natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Med skrivelse af 27. juli 2000 anmodede Rådet i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 300, stk. 3, afsnit 2, sammenholdt med artikel 310 i EF-traktaten Parlamentet om at afgive samstemmende udtalelse vedrørende forslag til Rådets afgørelse om indgåelse af partnerskabsaftalen mellem staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den anden side (2117/2000 – KOM(2000) 324 – 2000/0124(AVC)).
By letter of 27 July 2000 the Council requested Parliament’s assent pursuant to Article 300(3), second subparagraph, in conjunction with Article 310 of the EC Treaty on the proposal for a Council decision concerning the conclusion of the Partnership Agreement between the African, Caribbean and Pacific States on the one part, and the European Community and its Member States, on the other (2117/2000 – COM(2000) 324 – 2000/0124(AVC)).
På mødet den 4. september 2000 meddelte Parlamentets formand, at dette forslag var henvist til Udvalget om Udvikling og Samarbejde som korresponderende udvalg og til Udvalget om Udenrigsanliggender, Menneskerettigheder, Fælles Sikkerhed og Forsvarspolitik og Udvalget om Industripolitik, Eksterne Økonomiske Forbindelser, Forskning og Energi som rådgivende udvalg ( C5‑0417/2000 ).
At the sitting of 4 September 2000 the President of Parliament announced that she had referred the proposal to the Committee on Development and Cooperation as the committee responsible and the Committee on Foreign Affairs, Human Rights, Common Security and Defence Policy and the Committee on Industry, External Trade, Research and Energy for their opinion ( C5‑0417/2000 ).
På mødet den 27. juni 2000 havde Udvalget om Udvikling og Samarbejde valgt Didier Rod til ordfører.
The Committee on Development and Cooperationappointed Didier Rod rapporteur at its meeting of 27 June 2000.
På mødet den 11. oktober 2001 behandlede udvalget forslaget til Rådets afgørelse og udkastet til henstilling.
The committee considered the proposal for a Council decision and the draft recommendation at its meeting of 11 October 2001
På mødet den 20. november 2001 vedtog det enstemmigt forslaget til lovgivningsmæssig beslutning.
At itsmeeting of 20 November 2001, it adopted the draft legislative resolution unanimously.
Til stede under afstemningen var: Joaquim Miranda (formand), Margrietus J. van den Berg og Fernando Fernández Martín (næstformænd), Didier Rod (ordfører), Teresa Almeida Garrett (for Jürgen Zimmerling), John Bowis (for John Alexander Corrie), Giuseppe Brienza, Marie-Arlette Carlotti, Maria Carrilho, Nirj Deva, Richard Howitt, Renzo Imbeni, Glenys Kinnock, Karsten Knolle, Paul A.A.J.G. Lannoye, Miguel Angel Martínez Martínez, Hans Modrow, Ulla Margrethe Sandbæk, Francisca Sauquillo Pérez del Arco, Michel Ange Scarbonchi (for Jean-Claude Fruteau), Karin Scheele (for Karin Junker), Charles Tannock (for Bashir Khanbhai), Bob van den Bos og Stavros Xarchakos.
The following were present for the vote: Joaquim Miranda, chairman; Margrietus J. van den Berg and Fernando Fernández Martín, vice-chairmen; Didier Rod, rapporteur; Teresa Almeida Garrett (for Jürgen Zimmerling), John Bowis (for John Alexander Corrie), Giuseppe Brienza, Marie-Arlette Carlotti, Maria Carrilho, Nirj Deva, Richard Howitt, Renzo Imbeni, Glenys Kinnock, Karsten Knolle, Paul A.A.J.G. Lannoye, Miguel Angel Martínez Martínez, Hans Modrow, Ulla Margrethe Sandbæk, Francisca Sauquillo Pérez del Arco, Michel Ange Scarbonchi (for Jean-Claude Fruteau), Karin Scheele (for Karin Junker), Charles Tannock (for Bashir Khanbhai), Bob van den Bos and Stavros Xarchakos.
