natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Decharge til andre institutioner
Discharge for other institutions
Artikel 93 i forretningsordenen bør også ændres, således at den procedure, der er fastsat i bilag V, også kommer til at gælde for dechargeafgørelsen vedrørende Parlamentet og de andre institutioner.
Rule 93 of the Rules of procedure also needs to be amended so that the procedure provided for in Annex V applies to the discharge decision on Parliament and the other institutions equally.
Selv om Budgetkontroludvalgets hovedopgave er at vurdere Kommissionens økonomiske forvaltning, er det også ansvarligt for at give decharge til Parlamentet selv, til Domstolen, Revisionsretten, de to rådgivende udvalg og to satellitorganer samt særskilte dechargeafgørelser for Den Europæiske Udviklingsfond og Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab (indtil dette udløber).
Although the principal task of the Budgetary Control Committee is to assess the Commission’s financial management, it also is responsible for granting discharge to itself, to the Court of Justice, Court of Auditors, the two advisory committees and two satellite agencies as well as separate discharge decisions for the European Development Fund and the European Coal and Steel Community (until the latter expires).
Strengt taget er Kommissionen ansvarlig for hele fællesskabsbudgettet, og rent juridisk kræves der kun én dechargeafgørelse - om gennemførelsen af fællesskabsbudgettet i dets helhed Jf. artikel 89, stk. 4, i den nuværende finansforordning. .
Strictly speaking the Commission is responsible for the entire Community budget and legally only one discharge decision is required - on the implementation of the Community budget in its entirety See article 89(4) of the present Financial Regulation. .
Imidlertid har alle institutionerne af praktiske og historiske årsager fået en vis grad af selvstændighed, hvad angår deres eget administrationsbudget.
However, for practical and historical reasons, each institution has been granted a degree of autonomy over its own administrative budget.
Kommissionen kan ikke gøres ansvarlig for sådanne afgørelser.
The Commission cannot be held responsible for such decisions.
Dette er årsagen til de særskilte dechargebetænkninger.
Hence the separate discharge reports.
Budgetkontroludvalget opfordrer Udvalget om Konstitutionelle Anliggender, som er korresponderende udvalg, til at optage følgende ændringsforslag i sin betænkning:
The Committee on Budgetary Control calls on the Committee on Constitutional Affairs, as the committee responsible, to incorporate the following amendments in its report:
Forretningsordenens tekst Ændringsforslag af Budgetkontroludvalget Ændringsforslag 1 Artikel 93
Text of the Rules of Procedure Amendments by Committee on Budgetary Control Amendment 1 Rule 93
Decharge til Kommissionen for budgettets gennemførelse
Discharge to the Commission in respect of implementation of the budget
Dette bilag vedtages i overensstemmelse med artikel 181, stk. 2.
This annex shall be adopted pursuant to Rule 181(2).
Dette bilag vedtages i overensstemmelse med artikel 181, stk. 2.
This annex shall be adopted pursuant to Rule 181 (2).
Ganske vist er det teknisk korrekt, at Kommissionen har ansvaret for hele EU-budgettets gennemførelse, men det er blevet praksis, at Parlamentet separat træffer afgørelse om decharge til Parlamentet, EUF og de øvrige institutioner.
Whilst it is technically correct that the Commission is responsible for the implementation of the entire Community budget, the practice has been established of Parliament deciding on discharge separately for Parliament, EDF and other institutions.
Derfor bør proceduren i bilag V gælde tilsvarende for samtlige dechargeafgørelser og ikke kun for decharge til Kommissionen.
The procedures laid down in Annex V should thus apply mutatis mutandis to all discharge decisions and not just to that of the Commission.
For at undgå forvirring bør teksten endvidere referere til dechargeafgørelsen som sådan, således at der ikke er taget stilling til, om der er tale om en afgørelse om at meddele, udsætte eller nægte decharge.
Furthermore, to avoid any confusion the text should refer to the discharge decision as such, leaving open whether this is a decision granting, postponing or refusing discharge.
Ændringsforslag 2 Bilag V, artikel 1 a (ny)
Amendment 2 Annex V, Article 1a (new)
Kommissionens fremsendelse af oplysninger
Submission of information by the Commission
I henhold til EF-traktatens artikel 276 forelægger Kommissionen på begæring alle fornødne oplysninger.
Pursuant to Article 276 of the EC Treaty, the Commission shall submit any necessary information upon request.
Herunder forstås eventuelt også fremsendelse af fortrolige oplysninger og dokumenter.
This may also, where appropriate, entail communication of confidential information and documents.
