natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Forskellene i det nuværende EU, hvor det antal kvinder, der får konstateret brystkræft, næsten er dobbelt så stort i de vest- og nordeuropæiske medlemsstater som i Sydeuropa, skyldes delvist en række særlige risikofaktorer, som har relation til det pågældende lands socioøkonomiske udvikling.
To some extent, the disparities in the current EU, whereby women in the countries of western and northern Europe are almost twice as likely to develop breast cancer as those in southern Europe, may be ascribed to certain risk factors connected with the respective socio-economic development of the country involved.
Eksperter betegner derfor brystkræft som en velstandssygdom.
Experts therefore designate breast cancer as an ‘affluence disease’.
Brystkræft er en meget kompliceret sygdom, og man kan stadig ikke entydigt sige, hvad årsagerne til denne sygdom er.
Breast cancer is a very complex disease, the causes of which have, to date, been inadequately clarified.
Kvinder, i hvis familie der før er blevet konstateret brystkræft, har som regel af genetiske årsager en større risiko for at få brystkræft.
As a rule, women in whose family cases of breast cancer have occurred have a genetically-related higher risk of developing breast cancer.
I 80 % af de tilfælde, hvor kvinder får konstateret brystkræft, er disse kvinder dog de første i familien, der rammes af denne sygdom.
However, more than 80% of women diagnosed as suffering from breast cancer are the first in their family to do so.
Man går i dag ud fra, at ca. 5 % af brystkræftsygdommene skyldes arvelige anlæg.
It is currently assumed that about 5% of breast cancer cases are caused by inherited conditions.
Man har indtil i dag identificeret to genfejl (BRCA 1, BRCA 2), der kan forårsage brystkræft.
To date, two defective genes (BRCA 1 and BRCA 2) have been identified as causing breast cancer.
Af videnskabeligt påviste risikofaktorer for brystkræft kan der ud over stigende alder nævnes reproduktive og hormonmæssige faktorer.
Scientifically proven risk factors for breast cancer, apart from increasing age, are reproductive and hormonal factors.
Kvinder, som meget tidligt havde deres første menstruation, som fik deres første barn i en meget sen alder, eller som aldrig har været gravide, har en øget risiko.
Women who began menstruating very early, who gave birth to their first child late in life or remained childless are at greater risk.
Det gælder også for kvinder, hvor menopausen er indtrådt forholdsvist sent.
That also applies to women who entered the menopause comparatively late.
Eksperterne mener, at der er en sammenhæng mellem brystkræft og østrogen, hvilket vil sige, at jo længere østrogenekspositionen er, jo højere er risikoen.
Experts suspect a connection between breast cancer and oestrogen, i.e. the longer the exposure to oestrogen, the higher the risk.
Man har sandsynligvis en lidt større risiko, hvis kroppen har fået tilført hormoner udefra ("piller"/hormonerstatningsterapi), især, hvis dette er foregået over en længere periode.
There may well be a slightly higher risk caused by hormones introduced into the body from outside (contraceptive pill/Hormone Replacement Therapy), especially if this occurs over a fairly lengthy period of time.
Ens livsstil har også indvirkning på risikoen for brystkræft.
Life-styles also influence the risk of developing breast cancer.
Overvægt hos kvinder fører i postmenopausen til en markant højere risiko.
Women who become overweight in the post-menopausal period run a significantly higher risk.
Det er også påvist, at manglende motion og regelmæssig indtagelse af alkohol øger risikoen.
It has also been proved that a lack of physical activity and regular consumption of alcohol increases the risk.
Det er videnskabeligt endnu usikkert, om amning er med til at nedsætte risikoen, hvilket man i årtier har diskuteret.
There is still no scientific evidence to prove the belief that has been going the rounds for decades that breastfeeding reduces the risk of cancer.
I 1950'erne og 1960'erne kunne der inden for EU konstateres en stigning i brystkræftdødeligheden.
In the EU, the 1950s and 1960s were marked by an increase in the number of deaths from breast cancer.
I 1970'erne og 1980'erne oplevede visse vesteuropæiske lande (f.eks. Danmark, Nederlandene, Sverige og Det Forenede Kongerige) hhv. en stagnation og nedgang i dødelighedsraten, mens brystkræftdødeligheden især steg i Syd- og Østeuropa.
In the 1970s and 1980s, some western European countries in the EU (e.g. DK, NL, S and UK) recorded stationary or falling mortality rates, although the number of deaths from breast cancer rose in the countries of southern and eastern Europe.
Den uforandrede dødelighedsrate trods en stigende incidensrate skyldes den højere overlevelsesrate i forbindelse med brystkræft.