Udtalelserne fra Udvalget om Udenrigsanliggender, Menneskerettigheder, Fælles Sikkerhed og Forsvarspolitik og Udvalget om Industripolitik, Eksterne Økonomiske Forbindelser, Forskning og Energi er vedføjet denne henstilling.
The opinions of the Committee on Foreign Affairs, Human Rights, Common Security and Defence Policy and the Committee on Industry, External Trade, Research and Energy are attached.
Henstillingen indgivet den 21. november 2001.
The recommendation was tabled on 21 November 2001.
FORSLAG TIL LOVGIVNINGSMÆSSIG BESLUTNING Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning om forslag til Rådets afgørelse om indgåelse af partnerskabsaftalen mellem staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den anden side (2117/2000 – KOM(2000) 324 – C5‑0417/2000 – 2000/0124(AVC))
DRAFT LEGISLATIVE RESOLUTION European Parliament legislative resolution on the conclusion of the Partnership Agreement between the African, Caribbean and Pacific States on the one part, and the European Community and its Member States, on the other (2117/2000 – COM(2000) 324 – C5‑0417/2000 – 2000/0124(AVC))
- der henviser til forslag til Rådets afgørelse ( KOM(2000) 324 ) EFT C 240 af 28.8.2001 ,
- having regard to the proposal for a Council decision ( COM(2000) 324 ) OJ C 240, 28.8.2001. ,
- der henviser til partnerskabsaftalen mellem staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den anden side (2117/2000) EFT L 317 af 15.12.2000 ,
- having regard to the agreement between the European Community and the African, Caribbean and Pacific States (2117/2000) OJ L 317, 15.12.2000. ,
- der henviser til Rådets anmodning om samstemmende udtalelse, jf. EF-traktatens artikel 300, stk. 3, afsnit 2, sammenholdt med artikel 310 i EF-traktaten ( C5‑0417/2000 ),
- having regard to the Council’s request for Parliament’s assent pursuant to Article 300(3), second subparagraph, in conjunction with Article 310 of the EC Treaty ( C5‑0417/2000 ),
- der henviser til henstilling fra Udvalget om Udvikling og Samarbejde og udtalelser fra Udvalget om Udenrigsanliggender, Menneskerettigheder, Fælles Sikkerhed og Forsvarspolitik og Udvalget om Industripolitik, Eksterne Økonomiske Forbindelser, Forskning og Energi ( A5‑0412/2001 ),
- having regard to the recommendation of the Committee on Development and Cooperation and the opinions of the Committee on Foreign Affairs, Human Rights, Common Security and Defence Policy and the Committee on Industry, Energy and Research ( A5‑0412/2001 ),
2. pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen samt til medlemsstaternes og AVS-landenes regeringer og parlamenter.
Instructs its President to forward its position to the Council and Commission, and the governments and parliaments of the Member States and the ACP countries.
BEGRUNDELSE I. FRA LOMÉ TIL COTONOU: HVAD KAN MAN LÆRE HERAF?
EXPLANATORY STATEMENT I. FROM LOMÉ TO COTONOU: WHAT ARE THE LESSONS TO BE LEARNED?
A. Lomé-aftalens originale karakter
A. LOMÉ’S ORIGINALITY
Men den mest iøjnefaldende særegenhed ved dette samarbejde lå i partnerskabsidéen, der gav de undertegnende parter en ligeværdighed, omfattede respekt for deres suverænitet og for deres gensidige interesser, som var legemliggjort af de fælles AVS-EU-institutioner AVS-EU-Ministerrådet; Den Paritetiske Forsamling AVS-EU; Ambassadørudvalget. .
The most original feature of this cooperation was the idea of partnership, which conferred equality between the signatories and respect for their sovereignty and their mutual interests, and which was given practical form by the ACP-EU joint institutions The ACP-EU Council of Ministers; the ACP-EU Joint Assembly; the Committee of Ambassadors. .
