employer keeps up-to-date records of all workers who carry out such work, ∙ the records concerned are placed at the disposal of the competent authorities.
Anvendelsen af "opt-out"-bestemmelsen i medlemsstaterne.
3.2 Use of the opt-out in the Member States.
De særlige forhold i Det forenede Kongerige
The specific case of the United Kingdom
Oprindeligt var det kun Det Forenede Kongerige, der anvendte denne bemyndigelse generelt for alle kategorier af arbejdstagere.
Initially, only the United Kingdom made use of this option, employing it across the board for all types of workers.
I den senere tid er andre lande også begyndt at bruge bemyndigelsen for at skabe mulighed for, at læger kan overskride den gennemsnitlige ugentlige arbejdstid på 48 timer, og således løse de problemer, der er opstået efter Domstolens domme i sagerne Simap og Jäger.
Recently, other countries have begun to use this option to enable doctors to exceed the average 48 hour week and thus overcome the problems raised by the Court of Justice's judgment in the SIMAP and Jäger cases.
Frankrig har dekreter i så henseende, som er trådt i kraft den 1. januar 2003.
France has adopted degrees to this effect, which came into force on 1 January 2003.
Tyskland, Nederlandene og Spanien forbereder i øjeblikket en specifik lovgivning.
Germany, the Netherlands and Spain are currently drawing up specific legislation on this matter.
Luxembourg har fastsat en enkelt "opt-out"-regel for hotel- og restaurationsvirksomhed.
For its part, Luxembourg has made provision for an opt-out for the hotel and catering industries.
Der findes omfattende og detaljerede undersøgelser af virkningerne af anvendelsen af "opt-out"-bestemmelsen i Det Forenede Kongerige.
Wide-ranging and detailed studies have been drawn up on the effects of the use of the opt-out in the United Kingdom.
Den mest omfattende undersøgelse er foretaget for Kommissionen af Barnard, Deakin og Hobbs fra Cambridge University.
The most thoroughgoing is the study undertaken on behalf of the Commission by Barnard, Deakin and Hobbs of Cambridge University.
Det fremgår af undersøgelsens vigtigste konklusioner
Their main conclusions are that:
▪ at over 4 millioner personer i dag har en ugentlig arbejdstid på mere end 48 timer, hvilket vil sige næsten 1 million flere end ved direktivets ikrafttræden.
∙ there are currently more than four million workers whose working week is longer than 48 hours, almost one million more than before the introduction of the directive.
Antallet af personer, som arbejder mere end 55 timer, er ligeledes steget til over 1,55 millioner.
There has also been an increase in the number of those working more than 55 hours, which is now over 1.55 million.
1% af arbejdstagerne i Det Forenede Kongerige har en ugentlig arbejdstid på mere end 70 timer ▪ at antallet af personer, der har underskrevet en "opt-out"-aftale er meget større end det antal, der rent faktisk efterfølgende har haft en arbejdstid på mere end 48 timer.
Around 1% of workers in the United Kingdom have a working week longer than 70 hours; ∙ the number of those who have signed the opt-out is far greater than the number of those who actually work a working week longer than 48 hours.
Det fremgår af nogle undersøgelser, at over 33% af de britiske arbejdstagere har underskrevet en sådan aftale og dermed over dobbelt så mange, som dem, der efterfølgende har arbejdet under ordningen.
Some studies show that more than 33% of United Kingdom workers have signed such an agreement, more than double the number of those who actually work under such an arrangement.
Det kan således bekræftes, at "opt-out"-bestemmelsen er blevet anvendt generelt og ikke specifikt på grundlag af subjektive og ikke objektive kriterier samt i videre omfang, end det i praksis har været nødvendigt.
It can therefore be said that use of the opt-out has been general rather than specific, under subjective rather than objective conditions and to an extent that exceeds practical requirements.
Endvidere er de retlige garantier blevet svækket i et sådant omfang, at direktivets forskrifter ikke overholdes, idet arbejdstagerne anmodes om at underskrive samtykkeerklæringer samtidig med indgåelsen af ansættelseskontrakten, hvilket strider imod enhver formodning om, at der i de fleste tilfælde er tale om et frit og frivilligt valg.