The stability of the mortality rate despite the increase in new cases of the disease may be explained by the higher probable survival rates of women suffering from breast cancer.
Ifølge WHO er 5-års-overlevelsesraten fra slutningen af 1970'erne til slutningen af 1980'erne steget fra 65,8 % (1978-1980) til 74,3 % (1987-1989) på europæisk plan.
From the late 1970s to the late 1980s, according to the WHO, the five-year survival rate in Europe as a whole increased from 65.8 % (1978-1980) to 74.3 % (1987-1989).
Eurocare-undersøgelsen Survival of adult cancer patients in Europe diagnosed from 1978-1989: The Eurocare II study.
The most comprehensive study on survival rates in the cancer patients is the Eurocare II Study published in 1999 Survival of adult cancer patients in Europe diagnosed from 1978-1989: The Eurocare Il Study.
5-års-overlevelsesraten for kvinder, der har fået brystkræft, lå mellem 81 % (Sverige og Frankrig) og 58 % (Polen og Slovakiet).
The five-year survival rate of women suffering from breast cancer varied between 81% (S and F) and 58% (PL and Slovakia).
Ifølge forfatterne til denne undersøgelse skyldtes dette især forskelle med hensyn til adgang til brystkræftbehandling og kvaliteten heraf.
The authors of the study ascribed this disparity primarily to differences in access to and quality of breast-cancer treatment.
I de seneste år har undersøgelser, der er blevet gennemført i Italien, Nederlandene, Sverige og Det Forenede Kongerige, påvist, at dødelighedsraterne kan reduceres med mere end 25 %, hvis der for unge og midaldrende kvinder gennemføres en forbedret tidlig diagnosticering og behandling.
In recent years, studies in Italy, the Netherlands, Sweden and the United Kingdom have proved that, as a result of improved screening and treatment of young and middle-aged women, mortality rates could be reduced by more than a quarter.
Ifølge undersøgelserne kunne man i andre europæiske lande også efterfølgende forbedre overlevelsessandsynligheden markant, hvis den tidlige diagnosticering (screening) blev forbedret, kirurgerne fik en særlig uddannelse i brystsygdomme, og der blev anvendt videnskabeligt anerkendte medicinske terapiformer (kemoterapi og hormonbehandlinger).
According to the studies, permanent improvements could be made to probable survival rates in other European countries as well through better screening, specialised training of surgeons in diseases of the breast, and the introduction of the latest scientifically recognised pharmaceutical forms of therapy (chemotherapy, hormone treatment).
Europa mod kræft
Europe Against Cancer
Målet var inden år 2000 at reducere dødelighedsraten for kræft med 15 % i forhold til 1987.
The aim was a 15% reduction in mortality rates from cancer compared to 1987.
Programmernes prioriteter var at forbedre kvalitetskontrollen i forbindelse med tidlig diagnosticering, udveksle erfaringer om effektive behandlingsmetoder, standardisering og indsamling af sammenlignelige sundhedsdata samt opnå fremskridt inden for sundhedsuddannelse og undersøgelser om forebyggelse.
The programme’s priorities were: improved quality control with regard to screening, exchanges of experience with regard to best practice, and the standardisation and compilation of comparable health data, as well as progress in health education and studies into prevention.
Som led i den første handlingsplan "Europa mod kræft" oprettede man i 1990 netværket "Breast Cancer Screening Network" for gennem udveksling af erfaringer mellem nationale eksperter og gennem udarbejdelse af fælles anbefalinger at øge anvendelse af mammografi-screeninger over hele Europa.
As a result of the first ‘Europe Against Cancer’ action plan, the Breast Cancer Screening Network was set up in 1990 in order to extend mammography screening throughout Europe, with common recommendations being drawn up on the basis of exchanges of experience among national experts.
I 1992 fremlagde dette netværk retningslinjerne "European Guidelines for Quality Assurance in Mammography Screening", som resulterede i teknisk forbedret mammografiapparatur og fremskridt inden for kvalitetskontrol.
In 1992, the network submitted the ‘European Guidelines for Quality Assurance in Mammography Screening’, which resulted in technically improved mammography equipment and progress in quality control.
Der blev samtidig oprettet et europæisk netværk af referencecentre for mammografi-screeninger.
At the same time, a European Association of Reference Centres for Mammography Screening was set up.
I de følgende år koncentrerede netværket sig om at videreudvikle de europæiske retningslinjer og bidrog til gennemførelsen heraf i medlemsstaterne.
Subsequently, the network concentrated on further developing the European Guidelines and assisted with their transposition in some of the Member States.
