natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Matschke, Klaus Dieter , Geheimdienste im Auftrag des Wettbewerbs, 5.9.1998, Seku Media Verlag Ingelheim
Matschke, Klaus Dieter , Geheimdienste im Auftrag des Wettbewerbs, 5.9.1998, Seku Media Verlag Ingelheim
National Security Agency (NSA), homepage http://www.nsa.gov/ http://www.nsa.gov/
National Security Agency (NSA), Homepage, http://www.nsa.gov/ http://www.nsa.gov/
Preneel, Bart, Relative Security of Cryptographic, 18.11.1998, Presentation on Conference on Problems of Global Security
Preneel, Bart, Relative Security of Cryptographic, 18.11.1998, Presentation to Conference on Problems of Global Security
Schönleber, Claus, Verschlüsselungsverfahren für PC-Daten, Franzis Verlag, Poing 1995
Schönleber, Claus, Verschlüsselungsverfahren für PC-Daten, Franzis Verlag, Poing 1995
Secretary of State for the Home Department, Interception of communication in the UK, juni 1999
Secretary of State for the Home Department, Interception of communications in the UK, June 1999
Sénat et Chambre des représentants de Belgique, 14.2.2000, Rapport d´activités 1999 du Comité permanent de contrôle des services de renseignements et de sécurité
Sénat et Chambre des représentants de Belgique, 14.2.2000, Rapport d´activités 1999 du Comité permanent de contrôle des services de renseignements et de sécurité
Tenet, George , redegørelse ved direktøren for Central Intelligence til the House Permanent Select Committee on Intelligence, 12.4.2000, http://sun00781.dn.net/irp/congress/2000_hr/tenet.html http://sun00781.dn.net/irp/congress/2000_hr/tenet.html
Tenet, George , Statement by Director of Central Intelligence before the House Permanent Select Committee on Intelligence, 12.4.2000, http://sun00781.dn.net/irp/congress/2000_hr/tenet.html http://sun00781.dn.net/irp/congress/2000_hr/tenet.html
The United States Navy, homepage, http://www.navy.mil http://www.navy.mil
The United States Navy, Homepage, http://www.navy.mil http://www.navy.mil
The US Army Intelligence and Security Command (INSCOM), homepage http://www.vulcan.belvoir.army.mil http://www.vulcan.belvoir.army.mil
The US Army Intelligence and Security Command (INSCOM), Homepage http://www.vulcan.belvoir.army.mil http://www.vulcan.belvoir.army.mil
The White House, Defending America's Cyberspace, National Plan for Information systems protection Version 1.0, 2000, The White House 2000
The White House, Defending America's Cyberspace, National Plan for Information Systems Protection, Version 1.0, 2000, The White House 2000
Ulfkotte, Udo, Marktplatz der Diebe, Wie die Wirtschaftsspionage deutsche Unternehmen ausplündert und ruiniert.
Ulfkotte, Udo, Marktplatz der Diebe, Wie die Wirtschaftsspionage deutsche Unternehmen ausplündert und ruiniert.
Bertelsmann Verlag, München (1999)
Bertelsmann Verlag, München (1999)
V. Bülow, Andreas, Im Namen des Staates.
V. Bülow, Andreas, Im Namen des Staates.
CIA, BND und die kriminellen Machenschaften der Geheimdienste.
CIA, BND und die kriminellen Machenschaften der Geheimdienste.
Piper Verlag, München (1998)
Piper Verlag, München (1998)
Verfassungsschutz Brandenburg, Abwehr von Wirtschaftsspionage - eine Aufgabe des Verfassungsschutzes, 1999, http://www.brandenburg.de/land/mi/vschutz/wispion.htm http://www.brandenburg.de/land/mi/vschutz/wispion.htm
Verfassungsschutz Brandenburg, Abwehr von Wirtschaftsspionage - eine Aufgabe des Verfassungsschutzes, 1999, http://www.brandenburg.de/land/mi/vschutz/wispion.htm http://www.brandenburg.de/land/mi/vschutz/wispion.htm
Wall, Stephen , Det Forenede Kongeriges faste repræsentant ved Den Europæiske Union, skrivelse til kommissionsmedlem Liikanen om GCHQ, 21.3.2000
Wall, Stephen , Permanent Representative of the United Kingdom to the European Union, Letter to Commissioner Liikanen concerning GCHQ, 21.3.2000
Wojahn, Jörg, Die globalen High-Tech-Schnüffler, 1.9.2000, Der Standard
Wojahn, Jörg, Die globalen High-Tech-Schnüffler, 1.9.2000, Der Standard
Bilag III.: Definitioner og oplysninger vedrørende kommunikationsovervågning med henblik på strafforfølgning 1.