Furthermore, the legal guarantees have been undermined to the point where the provisions of the directive are not observed, since it is common for these agreements to be signed at the same time as an individual contract, so that it can hardly be said that these are free and voluntary choices in most cases.
Der er således dokumentation for en massiv og urimelig anvendelse af "opt-out"-bestemmelsen til skade for millioner af arbejdstageres sundhed og sikkerhed, som kun har få eller ingen muligheder for frit at acceptere eller afslå dens anvendelse, samtidig med at de administrative myndigheder reelt har fjernet enhver mulighed for kontrol og efterprøvelse.
There is therefore evidence of widespread abuse of this option, to the detriment of the health and safety of millions of workers, who have little or no freedom to decide whether to accept or refuse it in a situation where the administrative authorities have effectively ruled out any real possibility of control and verification.
Det synes vanskeligt at afvise, at denne bestemmelse anvendes som middel til at fravige enhver form for lofter og ikke som en teknik, der kan skabe større fleksibilitet, og som er underkastet et strengt krav om frivilligt samtykke fra de berørte arbejdstagere.
It seems difficult to deny that this option is being used as a means of sidestepping any limit, rather than a technique to operate flexibly or with strict regard for the free will of the workers concerned, as was intended.
DEFINITIONEN AF ARBEJDSTID UNDER VAGTTJENESTE PÅ HOSPITALER
DEFINITION OF WORKING TIME FOR DOCTORS ON CALL
Domstolen har måttet fastlægge en definition i retspraksis af begrebet arbejdstid (artikel 2) for de perioder, hvor læger udøver vagttjeneste.
The Court has had to establish its case law on the definition of working time (Article 2) in the case of time spent by doctors on call.
I sin første dom (Simap-sagen) udtaler Domstolen, at den tid, hvorunder lægerne udfører vagt på skadestuer efter ordningen med fysisk tilstedeværelse i sundhedsinstitutionen, "fuldt ud skal betragtes som arbejdstid".
In an initial judgment (SIMAP case), the Court ruled that, if they are required to be present, ‘time spent on call by doctors (…) must be regarded in its entirety as working time’.
Når vagterne derimod udføres uden for arbejdsstedet som tilkaldevagt, skal kun den tid, der faktisk er brugt på behandlingsydelser, medtages.
However, if they are on call away from their place of work, only time linked to the provision of health care services counts as working time.
I Jäger-sagen rejstes spørgsmålet om vagttjeneste på arbejdsstedet, når lægerne hvilede sig eller sov.
The Jäger case raised the question of cases where doctors are resting or sleeping while on call at their place of work.
Domstolen har fastsat, at disse perioder ligeledes bør anses for arbejdstid, idet den afgørende begrundelse er "den omstændighed, at de er forpligtet til fysisk at opholde sig på det sted, som arbejdsgiveren har anvist" og ikke selv kan vælge, hvor de vil opholde sig og eventuelt hvile i venteperioderne, hvorfor disse anses for at indgå i udførelsen af deres arbejde.
The Court ruled that these periods should also be considered as working time, since the decisive factor is the fact that they are legally ‘required to be present at the place determined by the employer’ and that this obligation, making it impossible for them to choose the place where they stay during waiting periods, even when resting, must be regarded as part of the performance of their duties.
Der foreligger endnu ikke objektiv viden om virkningerne af disse domme.
As yet there has been no rigorous and objective assessment of the impact of these rulings.
I lande, hvor der findes et betydeligt antal arbejdsløse eller deltidsbeskæftigede læger, vil virkningerne være af mindre betydning.
In those countries where there is a significant number of doctors who are unemployed or working part-time, the impact will not be so great.
Selv om der må forudses væsentlige virkninger, er forholdet det, at der endnu ikke findes seriøse undersøgelser eller et solidt grundlag for en reaktion.
Although it is likely that the effects will be substantial, no reliable studies have been carried out and there is no firm basis for developing a solution.