Fremsender Kommissionen fortrolige dokumenter og oplysninger, skal alle medlemmer have mulighed for at behandle disse efter proceduren for behandling af fortrolige dokumenter, der fremsendes til Parlamentet (bilag VII).
If the Commission submits confidential documents and information, all Members must have the opportunity to consider them in accordance with the procedure for the consideration of confidential documents communicated to Parliament (Annex VII).
Det skal ikke glemmes, at Kommissionen har pligt til at forelægge alle oplysninger, som Parlamentet anser for påkrævede.
It should be recalled that the Commission has an obligation to submit any information which Parliament deems necessary.
Endvidere bør det gøres klart, at medlemmerne deltager på lige fod i dechargeafgørelsen og derfor også har brug for ligeberettiget adgang til de oplysninger, Kommissionen fremsender.
It should also be made clear that Members participate in the discharge decision on an equal footing and therefore also require equal access to the information communicated by the Commission.
Ændringsforslag 3 Bilag V, Artikel 3
Amendment 3 Annex V, Article 3
Meddelelse eller nægtelse af decharge
Granting or refusing discharge
Betænkning om decharge
The discharge report
a) et forslag til afgørelse om meddelelse eller nægtelse af decharge
a) a proposal for a decision granting or refusing to grant discharge,
a) et forslag til afgørelse om meddelelse , udsættelse eller nægtelse af decharge
a) a proposal for a decision granting, postponing or refusing discharge,
b) et forslag til afgørelse om afslutning af regnskaberne for alle Fællesskabets indtægter, udgifter, aktiver og passiver
b) a proposal for a decision closing the accounts of all the Community’s revenue, expenditure, assets and liabilities,
c) et forslag til beslutning med bemærkningerne til afgørelsen om decharge, der indeholder såvel en vurdering af Kommissionens gennemførelse af budgettet i det forløbne regnskabsår som bemærkninger til den fremtidige gennemførelse af udgifterne
c) a motion for a resolution containing the comments accompanying the discharge decision including both an assessment of the Commission’s budgetary management over the financial year and observations relating to the implementation of expenditure for the future;
ca) bilag indeholdende en liste over alle dokumenter modtaget fra Kommissionen samt over dokumenter, der er anmodet om, men som ikke er modtaget, og desuden over arbejdsdokumenter udarbejdet af Budgetkontroludvalget og udtalelser fra fagudvalgene.
d) annexes containing a list of all documents received from the Commission as well as those requested and not received and, in addition, the working documents drawn up by the Committee on Budgetary Control and opinions from specialised committees.
d) en begrundelse .
d) an explanatory statement
Formålet med ændringsforslaget er at forenkle dechargeafgørelsen ved at:
The aim here is to simplify the discharge decision by:
Ændringsforslag 4 Bilag V, Artikel 4
Amendment 4 Annex V, Article 4
Hele artikel 4 udgår.
Delete entire article
Et forslag om udsættelse af decharge opføres på dagsordenen for den første mødeperiode efter dets indgivelse.
Such a motion shall be included on the agenda of the next part session following its tabling.
Der er ikke længere behov for en separat artikel om udsættelse.
There is no need for a separate article on postponement any more.
Ændringsforslag 5 Bilag V, Artikel 5
Amendment 5 Annex V, Article 5
Enhver betænkning om decharge opføres på dagsordenen for den første mødeperiode efter dens indgivelse.
Any report on the discharge shall be included on the agenda of the first part-session following its tabling.
Der kan kun stilles ændringsforslag på plenarmødet til forslaget til beslutning med bemærkningerne til forslaget til afgørelse om decharge og til forslaget til beslutning om udsættelse af decharge.
Only the motion for a resolution containing the comments accompanying the proposals for a decision or postponing the discharge decision may be the subject of amendments in Parliament.
Opnås der flertal for forslaget om udsættelse af decharge, forelægger det korresponderende udvalg inden udgangen af oktober plenarforsamlingen en ny betænkning indeholdende et forslag om meddelelse eller nægtelse af decharge.
3 a)(new) If the proposal to postpone discharge attains a majority, the committee responsible shall present to plenary, by the end of October, a new report containing a proposal to grant or refuse to grant discharge.
I så fald udsættes forslaget til afgørelse om den formelle afslutning af regnskaberne også, idet det genfremsættes sammen med den nye betænkning.
In this case, the decision formally closing the accounts shall also be postponed and retabled along with the new report.
Vedtages dette forslag ikke på plenarmødet, betragtes betænkningen som henvist til fornyet behandling i det korresponderende udvalg.