I virkeligheden var det de europæiske staters mål via Lomé at skabe en ramme for deres relationer med deres gamle kolonier, der var blevet uafhængige.
In fact the Member States’ aim, via Lomé, was to devise a framework for their relations with their former colonies, now independent.
Lomé-konventionens særegenhed er i det store og hele en følge af den internationale situation, der var domineret af udviklingslandenes krav om en ny økonomisk verdensorden.
The Lomé Convention has been substantially influenced by the international context, which has been dominated by the developing countries’ claims in favour of a new world economic order.
Nøgleidéerne om suverænitet, jævnbyrdighed, gensidig afhængighed og udnyttelse af eget udviklingspotentiale udgjorde ledetråden i samarbejdet.
The key concepts of sovereignty, equality, interdependence and endogenous development constituted the main thread of cooperation.
Den programmerbare udviklingsbistand, den ikke-gensidige handelspræferenceordning med tilhørende protokoller for forskellige produkter og ordningerne til stabilisering af eksportindtægterne fra primærprodukter (Stabex og Sysmin) udgjorde en sammenhængende strategi for udviklingen, der var baseret på en nedbringelse af de strukturelle uligheder mellem nord og syd.
Aid to planned development, the preferential and non-reciprocal trade system, accompanied by various product-related protocols, and the mechanisms for stabilising export income on primary products (Stabex and Sysmin) formed a coherent development strategy based on reduction of North-South structural inequalities.
B. Gradvis indførelse af betingelser i konventionerne 1.
B. NEW CONDITIONS IN SUCCESSIVE CONVENTIONS 1.
På det politiske plan:
The political aspect
De to første Lomé-konventioner var domineret af princippet om politisk neutralitet.
In the first two Lomé Conventions the principle of political neutrality prevailed.
Det var først efter Berlin-murens fald i 1989 og de geopolitiske omvæltninger i verden, der fulgte, at de europæiske forhandlere krævede, at man i Lomé IV indførte en bestemmelse om respekt for menneskerettighederne (artikel 5).
It was only after the fall of the Berlin Wall in 1989 and the subsequent world geopolitical upheavals that the European negotiators asked for a human rights clause in Lomé IV (Article 5).
Den politiske dimension blev udvidet til også at omfatte respekt for de demokratiske principper, retsprincipperne og god forvaltningsskik i Lomé IV b-konventionen og styrket med indførelsen af ensidige sanktioner (der kunne strække sig så vidt som til en indstilling af bistanden) over for de AVS-lande, der krænkede disse principper (artikel 366b i Lomé IV og genoptaget som artikel 96 i Cotonou-aftalen).
In Lomé IVa the political dimension has been extended to respect for democratic principles, the rule of law and good management of public affairs, and strengthened with the introduction of unilateral sanctions (which can go as far as suspension of aid) against ACP states that breach these principles (Article 366a of Lomé IV, taken over in Article 96 of Cotonou).
Problemet er, at denne politiske betingelse kun går den ene vej.
The problem is that the political conditions are one-way.
Når der lades hånt om AVS-borgeres menneskerettigheder i EU, disponerer AVS-partnerne ikke over noget instrument, som de kan sanktionere de europæiske lande med.
When the human rights of ACP nationals in the EU are flouted, the ACP partners have no way of penalising the European countries.
Desuden findes der ikke nogen sanktioner mod krænkelser af de socioøkonomiske rettigheder, som ikke kun er noget, der begrænser sig til AVS-landene.
Moreover, breaches of socio-economic rights, which are not only found in the ACP countries, cannot be penalised.
Især indføres der ofte sanktioner efter lidet gennemsigtige og objektive kriterier, der mildest talt er præget af ulighed.
Above all, sanctions have often been applied according to criteria that lack transparency and objectivity, and in an unbalanced way to say the least.