Annex III: Definitions and explanations concerning the interception of communications for the purpose of criminal prosecution 1.
Under udvalgets arbejde blev der i diskussionerne om tilladelighed, konsekvenser og risici i forbindelse med globale aflytningssystemer gang på gang henvist til foranstaltninger og aktiviteter inden for EU, som nok har med kommunikationsovervågning at gøre, men som hører ind under det retlige samarbejde i straffesager.
During the discussion in committee about the reliability, impact and dangers of the interception systems used world-wide by various intelligence services, reference was repeatedly made to measures and activities within the EU which, while involving the interception of communications, fell under the heading of judicial cooperation in criminal matters.
Derfor har ordføreren i betænkningens hovedafsnit ikke henvist til disse foranstaltninger, da spørgsmålet om det legitime i at anvende kommunikationsovervågning i strafferetligt øjemed ikke bør sammenblandes med spørgsmålet om det legitime i at anvende kommunikationsovervågning til efterretningsformål.
In the first part of this report, your rapporteur has, therefore, made no reference to those measures, since the issue of the legitimacy of intercepting communications for the purposes of criminal prosecution must not be confused with the legitimacy of intercepting communications for the purposes of intelligence gathering.
Selv om der i begge tilfælde er tale om indgreb i privatsfæren, som begrundes med sikkerhedshensyn (i ordets bredeste betydning), er der dog så store forskelle, hvad angår arbejdsmetoder og mål, at bestemmelser, der synes fornuftige og passende for det ene område, ikke nødvendigvis er det for det andet.
Although interference in the private sphere, justified on security grounds (in the broadest sense of the term), is involved in both instances, the working methods and objectives are so different from each other that rules which might appear reasonable and balanced in one field would not necessarily be so for the other.
Om strafferetlige foranstaltninger er hensigtsmæssige og står i et rimeligt forhold til den pågældende lovovertrædelse, bør således ikke diskuteres på baggrund af den politiske vurdering af efterretningsforanstaltninger.
The pertinence and proportionality of criminal prosecution measures should, therefore, not be discussed against the background of a political appraisal of measures relating to intelligence gathering.
For at afhjælpe eventuelle uklarheder skal der her tages stilling til nogle af de rejste spørgsmål og gives en definition på nogle begreber.
At this juncture, in order to eliminate any uncertainties, reference will be made to particular issues raised, and definitions will be given of specific terms.
To forskellige ting: kommunikationsovervågning i strafferetligt øjemed/til efterretningsformål
Distinction between the interception of communications for the purpose of criminal prosecution and for the purpose of intelligence gathering
Kommunikationsovervågning foretaget af efterretningstjenester (som det såkaldte Echelon-system) har ikke til formål at overvåge enkeltpersoner i hjemlandet, men at foretage en generel overvågning af aktiviteter i udlandet for på forhånd at sikre sig sikkerhedsrelevante oplysninger.
Interception of communications by foreign intelligence services (for example, by what is known as the ECHELON system) does not seek to monitor individuals in their home country but to carry out a general interception of traffic in a foreign country or countries in order, principally, to secure information which is relevant to national security.
Denne overvågning finder sted i hemmelighed, og det er heller ikke på lang sigt formålet at nå ud til offentligheden.
It is carried out in secret and, in the long term, does not aim to enter the public domain.
Med det argument, at sikkerheden kun kan garanteres ved hemmeligholdelse, og at det ikke drejer sig om landets egne borgere, tillades det hyppigt, at efterretningstjenester arbejder i en juridisk gråzone, hvor reglerne er uklare og kontrollen mangelfuld.
Using the argument that secrecy alone can guarantee security and that they do not involve their own nationals, the secret services are frequently allowed to operate in a grey area as far as the law is concerned, where the rules are opaque and scrutiny inadequate.
Strafferetlig kommunikationsovervågning tager derimod sigte på, såfremt mistanken tilstrækkelig stor, at afholde den enkelte fra at fuldende sin handling eller at sanktionere strafbare handlinger.
On the other hand, where adequate suspicion exists, interception of communications for the purpose of criminal prosecution aims at preventing an offence from being committed or at punishing offences already committed.
Overvågningsforanstaltningerne iværksættes af myndighederne i hjemlandet.
The interception measures are determined by the authorities in their home country.
Er det påkrævet med overvågningsforanstaltninger i udlandet, iværksættes de af myndighederne på stedet efter anmodning om retshjælp.