Der foreligger heller ikke seriøse undersøgelser i de enkelte medlemsstater af nye modeller for tilrettelæggelse af tjenesterne, der kan reducere virkningerne, og som vil være mere holdbare end rene og skære forsøg på at finde lovgivningsmæssige løsninger, der gør det muligt at fortsætte med samme tilrettelæggelse af lægernes vagttjenester som tidligere.
In all of the Member States, there is an absence of any kind of serious studies on new models for the organisation of services which could help reduce the impact and which would be a more lasting option than simply looking for legislative solutions to ensure that on-call medical services remain the same as in the past.
Under alle omstændigheder vil enhver anden løsning end anvendelse af "opt-out"-bestemmelsen i artikel 18, stk. 1, litra b), nr. i), være at foretrække på grund af de ødelæggende virkninger, dens vilkårlige anvendelse har for de mål om arbejdstagernes sundhed og sikkerhed, som dette direktiv bør tilgodese.
Whatever solution is found, anything would be preferable to the use of the opt-out provided for in Article 18(1)(b)(i), given the devastating effects its indiscriminate use is having on the objective of workers’ health and safety which this directive should be upholding.
20.januar 2004 UDTALELSE FRA UDVALGET OM KVINDERS RETTIGHEDER OG LIGE MULIGHEDER
20 January 2004 OPINION OF THE COMMITTEE ON WOMEN'S RIGHTS AND EQUAL OPPORTUNITIES
På mødet den 2. oktober 2003 valgte Udvalget om Kvinders Rettigheder og Lige Muligheder Jillian Evans til rådgivende ordfører.
The Committee on Women's Rights and Equal Opportunities appointed Jillian Evans draftsperson at its meeting of 2 October 2003.
På møder den 2. december 2003 og 20. januar 2004 behandlede udvalget udkastet til udtalelse.
It considered the draft opinion at its meetings of 2 December 2003 and 20 January 2004.
På sidstnævnte møde vedtog det nedenstående konklusioner (for: 16; imod: 0; hverken/eller: 2.
At the latter meeting it adopted the following suggestions by 16 votes to 0 with 2 abstentions.
Til stede under afstemningen var: Anna Karamanou (forkvinde), Marianne Eriksson (næstforkvinde), Ulla Maija Aaltonen, Regina Bastos, Lone Dybkjær, Lissy Gröner, Mary Honeyball, Christa Klaß, Rodi Kratsa-Tsagaropoulou, Astrid Lulling, Thomas Mann, Maria Martens, Christa Prets, Amalia Sartori, Olle Schmidt (for Johanna L.A. Boogerd-Quaak), Patsy Sörensen, Joke Swiebel og Elena Valenciano Martínez-Orozco.
The following were present for the vote: Anna Karamanou (chairperson), Marianne Eriksson (vice-chairperson), Ulla Maija Aaltonen, Regina Bastos, Lone Dybkjær, Lissy Gröner, Mary Honeyball, Christa Klaß, Rodi Kratsa-Tsagaropoulou, Astrid Lulling, Thomas Mann, Maria Martens, Christa Prets, Amalia Sartori, Olle Schmidt (for Johanna L.A. Boogerd-Quaak), Patsy Sörensen, Joke Swiebel and Elena Valenciano Martínez-Orozco.