Desuden har fremme af menneskerettighederne i AVS-landene ofte indskrænket sig til blot at afholde valg.
Furthermore, promotion of human rights in the ACP countries has often been reduced to the mere fact of holding elections.
Da der ikke findes nogen betingelser forud, der kunne føre til frie og lige valg og en samlet politik til demokratisering af hele samfundet, har EU's politik derimod risikeret at stå som garant for noget, der giver sig ud for at være demokrati.
In the absence of conditions conducive to free and fair elections and a comprehensive policy to democratise all aspects of society, there is a risk that the EU’s policy is providing backing for a façade of democracy.
På det økonomiske og handelsmæssige plan
Economic and trade aspects
Lomé-konventionen tog sigte på at bryde båndene mellem hovedlandene og de gamle kolonier, men har ikke af den grund afbrudt den dermed forbundne støtte.
The Lomé Convention was intended to break the ties between the colonial countries and their former colonies but has not put an end to the associated aid.
Følgelig er gennemførelsen af projekterne ofte betinget af tildelingen af offentlige kontrakter til europæiske virksomheder.
Consequently, projects are often carried out on the basis of public contracts awarded to European companies.
I sin søgen efter at effektivisere støtten har man indført en reform af tildelingskriterierne, der mere og mere ligner økonomiske betingelser.
Efforts to make aid effective take the form of reform of allocation criteria, which increasingly seems to entail economic conditions.
Projektstøtten har i Lomé III givet plads til støtte til sektorprogrammer, der sigter på at koncentrere støtten på en begrænset række sektorer for at undgå spredning af midlerne.
In Lomé III, aid for projects gave way to aid for sectoral programmes, intended to concentrate aid on a limited number of sectors, to avoid spreading it too thinly.
Men det virkelige vendepunkt var særprogrammet for Afrika under Lomé III (eller sektorimportprogrammet), der i realiteten var en støtte til sikring af ligevægt på betalingsbalancen.
But the real turning point came with the Lomé III Special Programme for Africa (or sectoral import programme), which is in fact aid towards balance of payments equilibrium.
Fra Lomé IV har Det Europæiske Fællesskab indblandet sig direkte i løsningen af budget- og finansuligevægte i AVS-landene ved at indføre en strukturtilpasningsfacilitet, hvor tildelingen var betinget af, at AVS-landene forpligtede sig til at indføre makroøkonomiske reformer.
Since Lomé IV, the European Community has been directly involved in resolving ACP budget and monetary imbalances by entering a structural adjustment facility, which is granted subject to the ACP States’ commitment to macro-economic reforms.
Strukturtilpasningsprogrammerne har ført Lomé-konventionen fra en udvikling på langt sigt til tilpasning på kort sigt, fra struktur- og sociale reformer til økonomiske og monetære konjunkturforanstaltninger, fra en søgen efter en autocentreret udnyttelse af eget udviklingspotentiale til anvendelse af stereotype politikker, fra ligeværdighed mellem partnerne til europæisk dominans, fra partnerskab til betingethed.
The structural adjustment programmes have taken the Lomé Convention from long-term development to short-term adjustment, from structural and social reform to economic and monetary contingency measures, from seeking endogenous and locally centred development to application of stereotyped policies, from equality between partners to European domination, from contracts to conditions.
Denne praksis har især hæmmet AVS-landenes valgfrihed, når det gjaldt om at definere deres egne udviklingspolitikker.
These practices have limited the ACP countries’ freedom of choice in defining their development policies.
"Partnernes" suverænitet er ligeledes blevet hæmmet, når det gjaldt gennemførelse af disse politikker, forvaltning af bistanden samt opfølgning og evaluering af deres programmer.
Their ‘partners’’ sovereignty has made itself felt in implementing these policies, in management of their aid, and in monitoring and assessing their programmes.
Forbindelserne mellem AVS og EU har helt åbent antaget et aspekt af overordnetheds/underordnethedsforhold.
