- at forbedre uddannelsen og rekrutteringen af politi- og fængselsbetjente - i det omfang, hvor det endnu ikke er sket (Østrig, Grækenland og Det Forenede Kongerige har gjort det i 2002), at oprette uafhængige organer for kontrol med politiets virksomhed og fængselsdriften - i relevant omfang at indføre muligheder for at klage over disciplinære sanktioner i fængsler og sikre den effektive udøvelse heraf, sikre anholdtes adgang til en advokat umiddelbart efter anholdelsen, og i givet fald lade dem blive tilset af en læge og lade dem kontakte deres pårørende - at fremme ordninger med administrative bøder eller bødestraf for mindre lovovertrædelse og at indføre alternativ straf såsom samfundstjeneste og så vidt muligt at udvikle ordninger med åbne og halvåbne fængsler samt betinget orlov - at sørge for, at især langtidsindsatte har tilstrækkelige aktiviteter, som ikke indebærer udnyttelse af dem, og adgang til uddannelse og kulturelle tilbud, samt særlige reintegrationsprogrammer med henblik på tilbagevenden til samfundslivet for såvel indsatte fra det land, hvor de er fængslede, som indsatte, der kommer fra udlandet og, når deres fængselsstraf er afsonet, ønsker at tage tilbage til hjemlandet - at sørge for, at uregelmæssigheder, som konstateres inden for politiet eller fængselsvæsenet, straks underkastes en retslig undersøgelse og pådømmes uden at give nogen indrømmelser med hensyn til forholdets grovhed - at sikre i det mindste minimumsstandarder for de hygiejniske og boligmæssige forhold for de indsatte i fængslerne - at revidere fængslingsproceduren med henblik på at sikre, at menneskerettighederne ikke krænkes, at afstå fra unødvendig lang fængslingstid og sørge for, at fornyet prøvelse af fængslingsårsagen sker på en retmæssig måde;
– improving the training and recruitment of police and prison staff, – setting up independent agencies to monitor police activities and the running of prisons wherever this has not yet been done (Austria, Greece and the United Kingdom did so in 2002), – introducing, where appropriate, and allowing effective use of appeal procedures against disciplinary sanctions imposed in places of detention; allowing prisoners to have access to a lawyer from the outset and, where necessary, to a doctor, and to inform their relatives, – encouraging the introduction of administrative penalties and/or fines for minor offences, and of alternative penalties, such as community work, developing open or semi-open prison systems as far as possible and employing probation arrangements, – providing prisoners, especially those on long sentences, with sufficient activities, without them being exploited, and educational and cultural opportunities, and specific rehabilitation programmes geared to a return to civil society, both for prisoners from the country where they are imprisoned and for those who come from abroad and wish to return to their country of origin after serving their prison sentence, – ensuring that malfunctions in police and prison services are investigated more rapidly by the courts and prosecuted uncompromisingly on the basis of the seriousness of the acts committed, – ensuring at least minimum standards for the health and living conditions of prisoners, – examining detention procedures in order to ensure that human rights are not violated, that detention periods are not unnecessarily long and that the grounds for detention are reviewed regularly;