Ud over de egentlige screeningopgaver beskæftiger netværket sig i dag også med, hvordan der efter screeningundersøgelser, hvor der er mistanke om brystkræft, efterfølgende kan sikres optimale diagnoser, og hvordan man på tværfaglige brystcentre kan sikre en kvalitetsmæssigt sikker behandling af de kvinder, som har fået konstateret brystkræft.
In addition to screening as such, it has recently been investigating how multidisciplinary breast centres may guarantee an optimum follow-up diagnosis of suspicious cases discovered during screening examinations, as well as high‑quality treatment for women actually suffering from breast cancer.
Denne udvidelse af netværkets aktiviteter fremgår også af netværkets nye navn, som siden år 2000 har været "European Breast Cancer Network" (EBCN).
This extension of its activities is reflected in the network’s new name: since 2000, it has been known as the European Breast Cancer Network (EBCN).
Udarbejdelsen af retningslinjerne "European Guidelines for Quality Assurance in Mammography Screening" anses for at være ét af de mest effektive projekter inden for de sundhedspolitiske handlingsprogrammer.
The ‘European Guidelines for Quality Assurance in Mammography Screening’ are among the most successful projects in the action programme on health policy.
De har udgjort grundlaget for udarbejdelsen af europæiske kvalitetsstandarder og bedste praksis.
They serve as a model for the drawing up of European quality standards and best practice.
De glimrende resultater, som man på grundlag af retningslinjerne har opnået, ses også af, at tredje udgave af disse retningslinjer, som udkom i 2001, er blandt de 10 mest bestilte EU-publikationer.
Their success is also demonstrated by the fact that the third edition of the 2001 Guidelines is among the ten best selling EU publications.
Retningslinjerne har siden da været anvendt som referencedokument for kvalitetssikring af screeningprogrammer i og uden for EU.
By now, the Guidelines have become the foremost reference document, inside and outside the EU, for ensuring the quality of screening programmes.
Som følge af disse resultater agter Kommissionen i første halvår 2003 at forelægge Rådet en række anbefalinger til udarbejdelse af andre screeningmetoder for kræft.
Given this success, the Commission is planning to submit, in the first half of 2003, a proposal for a Council recommendation on other screening procedures relating to cancer.
I oktober 2000 førte en undersøgelse af Gøtzsche/Olsen Gøtzsche PC og Olsen O.: Is screening for breast cancer with mammography justifiable?, Lancet 2000, 355, 129-134. til en heftig videnskabelig strid om anvendeligheden af ældre undersøgelser om mammografi-screeninger.
In October 2000, a vigorous scientific dispute broke out in the wake of a study by Gøtzsche and Olsen Gøtzsche PC and Olsen O.: Is screening for breast cancer with mammography justifiable?, Lancet 2000, 355, 129-134. on the reliability of previous studies on mammography screening.
Da de europæiske retningslinjer for mammografi-screeninger kun har karakter af henstillinger, der ikke er retligt bindende, er det medlemsstaterne, der skal gennemføre dem.
Since the European Guidelines for Mammography Screening constitute simply recommendations and are not binding, it is for the Member States to transpose them into national legislation.
Det har i den forbindelse vist sig, at det har været lettere at gennemføre disse retningslinjer i medlemsstater med et centralt statsligt sundhedssystem end i stater med et mere decentralt system.
That process has shown that their introduction was easier in countries which had uniformly organised health systems at national level than in those where the system was more decentralised.
Det har ligeledes kunnet konstateres, at det fortsat var til stor nytte med et kræftregister af høj kvalitet, idet man derved råder over aktuelle oplysninger om forekomsten af brystkræft og brystkræftdødeligheden, og desuden er det kun muligt at kontrollere og evaluere sådanne screeningprogrammer, hvis der eksisterer et kræftregister.
The availability of a high-quality cancer register was also useful, since such registers not only include up-to-date data on the incidence of breast cancer and mortality but also provide an initial opportunity for the monitoring and assessment of the screening programmes.
I dag er der dog stor forskel på organiseringen og gennemførelsen af de nationale mammografi-screeningprogrammer.
At present, the national mammography screening programmes are very different as regards the way in which they are organised, transposed and implemented.
Det er kun i 8 ud af de 15 medlemsstater, at der overhovedet findes et nationalt mammografi-screeningprogram (Belgien, Finland, Frankrig, Det Forenede Kongerige, Irland, Luxembourg, Nederlandene og Sverige), men de europæiske retningslinjer overholdes imidlertid ikke altid.
Currently, just eight of the 15 Member States (B, FIN, F, UK, IRL, LUX, NL and S) have a national mammography screening programme, and, even then, the European guidelines are not always respected.