Relations between the ACP and the EU have openly taken on the appearance of those between dominator and dominated.
Lomé-konventionen har mistet sine elementære principper.
The Lomé Convention has lost its basic principles.
De betingelser, der følger tildelingen af bistanden, hvad enten de er af økonomisk eller politisk art, har gjort det muligt for donorlandene at opstille deres frihandelsudviklingsmodel.
The conditions for granting aid, whether economic or political, have allowed the donor countries to impose their free trade model of development.
De fire successive Lomé-konventioner har således integreret nye dimensioner og har ophobet forskellige bestemmelser uden på ny at sætte de strukturelle faktorer, der har bidraget til forarmelsen af AVS-landene, under debat.
The four successive Lomé Conventions have thus incorporated new dimensions and packed in various provisions without tackling the structural factors that have contributed to the ACP countries’ impoverishment.
C. Manglende politisk status over gennemførelsen af Lomé:
C. NO POLITICAL ASSESSMENT OF LOMÉ
Efter 40 års multilateralt og bilateralt samarbejde er status over resultaterne af udviklingsbistanden stadig skuffende.
After 40 years of multilateral and bilateral cooperation, then assessment of development aid generally remains disappointing.
Lomé-konventionen har navnlig ikke haft held til at forbedre den økonomiske, sociale og politiske situation i AVS-landene.
The Lomé Convention has not succeeded in improving the ACP countries’ economic, social and political situation.
Tværtimod er fattigdommen i størsteparten af AVS-landene øget og er blevet forværret af udbruddet af konflikter og forringelse af miljøet, som tvinger folk til masseflugt.
On the contrary, poverty in most ACP countries has increased, aggravated by the outbreak of conflicts and environmental degradation that has led to exodus.
Dette fører til en forøgelse af den humanitære nødhjælp, der til slut vil bøde på udviklingspolitikkernes fiasko på langt sigt.
This has led to an increase in emergency humanitarian aid, which ultimately conceals development policies’ long-term failure.
Man ser en uddybning af kløften mellem de industrialiserede lande og landene i syd, men også mellem de rige og fattige befolkninger i landene i syd (… såvel som i øvrigt også i nord).
The gap is widening not only between the industrialised countries and the countries of the south, but between rich and poor people within the countries of the south (and within the countries of the north, too).
Ifølge en rapport fra UNDP tjener 20% af verdensbefolkningen 85% af de samlede indtægter, mens 20% (de fattigste) kun tjener 1,4%.
According to the UNDP, 20% of the world’s population possesses 85% of the global income, while 20% (the poorest) receive only 1.4%.
600 millioner har mindre end en dollar at leve for om dagen, hvilket er under fattigdomstærsklen.
600 million people live on less than a dollar a day – below the poverty threshold.
Samarbejdet mellem AVS og EU har ikke båret den forventede frugt og derfor er fornyelsen af partnerskabet blevet gjort til genstand for talrige debatter.
As ACP-EU cooperation has not borne fruit as hoped, there have been numerous debates on renewal of the partnership.
Men har man virkelig søgt at finde ud af årsagerne til denne "fiasko"?
But has this ‘failure’ really been investigated?
De interne faktorer: årsagerne til, at samarbejdet ikke har fungeret a) Ineffektive procedurer
Internal factors: why cooperation has not worked (a) Inefficient procedures
b) Dårlig forvaltning af midlerne - både de nationale midler og bistanden fra udlandet
(b) Poor management of national funds and international aid funding
Dette argument er ofte blevet rejst.
This argument has often been invoked.
Det er klart, at en del af ressourcerne er blevet brugt på uproduktive projekter eller endog anvendt på andet end det oprindelige mål af et system med korruption, der i visse lande når op på de højeste niveauer.
It is clear that some resources have been assigned to unproductive projects or even diverted from their original objective by a system of corruption that has reached high levels in certain countries.