If this proposal is not adopted by Parliament, the report shall be deemed to be referred back to committee
Forkastes forslaget om udsættelse af decharge, henvises betænkningen til fornyet udvalgsbehandling, og en ny betænkning indeholdende et forslag om meddelelse eller nægtelse af decharge forelægges under den efterfølgende mødeperiode.
If the proposal for a postponement of discharge is rejected the report shall be referred back to committee and a new report containing a proposal to grant or refuse to grant discharge presented to the next part-session.
I tilfælde af nægtelse af decharge forelægger det korresponderende udvalg under den efterfølgende mødeperiode et forslag til afgørelse om formel afslutning af regnskaberne.
4b (new) If discharge is refused, the competent committee shall submit a proposal for a decision formally closing the accounts to the next part-session.
Ovenstående procedure åbner mulighed for både en klar afgørelse i april og udsættelse, efterfulgt af en ny betænkning inden udgangen af oktober (inden påbegyndelsen af den nye dechargeprocedure), og indeholder en klar strategi for afslutning af dechargeproceduren.
This procedure foresees the possibility both of a clear decision in April and of postponement, followed by a second report by the end of October (before new discharge begins) and a clear exit strategy for the discharge procedure.
Det foreslås ligeledes at holde fast ved den nuværende procedure med, at der kun kan stilles ændringsforslag til forslaget til beslutning på plenarmødet, mens det overlades til plenarforsamlingen at stemme om selve dechargeafgørelsen.
It is also proposed to continue with the current procedure of only admitting amendments in plenary to the motion for resolution whilst leaving the outcome of the discharge decision itself to a plenary vote.
At vælge en anden fremgangsmåde ville gøre procedurerne uklare.
To do otherwise would result in confused procedures .
13. september 2002 ENDELIG A5-0309/2002
13 September 2002 FINAL A5-0309/2002
om Kommissionens grønbog om erstatning til ofre for forbrydelser
on the Commission Green Paper on compensation to crime victims
310.970 INDHOLD
310.970 CONTENTS
Med skrivelse af 28. september 2001 fremsendte Kommissionen sin grønbog om erstatning til ofre for forbrydelser ( KOM(2001) 536 – 2002/2022(COS)).
By letter of 28 September 2001, the Commission forwarded to Parliament its Green Paper on compensation to crime victims ( COM(2001) 536 – 2002/2022(COS)).
På mødet den 16. januar 2002 meddelte Parlamentets formand, at denne grønbog var henvist til Udvalget om Borgernes Friheder og Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender som korresponderende udvalg og til Udvalget om Retlige Anliggender og det Indre Marked som rådgivende udvalg ( C5‑0016/2002 ).
At the sitting of 16 January 2002 the President of Parliament announced that he had referred the Green Paper to the Committee on Citizens' Freedoms and Rights, Justice and Home Affairs as the committee responsible and to the Committee on Legal Affairs and the Internal Market for its opinion ( C5‑0016/2002 ).
På mødet den 21. november 2001 havde Udvalget om Borgernes Friheder og Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender valgt Roberta Angelilli til ordfører.
The Committee on Citizens' Freedoms and Rights, Justice and Home Affairs appointed Roberta Angelilli rapporteur at its meeting of 21 November 2001.
På møder den 22. maj, 18. juni, 8. juli og 12. september 2002 behandlede udvalget Kommissionens grønbog og udkastet til betænkning.
The committee considered the Commission Green Paper and the draft report at its meetings of 22 May 2002, 18 June 2002, 8 July 2002 and 12 September 2002.
På sidstnævnte møde vedtog det forslaget til beslutning (for: 27; imod: 1; hverken/eller: 3).
At the last meeting it adopted the motion for a resolution by 27 votes to 1, with 3 abstentions.
Til stede under afstemningen var: Jorge Salvador Hernández Mollar (formand), Robert J.E. Evans og Giacomo Santini (næstformænd), Roberta Angelilli (ordfører), Niall Andrews, Alima Boumediene-Thiery, Marco Cappato (for Mario Borghezio), Michael Cashman, Ozan Ceyhun, Carlos Coelho, Gérard M.J. Deprez, Giuseppe Di Lello Finuoli, Gerardo Galeote Quecedo (for Charlotte Cederschiöld), Adeline Hazan, Anna Karamanou (for Elena Ornella Paciotti), Timothy Kirkhope, Eva Klamt, Ole Krarup, Alain Krivine (for Ilka Schröder), Baroness Sarah Ludford, Bill Newton Dunn, José Ribeiro e Castro, Martine Roure, Patsy Sörensen, The Earl of Stockton (for The Lord Bethell), Joke Swiebel, Fodé Sylla, Anna Terrón i Cusí, Maurizio Turco, Christian Ulrik von Boetticher og Olga Zrihen Zaari (for Walter Veltroni).