Should interception measures be required in a foreign country, they are taken by the authorities in that country, on the basis of letters rogatory.
Da indgrebene er rettet mod landets egne borgere, er der efter politistatens afskaffelse indført meget konkrete bestemmelser og effektive kontrolmekanismer, der er baseret på en afvejning af interesser.
Since the abolition of the police state, because the measures involve nationals, very specific rules and efficient control mechanisms have been established which seek to achieve a balance of interests.
Overvågningsforanstaltninger må derfor kun iværksættes i konkrete tilfælde, hvor mistanken er tilstrækkelig stor, og skal i mange medlemsstater godkendes af en dommer.
Interception measures may, therefore, be determined solely with regard to a specific case and where there is adequate suspicion that an offence may be about to be, or may have been, committed.
Arbejder inden for EU på området strafferetlig kommunikationsovervågning 3.1.
Activities in the EU in the field of interception of communications for the purpose of criminal prosecution 3.1.
Med indføjelsen af et afsnit om den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik i EU-traktaten er der skabt en mulighed for et samarbejde mellem efterretningstjenesterne på eurpæisk plan, som der imidlertid endnu ikke er gjort brug af.
The insertion in the Treaty on European Union of a Title relating to the common foreign and security policy created an opportunity for intelligence services to cooperate at European level, an opportunity which, however, has not to date been seized.
De bestemmelser og arbejder på området kommunikationsovervågning, der måtte findes på EU-plan, vedrører udelukkende det strafferetlige aspekt, dvs. samarbejdet om retlige og indre anliggender.
Where rules have been laid down and work has been carried out in the field of interception of communications at EU level, they have involved solely the criminal prosecution side, i.e. cooperation on matters relating to Justice and Home Affairs.
Begrænsningen af EU's beføjelser til tekniske bestemmelser
Restriction of EU powers and responsibilities to technical arrangements
Tilladeligheden af aflytningsforanstaltninger hører i øjeblikket udelukkende ind under medlemsstaterne.
As things stand, rules governing the admissibility of interception measures fall exclusively within the remit of the Member States.
I overensstemmelse med princippet om begrænset bemyndigelse kan EU kun gribe ind på områder, hvor traktaterne giver den beføjelse til det.
In accordance with the principle of limited powers, the EU may act only where powers and responsibilities are entrusted to it on the basis of the treaties.
Men en sådan beføjelse findes vel ikke i EU-traktatens afsnit VI "Bestemmelser om politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager".
However, no provision is made for any such powers and responsibilities in Title VI of the EU Treaty entitled ‘Provisions on police and judicial cooperation in criminal matters’.
På området politisamarbejde (EU-traktatens artikel 30, stk. 1) er fælles handling kun mulig i forbindelse med operative aspekter, dvs. i forbindelse med den måde, hvorpå politiarbejdet gennemføres.
In the field of police cooperation, Article 30(1) of the TEU provides for common action solely with regard to operational aspects, i.e. those which concern the ways and means of carrying out police work.
På området retligt samarbejde er der ganske vist i artikel 31, litra c) generelt hjemmel for fælles handling til "sikring af foreneligheden mellem medlemsstaternes gældende regler", men kun såfremt "det er nødvendigt for at forbedre samarbejdet".
In the field of judicial cooperation in criminal matters, although Article 31(c) provides in general terms, within the ambit of common action, for ‘ensuring compatibility in rules applicable in the Member States’, that is authorised only in so far ‘as may be necessary to improve [such] cooperation’.
Bestemmelsen tager således sandsynligvis sigte på deciderede samarbejdsbestemmelser.
In other words, it is geared to cooperation-specific rules.
Den "indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes strafferetlige regler (artikel 29, sidste led) er begrænset til fastsættelse af mindsteregler for, hvad der udgør kriminelle handlinger (artikel 31, litra e).
Furthermore, the ‘approximation of rules on criminal matters’ in the Member States’ pursuant to the final indent of Article 29 restricts itself to the establishment of minimum rules relating to the constituent elements of criminal acts (Article 31(e)).
Sammenfattende kan det altså konstateres, at det fortsat er national ret, der afgør, på hvilke betingelser overvågningsforanstaltninger er tilladelige.
To sum up, we may say that a decision on the issue of the conditions under which interception of communications is admissible remains a matter exclusively for national law.
Så vidt ordføreren ved, ønsker ingen medlemsstater at røre ved denne rent nationale beføjelse.
Your rapporteur is not aware of any efforts being made by any Member State to make changes to this purely national competence.