Men anvendelse af bistanden til at tilbagebetale udlandsgæld eller dække statens budgetunderskud har heller ikke gjort det muligt at bidrage til befolkningernes sociale udvikling.
But use of aid to reimburse foreign debt or reduce the government deficit has also not helped social development in the countries concerned.
Det er i virkeligheden den manglende demokratiske debat og kontrol, der gør sig gældende.
It a question of lack of debate and of democratic control.
Udviklingssamarbejdet er blevet en ekspertopgave, hvor beslutningerne bliver truffet af regeringerne under international indflydelse og uden de berørte befolkningers bifald.
Development cooperation has become a matter for experts, where decisions are taken by governments under international influence, without the consent of the people concerned.
Men udviklingen bør være baseret på et samfundsprojekt, der kollektivt besluttes af borgerne på alle niveauer.
Development ought to be based on a plan for society decided jointly by the people concerned at all levels.
Kun en pluralistisk tilgang, hvor befolkningen bliver inddraget, kan føre til en bæredygtig udvikling for lokalbefolkningerne.
Only a pluralist and participatory approach can activate sustainable development for people in the localities concerned.
c) Samhørigheden i AVS-gruppen
(c) Cohesion of the ACP group
Ved undertegnelsen af den første Lomé-konvention stod den tredje verden forenet og solidarisk i Gruppen af De 77 Lande, herunder AVS-landene.
When the first Lomé Convention was signed, the Third World was united in solidarity in the Group of 77, which included the ACP countries.
Efterfølgende er uenighederne mellem AVS-landene, der skyldes forskelle af geografisk, sproglig og udviklingsmæssig art, taget til, og AVS-gruppen har mistet sin vægt i forhandlingerne såvel som sin beslutningsdygtighed.
Divisions among the ACP countries, along geographical, language and development lines, have subsequently been accentuated and the ACP Group has lost its weight in negotiations and its decision-making power.
De eksterne faktorer: Usammenhængende udviklingspolitikker i et internationalt system, der er ude af balance
External factors: lack of consistency in development policies in an unbalanced international system
Det er vigtigt at erindre, at Lomé-konventionen blev til på foranledning af europæiske lande, der ønske at omdefinere deres forbindelser til deres tidligere kolonier ved at involvere sig i AVS-landenes udvikling.
It is important to remember that the Lomé Convention was born of the wish of European countries to redefine their relations with their former colonies by becoming involved in the ACP countries’ development.
Men denne geostrategiske interesse har gradvist mistet sin relevans for de europæiske lande, navnlig efter sovjetblokkens fald.
But this geostrategic interest has gradually lost its relevance for the European states, especially after the fall of the Soviet bloc.
Det Europæiske Fællesskab har vendt sig mod øst, og udsigterne til dets udvidelse har nedrykket landene i AVS-området til en anden- eller tredjeplads (efter Middelhavslandene).
The European Community has turned towards the east and the prospects for enlargement have relegated the ACP countries to the second and possibly third division (behind the Mediterranean countries).
Det er her tankevækkende at pege på, at der ikke er nogen AVS-lande blandt de 10 største modtagere af fællesskabsbistand.
It is a revealing fact that there are no ACP countries among the ten leading beneficiaries of Community aid.
a) Den strukturelle uligevægt i verdenshandelen
(a) The structural imbalance of world trade
De økonomiske strukturer i AVS-landene, der blev etableret af de gamle kolonimagter for at opfylde deres befolkningers behov, hviler på produktion og eksport af en begrænset række råstoffer.
The ACP countries’ economic structures, set up by the former colonial powers to meet the needs of their populations, are based on the production and export of a limited number of raw materials.
Men disse råvarer med ringe merværdi er til stadighed billige på verdensmarkedet , og handelsbetingelserne er endog blevet forværret siden 70'erne.
These commodities, which have a low value-added, remain very cheap on the world market, indeed terms of trade have deteriorated since the 1970s.