Derimod findes der i Italien, Østrig og Spanien indtil nu kun regionale programmer, og i Danmark og Portugal er der blevet påbegyndt en række regionale programmer, der dog ikke er af landsdækkende karakter.
On the other hand, Italy, Austria and Spain currently have no more than regional programmes; although national programmes have been introduced in Denmark and Portugal, they are not yet operating throughout those countries.
I Tyskland og Grækenland findes der pilotprojekter, der skal munde ud i indførelsen af nationale programmer.
Pilot projects designed to lead to the introduction of national programmes have been launched in Germany and Greece.
I de fleste lande får kvinder mellem 50 og 69 år tilbud om at få foretaget en screening som led i de nationale programmer.
In most countries, women aged between 50 and 69 are invited to undergo screening as part of the national programme.
I Sverige, Portugal og Grækenland får kvinder allerede dette tilbud, når de er 40 år.
In Sweden, Portugal and Greece, women are invited for such tests when they reach 40.
Andelen af de kvinder, som man inden for den pågældende aldersgruppe når med disse screeningprogrammer, svinger fra kun 2 % i Tyskland til næsten 100 % i Finland, Det Forenede Kongerige, Luxembourg, Nederlandene og Sverige.
The percentage of women actually screened in the corresponding age group varies from between just 2 per cent in Germany to close to 100 per cent in Finland, the United Kingdom, Luxembourg, the Netherlands and Sweden.
Jo højere deltagelse i screeningprogrammer, jo flere kvinder kan overleve brystkræft.
The higher the participation rate in mass examinations, the more women’s lives may be saved.
Tidsrummet mellem undersøgelserne varierer mellem halvandet til tre år.
The interval between examinations ranges from one and half to three years.
Indførelsen af mammografi-screeningprogrammer i henhold til EU-retningslinjer har nødvendiggjort et tværfagligt samarbejde i forbindelse med bekæmpelse af brystkræft.
The introduction of mammography screening programmes in accordance with EU guidelines has highlighted the need for multidisciplinary cooperation in the fight against breast cancer.
Den efterfølgende diagnosticering til afklaring af mistanke om brystkræft gennemføres af tværfaglige lægehold i screeningcentre.
Follow-up diagnosis to clear up any suspect cases is carried out by multidisciplinary teams in screening centres.
EUSOMA (European Society of Mastology) offentliggjorde i 2000 undersøgelsen "The Requirements of a Specialist Breast Unit" European Journal of Cancer 2000, 36, 2288-2293. , ifølge hvilken der bør findes et brystcenter for hver 330.000 kvinder.
In 2000, the European Society for Mastology (EUSOMA) published a document entitled ‘The Requirements of a Specialist Breast Unit European Journal of Cancer 2000, 36 , 2288-2293. , according to which one breast centre should be provided for every 330 000 inhabitants.
Inden for hele EU skulle der således oprettes 1.250 centre for at kunne sikre en optimal kvalitet inden for hele behandlingskæden for brystkræft.
That would imply the provision of 1 250 centres throughout the EU in order to guarantee quality throughout the treatment chain relating to breast cancer.
Man skønner, at der i dag kun findes ca. 250 brystcentre i EU, og at de kun findes på landsdækkende plan i fire medlemsstater (Danmark, Det Forenede Kongerige, Portugal og Sverige).
According to estimates, there are currently in the EU no more than about 250 such breast centres, and in only four Member States (DK, UK, P and S) do they cover the entire country.
Det er i den forbindelse af afgørende betydning, at brystcentrets lægehold arbejder på tværfaglig basis og udelukkende er specialiseret inden for brystsygdomme.
The decisive factor is that the medical team in a breast centre should work on an multidisciplinary basis and specialise solely in diseases of the breast.
Da oprettelsen af nye brystcentre for øjeblikket sker med rivende fart, men da de ikke opfylder de nødvendige kvalitetskrav, er det absolut nødvendigt at udvikle europæiske kriterier for oprettelsen af brystcentre.
Since breast centres are currently springing up like mushrooms, without meeting the requisite quality criteria, it is a matter of urgency that European criteria for breast centres should be developed.
For at kunne have pålidelige oplysninger om forekomsten og behandlingen af brystkræft skal der udarbejdes landsdækkende nationale kræftregistre efter fælles kriterier, og disse oplysninger skal videregives til netværket "European Network for Cancer Registries" (ENCR), der med støtte fra Kommissionen blev oprettet i 1989 for således at få sammenlignelige data inden for EU.
In order to acquire reliable data concerning the screening and treatment of breast cancer, country-wide cancer registers should be compiled on the basis of uniform criteria, and the data contained therein should be forwarded to the European Network for Cancer Registries (ENCR), set up in 1989 and supported by the European Commission, so that EU-wide comparable data become available.