Et samarbejde mellem medlemsstaterne på grundlag af EU-traktaten kan der derfor først blive tale om i forbindelse med gennemførelsen af de overvågningsforanstaltninger, der er tilladelige i henhold til national ret, dvs. på et lavere niveau.
Cooperation between the Member States on the basis of the treaties may therefore come into play only when the issue is debated of the implementation of interception measures taken in accordance with national law, i.e. at a lower level.
I de tilfælde, hvor telekommunikationsovervågning er tilladt i henhold til den nationale retsorden, skal den pågældende medlemsstat kunne anmode de øvrige medlemsstater om hjælp til den tekniske gennemførelse.
In instances where, on the basis of national law, interception of telecommunications is authorised, the Member State involved should be able to call on the other Member States for technical assistance.
Om man betragter den tilstræbte tekniske forenkling, der sikkert øger effektiviteten af den grænseoverskridende aflytning i forbindelse med strafforfølgning især på området organiseret kriminalitet, som noget positivt eller negativt, afhænger nok i stor udstrækning af tilliden til ens egen retsstat.
Whether the technical simplification sought, which would without doubt improve the efficiency of transfrontier interception of communications for the purpose of criminal prosecution, particularly in the field of organised crime, is held to be good or bad depends largely on the extent of confidence felt in the constitutional state involved.
Det skal i hvert fald endnu en gang understreges, at betingelserne for aflytningens tilladelighed, som er et rent nationalt anliggende, ikke berøres, heller ikke selv om den grænseoverskridende overvågning bliver lettere på grund af den tekniske harmonisering, og det som altid er umuligt at forhindre misbrug i de konkrete tilfælde.
However, it should be emphasised once again that – even if transfrontier interception of communications is technically simplified by the introduction of technical uniformity, and even if abuse in individual cases cannot be prevented – the conditions for the admissibility of interception cannot be affected since they are governed exclusively by national law.
Arbejder og retsakter på området telekommunikationsaflytning
Activities and legal acts in the field of interception of telecommunications
På området telekommunikationsaflytning er der hidtil kun vedtaget to EU-retsakter: Rådets resolution af 17. januar 1995 om lovlig aflytning af telekommunikation, som igennem et tilsvarende memorandum skulle udvides til at omfatte tredjelande, og som desuden efter planen skulle følges op af et "opdateringsforslag" (begge dokumenter blev forberedt i "ENFOPOL-dokumenter"), og konventionen om gensidig retshjælp i straffesager.
Only two legal acts have been adopted in the field of interception of telecommunications: the Council Resolution of 17 January 1995 on the lawful interception of telecommunications, the substance of which should be extended to cover third countries by means of a corresponding Memorandum of Understanding and in respect of which, furthermore, a proposal for an update was planned (both were drawn up as ENFOPOL documents), and the agreement on judicial assistance in criminal matters.
Rådets resolution af 17. januar 1995 om lovlig aflytning af telekommunikation EFT C 329 af 4.11.1996.
Council Resolution of 17 January 1995 on the lawful interception of telecommunications OJ C 329, 4.11.1996.
Rådets resolution af 17. januar 1995 om lovlig aflytning af telekommunikation synes at kunne føres tilbage til samarbejdet mellem eksperterne på ILET-seminarerne (se nedenstående punkt 4) og i hovedtrækkene at være i overensstemmelse med de IUR (international user requirements), der blev udarbejdet der.
The Council Resolution of 17 January 1995 on the lawful interception of telecommunications seems to go back to the cooperation between experts in the International Law Enforcement Telecommunications Seminar (ILETS) (see Section 4 below) and largely to comply with the IUR (international user requirements) drawn up thereat.
Denne resolution tager sigte på, at der i alle medlemsstater skabes de tekniske forudsætninger for, at myndighederne inden for rammerne af deres nationale bemyndigelse virkelig kan få adgang til oplysningerne, altså rent teknisk kan realisere de beføjelser, de har i henhold til national ret.
The aim of the resolution is to seek to ensure that the requisite technical conditions are created in all the Member States and that the authorities, in accordance with national authorisation procedures, may actually obtain access to data, thus being able to exercise the powers granted to them by national law at the technical level.
Til disse specifikationer hører bl.a. tidstro data i forbindelse med kommunikation eller mulighed for at overføre aflyttet kommunikation til aflytningsmyndighederne via netoperatørerne.
Such requirements include, for example, the provision of call-associated data in real time and the ability of network operators to transmit the intercepted communications to the law enforcement monitoring facility.
Rådet går i resolutionen ind for, "at der bør tages hensyn til ovennævnte specifikationer ved afgrænsningen og gennemførelsen af foranstaltninger", og anmoder medlemsstaterne og de ansvarlige ministre om at samarbejde "med henblik på at gennemføre specifikationerne i relation til netoperatørerne og tjenesteudbyderne".