The following were present for the vote: Jorge Salvador Hernández Mollar (chairman); Robert J.E. Evans and Giacomo Santini (vice-chairmen); Roberta Angelilli (rapporteur); Niall Andrews, Alima Boumediene-Thiery, Marco Cappato (for Mario Borghezio), Michael Cashman, Ozan Ceyhun, Carlos Coelho, Gérard M.J. Deprez, Giuseppe Di Lello Finuoli, Gerardo Galeote Quecedo (for Charlotte Cederschiöld), Adeline Hazan, Anna Karamanou (for Elena Ornella Paciotti), Timothy Kirkhope, Eva Klamt, Ole Krarup, Alain Krivine (for Ilka Schröder), Baroness Sarah Ludford, Bill Newton Dunn, José Ribeiro e Castro, Martine Roure, Patsy Sörensen, The Earl of Stockton (for The Lord Bethell), Joke Swiebel, Fodé Sylla, Anna Terrón i Cusí, Maurizio Turco, Christian Ulrik von Boetticher and Olga Zrihen Zaari (for Walter Veltroni).
FORSLAG TIL BESLUTNING Europa-Parlamentets beslutning om Kommissionens grønbog om erstatning til ofre for forbrydelser ( KOM(2001) 536 – C5‑0016/2002 – 2002/2022(COS))
MOTION FOR A RESOLUTION European Parliament resolution on the Commission Green Paper on compensation to crime victims ( COM(2001) 536 ) – C5-0016/2002 – 2002/2022(COS))
– der henviser til FN's erklæring om de grundlæggende principper for retfærdighed for ofre for kriminalitet og magtmisbrug (FN-resolution 40/34 fra 1985),
– having regard to the United Nations Declaration of Basic Principles of Justice for Victims of Crime and Abuse of Power (UN General Assembly Resolution 40/34, 1985),
– der henviser til den europæiske konvention om erstatning til ofre for voldsforbrydelser, vedtaget af Europarådet den 24. november 1983 ETS nr. 116. ,
– having regard to the European Convention on the Compensation of Victims of Violent Crimes (Council of Europe, 24 November 1983 ETS No 116. ),
– der henviser til Europarådets henstilling af 17. september 1987 om støtte til ofre og forebyggelse af forfølgelse,
– having regard to the Council of Europe’s Recommendation on Assistance to Victims of Persecution and the Prevention of Persecution of 17 September 1987,
– der henviser til Rådets fælles aktion 97/154/RIA om bekæmpelse af menneskehandel og seksuel udnyttelse af børn EFT L 63 E af 4.3.1997, s.2. ,
– having regard to Council Joint Action 97/154/JHA concerning action to combat trafficking in human beings and sexual exploitation of children OJ L 63E, 4.3.1997, p.
– der henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Tampere den 15.-16. oktober 1999, navnlig punkt 32 heri,
– having regard to the conclusions of the Tampere European Council of 15 and 16 October 1999, in particular paragraph 32 thereof,
– der henviser til sin beslutning af 12. december 2000 om initiativet til Rådets rammeafgørelse om ofrenes stilling i forbindelse med strafferetlig procedure EFT C 232 af 17.8.2001, s. 36. ,
– having regard to its resolution of 12 December 2000 on the initiative concerning the Council Framework Decision on the standing of victims in criminal procedure OJ C 232, 17.8.2001, p.36 ,
– der henviser til Rådets rammeafgørelse af 15. marts 2001 om ofres stilling i forbindelse med straffesager EFT L 82 af 22.3.2001, s. 1. ,
– having regard to the Council Framework Decision of 15 March 2001 on the standing of victims in criminal proceedings OJ L 82, 22.3.2001, p.1 ,
– der henviser til sin beslutning af 6. februar 2002 om udkast til Rådets rammeafgørelse om bekæmpelse af terrorisme Endnu ikke offentliggjort i EFT. ,
– having regard to its resolution of 6 February 2002 on the proposal for a Council Framework Decision on combating terrorism Not yet published in the Official Journal ,
– der henviser til Rådets rammeafgørelse af 13. juni 2002 om definition af strafbare terrorhandlinger,
– having regard to the Council Framework Decision of 13 June 2002 on the definition of terrorist offences,
– der henviser til betænkning fra Udvalget om Borgernes Friheder og Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender og udtalelse fra Udvalget om Retlige Anliggender og det Indre Marked ( A5‑0309/2002 ),
– having regard to the report of the Committee on Citizens' Freedoms and Rights, Justice and Home Affairs and the opinion of the Committee on Legal Affairs and the Internal Market ( A5-0309/2002 ),
A. der henviser til, at Den Europæiske Union bygger på de universelle og udelelige principper om menneskelig værdighed, frihed, lighed og solidaritet samt respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder og på princippet om ikke-diskrimination i henhold til EF-traktatens artikel 12 og 13,
A. whereas the European Union is based on the indivisible, universal values of human dignity, freedom, equality and solidarity, and of respect for human rights and fundamental freedoms, and on the principle of non-discrimination enshrined in Articles 12 and 13 of the Treaty on European Union,