A. der henviser til, at der i Lissabon-dagsordenen som mål fastsættes en beskæftigelsesgrad på 60% for kvinder inden 2010, hvilket ikke længere vil kunne nås, hvis de længere arbejdstider fortsat opretholdes,
A. whereas the Lisbon Agenda sets a goal for a 60% employment rate for women by 2010, which will not be achieved if longer working hours persist;
B. der henviser til, at det i direktiv 93/104/EF hedder, at der bør foretages en genbehandling af undtagelsesmulighederne fra den maksimale ugentlige arbejdstid inden for en periode på syv år regnet fra fristen for gennemførelsen af direktivet, som var den 23. november 2003,
B. whereas Directive 93/104/EC states that there should be a review of the derogations from the maximum working week within a seven-year period from the deadline for transposing the directive, which was 23 November 2003;
C. der henviser til, at artikel 33 i charteret om grundlæggende rettigheder vedrører forening af familieliv og arbejdsliv, og at EU's sociale lovgivning og mål er i modstrid med lange arbejdstider, som kan have negative følger for den enkeltes privat- og familieliv,
C. whereas Article 33 of the Charter of Fundamental Rights is concerned with the reconciliation of family and professional life and the EU’s social legislation and aims are contrary to working long hours which can have a negative impact on personal and family life;
D. der henviser til, at lange og ofte usociale arbejdstider medfører afbrydelser i forbindelse med pasning af børn og ældre, som kvinder hovedsageligt er ansvarlige for,
D. whereas working long and often anti-social hours disrupts care for children and the elderly which women are predominantly responsible for;
27. januar 2004 ENDELIG A5-0028/2004 ***I
27 January 2004 FINAL A5-0028/2004 ***I
om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning om ændring af Rådets afgørelse 2000/821/EF af 20. december 2000 om iværksættelse af et program til fremme af udvikling, distribution og markedsføring af europæiske audiovisuelle produktioner (Media Plus - Udvikling, distribution og markedsføring)
on the proposal for a European Parliament and Council decision modifying Council Decision 2000/821/EC of 20 December 2000 on the implementation of a programme to encourage the development, distribution and promotion of European audiovisual works (MEDIA Plus - Development, Distribution and Promotion)
Walter Veltroni
Walter Veltroni
Med skrivelse af 16. april 2003 forelagde Kommissionen i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 251, stk. 2, og artikel 157, stk. 3, Parlamentet forslag til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning om ændring af Rådets afgørelse 2000/821/EF af 20. december 2000 om iværksættelse af et program til fremme af udvikling, distribution og markedsføring af europæiske audiovisuelle produktioner (Media Plus - Udvikling, distribution og markedsføring) ( KOM(2003) 191 – 2003/0067(COD)).
By letter of 16 April 2003 the Commission submitted to Parliament, pursuant to Articles 251(2) and 157(3) of the EC Treaty, the proposal for a European Parliament and Council decision modifying Council Decision 2000/821/EC of 20 December 2000 on the implementation of a programme to encourage the development, distribution and promotion of European audiovisual works (MEDIA Plus - Development, Distribution and Promotion) ( COM(2003) 191 – 2003/0067(COD)).
På mødet den 12. maj 2003 meddelte Parlamentets formand, at dette forslag var henvist til Udvalget om Kultur, Ungdom, Uddannelse, Medier og Sport som korresponderende udvalg og til Budgetudvalget, Udvalget om Retlige Anliggender og det Indre Marked og Udvalget om Industripolitik, Eksterne Økonomiske Forbindelser, Forskning og Energi som rådgivende udvalg (C5‑0177/2003).
At the sitting of 12 May 2003 the President of Parliament announced that he had referred the proposal to the Committee on Culture, Youth, Education, the Media and Sport as the committee responsible and the Committee on Budgets, the Committee on Legal Affairs and the Internal Market and the Committee on Industry, External Trade, Research and Energy for its opinion (C5‑0177/2003).
På mødet den 19. maj 2003 valgte Udvalget om Kultur, Ungdom, Uddannelse, Medier og Sport Walter Veltroni til ordfører.
The Committee on Culture, Youth, Education, the Media and Sport appointed Walter Veltroni rapporteur at its meeting of 19 May 2003.
På møder den 25. november 2003 og 27. januar 2004 behandlede udvalget Kommissionens forslag og udkastet til betænkning.
The committee considered the Commission proposal and draft report at its meetings of 25 November 2003 and 27 January 2004.
Til stede under afstemningen var: Michel Rocard (formand), Vasco Graça Moura (næstformand), Theresa Zabell (næstformand), Pedro Aparicio Sánchez, Christopher J.P. Beazley, Rolf Berend (for Sabine Zissener), Geneviève Fraisse, Lissy Gröner, Ruth Hieronymi, Ulpu Iivari, Renzo Imbeni, Doris Pack, Roy Perry, Christa Prets, Giorgio Ruffolo, Marieke Sanders-ten Holte, Gianni Vattimo og Eurig Wyn.