In the resolution, the Council considers that the Requirements should be ‘taken into account in the definition and implementation of measures …’ and calls on the Member States and the Ministers responsible ‘to cooperate … with the aim of implementing the Requirements in relation to network operators and service providers.’
Det skal understreges, at den valgte retsakt, resolutionen, ikke har bindende karakter, og at den derfor ikke giver medlemsstaterne nogen rettigheder og pligter.
At this juncture, it should be emphasised that the form of legal act selected – a resolution – is not binding in nature and that it therefore creates no rights and obligations for the Member States.
Den opstandelse, som resolutionen og de dertil knyttede dokumenter gav anledning til, skyldes ikke så meget indholdet som omstændighederne ved dens udarbejdelse, især den manglende gennemskuelighed.
The controversy which surrounded the resolution and the documents appertaining thereto resulted not so much from its substance but rather from the circumstances in which it was drawn up, in particular from the lack of transparency.
I et efterfølgende aftalememorandum, "Memorandum of Understanding" Nr 10.037/95 ENFOPOL 112, ikke offentliggjort.
In a subsequent Memorandum of Understanding No 10.037/95 ENFOPOL 112 (unpublished).
http://www.parlament.gv.at/pd/pm/XX/AB/his/047/AB04739_.html http://www.parlament.gv.at/pd/pm/XX/AB/his/047/AB04739_.html. blev tredjelande opfordret til at gennemføre de specifikationer, der var nævnt i Rådets resolution af 17. januar 1995.
GP. , third countries were invited to transpose into their national law the technical Requirements set out in the resolution of 17 January 1995.
Desuden skulle det sikres, at tekniske nyskabelser og de deraf følgende nye specifikationer blev bekendtgjort for både FBI og Rådets sekretariat.
In addition, the aim was for technical innovations and the resultant new Requirements to be notified to both the FBI and the Council Secretariat.
Memorandummet blev den 23. november 1995 undertegnet af EU-medlemsstaterne og af Norge, men ikke af andre tredjelande.
The Memorandum of Understanding was signed on 23 November 1995 by the Member States of the EU and Norway, but not by any other third countries.
Fra USA, Australien og Canada kom der blot skriftlige meddelelser om, at de ville iværksætte den nationale gennemførelse i deres lande.
The USA, Australia and Canada simply informed the Council in writing that they would initiate the process for the transposition of the provisions into national law To quote the Austrian Interior Minister, Karl Schlögel, (see previous footnote).
Det var udtrykkeligt, hvad den østrigske indenrigsminister Karl Schlögel gav udtryk for (jf. ovenstående fordnote); det svar, rådsformand Michiel Patijn i spørgetiden den 14.5.1997 gav på mundtlig forespørgsel af Jonas Sjödstaedt, H-0330/97 , var noget uklart, idet han sagde, at "disse "bestemmelser" (dermed mente han specifikationerne i Rådets resolution af 17.1.1995) også var undertegnet af De Forenede Stater, Canada, Australien og Norge.
The President-in-Office of the Council, Michiel Patijn, said, somewhat opaquely, in his answer to Oral Question H-0330/97 by Jonas Sjöstadt at Question Time on 14 May 1997 that ‘these Requirements’ (he was referring to the Requirements set out in the Council Resolution of 17 January 1995) had also been signed by the United States, Canada, Australia and Norway. .
Beklageligvis er teksten endnu ikke blevet offentliggjort, og den har derfor givet anledning til mange spekulationer i pressen.
Unfortunately, that text has still not been published, a fact which has given rise to extensive speculation in the press.
Udkast til Rådets resolution om lovlig aflytning af telekommunikation med særligt henblik på ny teknologi
Draft Council resolution on the lawful interception of telecommunications in relation to new technologies
Formålet med den nye resolution er at gøre det klart, at "specifikationerne" i Rådets resolution fra 1995, der suppleres med et par nye specifikationer, også gælder for nye kommunikationsteknologier, som f.eks. satellit- og internetkommunikation, og at de anvendte tekniske termer skal fortolkes i overensstemmelse med de nye teknologier (f.eks. telefonnummeridentifikation på Internettet).
The new resolution is designed to make it clear that the 1995 Council resolution, which will be supplemented by a few new Requirements, also applies to new communications technologies, such as satellite and Internet communications, and that the previously used technical terms are to be interpreted, mutatis mutandis, with regard to the new technologies (e.g. telephone number recognition in the Internet).