B. der henviser til, at Den Europæiske Union endvidere bygger på principperne om demokrati og retsstatsforhold, som er fælles for alle medlemsstaterne,
B. whereas the European Union is founded on the principles of democracy and the rule of law, principles which are common to all the Member States,
C. der henviser til, at Den Europæiske Union respekterer de grundlæggende rettigheder, sådan som disse er garanteret i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder,
C. whereas the European Union respects fundamental rights, as guaranteed under the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms,
D. der henviser til, at Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder bekræfter de rettigheder, der følger af medlemsstaternes fælles forfatningsmæssige traditioner og internationale forpligtelser,
D. whereas the Charter of Fundamental Rights of the European Union reaffirms the rights that result from the constitutional traditions and international obligations common to the Member States,
E. der henviser til, at Den Europæiske Union sætter mennesket i centrum for sin virksomhed ved at indføre unionsborgerskabet og skabe et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed,
E. whereas the European Union places the individual at the heart of its activities, by establishing the citizenship of the Union and by creating an area of freedom, security and justice,
F. der henviser til, at Unionen over for sine egne borgere samt statsborgere fra tredjelande med lovligt ophold på medlemsstaternes område skal garantere, at alle kan færdes på EU's område på trygge og retfærdige vilkår,
F. whereas the European Union should guarantee its citizens and third-country nationals legally residing in the territories of its Member States that the right to move freely throughout the Union can be enjoyed in conditions of security and justice accessible to all,
G. der bemærker, at flere hundrede tusinde personer hvert år udsættes for forbrydelser på EU-medlemsstaternes område med deraf følgende fysiske og psykiske samt materielle og immaterielle skader,
G. whereas, in the territories of the Member States of the European Union, hundreds of thousands of people are victims of crimes that result directly in physical or psychological damage to their person or in material or immaterial injury each year,
H. der endvidere bemærker, at ofrene for forbrydelser også kan være personer, som tilfældigt befandt sig på det sted, hvor forbrydelsen blev begået, eller som forsøgte at hjælpe med til at forhindre forbrydelsen eller dens følger,
H. whereas persons affected by a crime when happening to find themselves at the scene of that crime may also be victims, as may those persons who helped to prevent the crime or the effects thereof,
I. der på ny fremhæver, at terrorisme er et anslag mod hele det demokratiske retssamfund, som forvolder ubeskrivelige skader på ofrene,
I. emphasising that terrorism constitutes an attack on democratic society and the rule of law as a whole, which causes indescribable damage to the victims,
J. der henviser til FN's Sikkerhedsråds resolution 1373 (2001), vedtaget den 28. september 2001 efter de forfærdelige begivenheder, der fandt sted den 11. september 2001 i USA,
J. having regard to Resolution 1373 (2001) adopted by the UN Security Council on 28 September 2001 after the terrible events of 11 September 2001 in the United States,
L. der erindrer om, at De Europæiske Fællesskabers Domstol har fastslået, at ikke-diskriminationsprincippet, som bl.a. er nedfældet i EF-traktatens artikel 12, sikrer, at en person, der har været offer for en forbrydelse i en anden medlemsstat end den, hvori den pågældende er statsborger eller har lovligt ophold, har ret til samme behandling og erstatning som en statsborger i den medlemsstat, hvori forbrydelsen er begået,
L. recalling that the Court of Justice of the European Communities has established that the principle of non-discrimination, set out inter alia in Article 12 of the EC Treaty, guarantees that persons who have been victims in a Member State other than that of which they are a national or in which they are legally resident should, where appropriate, be treated and compensated as if they were a national of the Member State in which the crime was committed,
M. der understreger, at en rationel og effektiv kriminalpolitik forudsætter, at hvis der skal tages særligt hensyn til gerningsmandens behandling og sociale reintegration, må der tages tilsvarende hensyn til offeret og især dets interesser ved at sikre, at det får erstatning for de skader, det har lidt,
M. emphasising that the implementation of a rational and effective crime policy requires that while particular attention should be paid to the treatment and social rehabilitation of offenders, equal attention should be paid to victims and in particular to their interests, ensuring that they are compensated for the loss or damage suffered,