The following were present for the vote: Michel Rocard (chairman), Vasco Graça Moura (vice-chairman), Theresa Zabell (vice-chairman), Pedro Aparicio Sánchez, Christopher J.P. Beazley, Rolf Berend (for Sabine Zissener), Geneviève Fraisse, Lissy Gröner, Ruth Hieronymi, Ulpu Iivari, Renzo Imbeni, Doris Pack, Roy Perry, Christa Prets, Giorgio Ruffolo, Marieke Sanders-ten Holte, Gianni Vattimo and Eurig Wyn.
Udvalget om Retlige Anliggender og det Indre Marked vedtog den 21. maj 2003 ikke at afgive udtalelse.
The Committee on Legal Affairs and the Internal Market decided on 21 May 2003 not to deliver an opinion.
Udvalget om Industripolitik, Eksterne Økonomiske Forbindelser, Forskning og Energi vedtog den 11. juni 2003 ikke at afgive udtalelse.
The Committee on Industry, External Trade, Research and Energy decided on 11 June 2003 not to deliver an opinion.
FORSLAG TIL EUROPA-PARLAMENTETS LOVGIVNINGSMÆSSIGE BESLUTNING om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning om ændring af Rådets afgørelse 2000/821/EF af 20. december 2000 om iværksættelse af et program til fremme af udvikling, distribution og markedsføring af europæiske audiovisuelle produktioner (Media Plus - Udvikling, distribution og markedsføring) ( KOM(2003) 191 – C5‑0177/2003 – 2003/0067(COD))
DRAFT EUROPEAN PARLIAMENT LEGISLATIVE RESOLUTION on the proposal for a European Parliament and Council decision modifying Council Decision 2000/821/EC of 20 December 2000 on the implementation of a programme to encourage the development, distribution and promotion of European audiovisual works (MEDIA Plus - Development, Distribution and Promotion) ( COM(2003) 191 – C5‑0177/2003 – 2003/0067(COD))
– der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet ( KOM(2003) 191 ) Endnu ikke offentliggjort i EUT. ,
– having regard to the Commission proposal to the European Parliament and the Council ( COM(2003) 191 ) Not yet published in OJ. ,
– der har fået forslaget forelagt af Kommissionen, jf. EF-traktatens artikel 251, stk. 2, og artikel 157, stk. 3 (C5‑0177/2003),
– having regard to Article 251(2) and Article 157(3) of the EC Treaty, pursuant to which the Commission submitted the proposal to Parliament (C5‑0177/2003),
– der henviser til betænkning fra Udvalget om Kultur, Ungdom, Uddannelse, Medier og Sport og udtalelse fra Budgetudvalget (A5‑0028/2004),
– having regard to the report of the Committee on Culture, Youth, Education, the Media and Sport and the opinion of the Committee on Budgets (A5‑0028/2004),
3. anmoder om fornyet forelæggelse, hvis Kommissionen agter at ændre sit forslag i væsentlig grad eller erstatte det med en anden tekst;
Calls on the Commission to refer the matter to Parliament again if it intends to amend its proposal substantially or replace it with another text;
Kommissionens forslag Ændringsforslag Ændringsforslag 2 BETRAGTNING 2 A (ny)
Text proposed by the Commission Amendments by Parliament Amendment 2 RECITAL 2 A (new)
(2a) Det er vigtigt, at Kommissionen forelægger en udtømmende og detaljeret evalueringsrapport om Media Plus-programmet senest den 31. december 2005, for at lovgivningsmyndigheden kan behandle forslaget til et nyt Media Plus-program, der skal iværksættes i 2007, og for at budgetmyndigheden kan evaluere behovet med henblik på den nye finansieringsramme.
(2a) It is essential that the Commission provide a full and detailed assessment report on the MEDIA Plus Programme not later than 31 December 2005 in time for the legislative authority to be able to consider the proposal for a new MEDIA Plus Programme planned to start in 2007, and in view of the budgetary authority to evaluate the need for the new financial framework,