Indtil nu er det kun 47 % af EU's befolkning, der er omfattet af et kræftregister.
Currently, no more than 47% of the population of the EU is covered by cancer registers.
Ifølge de af EUSOMA fremlagte forslag bør opfølgningen også foregå i specialiserede brystcentre, så der kan gøres brug af den samlede ekspertise til gavn for patienterne.
EUSOMA also proposes that aftercare should be available in specialised breast centres so that the combined expertise acquired may be used for the benefit of the patients.
Derudover skal patienterne have tilbud om at få yderligere psykologisk hjælp og fysioterapeutisk behandling, som skal betales af sygeforsikringerne.
In addition, patients should also be offered psychological support and physiotherapy services, such support and services to be paid for by the health insurance scheme.
Dette gælder også for medicinske hjælpemidler som f.eks. parykker og bh-indlæg.
That also applies to supplementary medical aids such as wigs and bra prostheses.
Disse bliver eksempelvis ikke betalt af sygeforsikringen i Italien og Spanien.
Such aids are not reimbursed, for example, in Italy and Spain.
I Det Forenede Kongerige og i Italien skal patienten endda selv betale for et medicinsk nødvendigt lymfedræn, og i Danmark skal patienten delvis afholde disse udgifter selv.
In the United Kingdom and in Italy, the entire cost of even a medically required lymphatic drain must be borne by the patient; in Denmark, the patient must bear part of the cost thereof.
Et blik på fremtiden - aktuelle udfordringer
Future prospects – current challenges
Hvis der eksisterede en optimal kvalitet inden for den samlede behandlingskæde for brystkræft, vil man kunne undgå 50 % af de nuværende dødsfald, og derfor er det absolut nødvendigt at:
If we are to achieve optimum quality in the entire treatment chain relating to breast cancer, since, in that way, even today, 50 per cent of all deaths could be prevented, we require as a matter of urgency:
- koordinere de nationale politikker og fastsætte bedste praksis for bekæmpelse af brystkræft,
- coordination of national policies and a demonstration of best practice in the treatment of breast cancer;
- videreudvikle EU-retningslinjerne for mammografi-screeninger,
– further development of the EU guidelines on mammography screening;
- udarbejde retningslinjer for tværfaglige brystcentre gennem EBCN,
– guidelines to be drawn up by the EBCN for multidisciplinary breast centres;
- intensivere forskningen i forebyggelse af brystkræft og
– more intensive research into the prevention of breast cancer;
- opbygge flere nationale kræftregistre efter fælles ENCR-kriterier.
- the compilation of further national cancer registers in accordance with uniform ENCR criteria.
20. maj 2003 ENDELIG A5-0160/2003
20 May 2003 FINAL A5-0160/2003
om Tyrkiets ansøgning om EU-medlemskab
on Turkey's application for membership of the European Union
320.271 INDHOLD
320.271 CONTENTS
Med skrivelse af 9. oktober 2002 fremsendte Kommissionen til Europa-Parlamentet sit strategidokument og rapport om de enkelte ansøgerlandes fremskridt i retning mod tiltrædelse ( KOM(2002) 700 – 2000/2014(COS)) og sin periodiske rapport fra 2002 om Tyrkiets fremskridt mod tiltrædelse (SEK(2002) 1412).
By letter of 9 October 2002, the European Commission forwarded to Parliament its Strategy Paper and Report on the progress towards accession by each of the candidate countries ( COM(2002) 700 – 2000/2014(COS)) and its 2002 Regular Report on Turkey's progress towards accession (SEC (2002) 1412).
På mødet den 27. marts 2003 meddelte Parlamentets formand, at denne rapport var henvist til Udvalget om Udenrigsanliggender, Menneskerettigheder, Fælles Sikkerhed og Forsvarspolitik som korresponderende udvalg og til alle berørte udvalg som rådgivende udvalg ( C5‑0104/2003 ).
At the sitting of 27 March 2003 the President of Parliament announced that he had referred the report to the Committee on Foreign Affairs, Human Rights, Common Security and Defence Policy as the committee responsible and to all committees interested for their opinions ( C5‑0104/2003 ).
På mødet den 11. september 2002 havde Udvalget om Udenrigsanliggender, Menneskerettigheder, Fælles Sikkerhed og Forsvarspolitik valgt Arie M. Oostlander til ordfører.
The Committee on Foreign Affairs, Human Rights, Common Security and Defence Policy appointed Arie M. Oostlander rapporteur at its meeting of 11 September 2002.