natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Der er ikke udført specifikke interaktionsstudier med efavirenz og NRTIer bortset fra lamivudin, zidovudin og tenofovirdisoproxil.
Specific interaction studies have not been performed with efavirenz and NRTIs other than lamivudine, zidovudine and tenofovir disoproxil.
Efter oral administration af en enkelt dosis tenofovirdisoproxil 300 mg til hiv-1-inficerede patienter i faste opnåedes maksimal tenofovirkoncentration inden for en time og Cmax og AUC (middel ± S.D.) (%CV) værdierne var henholdsvis 296 ± 90 ng/ml (30%) og 2.287 ± 685 ng·t/ml (30%).
Following oral administration of a single 300 mg dose of tenofovir disoproxil to HIV-1 infected patients in the fasted state, maximum tenofovir concentrations were achieved within one hour and the Cmax and AUC (mean ± S.D.) (%CV) values were 296 ± 90 ng/ml (30%) and 2,287 ± 685 ng•h/ml (30%), respectively.
• M184V/I-mutationen udviklede sig hos 2/19 (10,5%) af de isolater, der blev analyseret fra patienter i efavirenz + emtricitabin + tenofovirdisoproxil-gruppen og hos 10/29 (34,5%) af de isolater, der blev analyseret fra efavirenz + lamivudin/zidovudin-gruppen (p-værdi < 0,05; Fishers eksakte test, som sammenligner alle patienterne fra henholdsvis emtricitabin + tenofovirdisoproxil-gruppen med lamivudin/zidovudin-gruppen).
• The M184V/I mutation developed in 2/19 (10.5%) isolates analysed from patients in the efavirenz + emtricitabine + tenofovir disoproxil group and in 10/29 (34.5%) isolates analysed from the efavirenz + lamivudine/zidovudine group (p-value < 0.05, Fisher's Exact test comparing the emtricitabine + tenofovir disoproxil group to the lamivudine/zidovudine group among all subjects).
I forbindelse med en reduceret dosis på 250 mg didanosin administreret samtidig med tenofovirdisoproxil er der blevet rapporteret om en høj forekomst af manglende virologisk virkning af flere testede kombinationer.
A decreased dosage of 250 mg didanosine co-administered with tenofovir disoproxil therapy has been associated with reports of high rates of virologic failure within several tested combinations.
Atripla er indiceret til behandling af human immundefekt virus-1 (hiv-1)-infektion hos voksne i alderen 18 år og derover med virologisk suppression til hiv-1-rna-koncentrationer < 50 kopier/ml, som er i antiretroviral kombinationsbehandling og har været det i mere end 3 måneder.
It is indicated for the treatment of human immunodeficiency virus-1 (HIV-1) infection in adults aged 18 years and over with virologic suppression to HIV-1 RNA levels of < 50 copies/ml on their current combination antiretroviral therapy for more than three months.
K65R-mutationen kan desuden selekteres ved hjælp af abacavir eller didanosin og forårsager nedsat følsomhed over for disse stoffer samt lamivudin, emtricitabin og tenofovir.
The K65R mutation can also be selected by abacavir or didanosine and results in reduced susceptibility to these agents plus lamivudine, emtricitabine and tenofovir.
Fås i pakninger, der indeholder 1 beholder med 30 filmovertrukne tabletter og 90 (3 beholdere med 30) filmovertrukne tabletter.
The following pack sizes are available: outer cartons containing 1 bottle of 30 film-coated tablets and 90 (3 bottles of 30) film-coated tablets.
Deres læge kan overveje at give Dem anden medicin eller ændre dosis af proteasehæmmerne.
Your doctor may consider giving you an alternative medicine or changing the dose of the protease inhibitors.
(fald i itraconazolkoncentrationerne: CYP3A4-induktion)
(decrease in itraconazole concentrations: CYP3A4 induction)
Det omfatter nogle almindelige lægemidler og nogle naturlægemidler (inklusive perikon), som kan forårsage alvorlige bivirkninger.
They include some common medicines and some herbal preparations (including St. John's wort) which can cause serious interactions.
Deres læge kan finde det nødvendigt at ændre Deres dosis eller give Dem et andet antibiotikum.
Your doctor may need to consider changing your dose or giving you an alternative antibiotic.
tolerancen over for efavirenz sammen med lav-dosis ritonavir (100 mg, én eller to gange dagligt).
Sufficient data on the tolerability of efavirenz with low-dose ritonavir (100 mg, once or twice daily) are not available.
Hos 35 patienter, der fik 600 mg efavirenz en gang dagligt, var den højeste steady-state-koncentration (Cmax) 12,9 ± 3,7 µM (29%) [middel ± standarddeviation (S.D.) (variationskoefficient (%CV))], steady-state Cmin var 5,6 ± 3,2 µM (57%) og AUC var 184 ± 73 µM·t (40%).
In 35 patients receiving efavirenz 600 mg once daily, steady-state peak concentration (Cmax) was 12.9 ± 3.7 µM (29%) [mean ± standard deviation (S.D.) (coefficient of variation (%CV))], steady-state Cmin was 5.6 ± 3.2 µM (57%), and AUC was 184 ± 73 µM•h (40%).
Hvis De bemærker symptomer på infektion, skal De omgående fortælle Deres læge det.
If you notice any symptoms of infection, please tell your doctor at once.
Artemether/lumefantrin/emtricitabin Interaktion er ikke undersøgt.
Artemether/Lumefantrine/Emtricitabine Interaction not studied.
Udslæt associeret med efavirenz forsvinder sædvanligvis ved fortsat behandling.
The rash associated with the efavirenz component usually resolves with continued therapy.
Tidligere NNRTI-baseret behandling (N=104)
Prior NNRTI-based regimen (N=104)
Grundet den begrænsede tilgængelige information, skal en pålidelig kontraceptiv barrieremetode anvendes sammen med hormonkontraceptiva (se pkt.
Because of the limited information available, a reliable method of barrier contraception must be used in addition to hormonal contraceptives (see section 4.6).
N-monodesmethyldiltiazem: AUC: ↓ 37% (↓ 17 til ↓ 52)
N-monodesmethyl diltiazem: AUC: ↓ 37% (↓ 17 to ↓ 52)
Hvis De tidligere har haft kramper (krampeanfald), eller hvis De får krampestillende behandling med f.eks. carbamazepin, phenobarbital og phenytoin.
- if you have a history of convulsions (fits or seizures) or if you are being treated with anticonvulsant therapy such as carbamazepine, phenobarbital and phenytoin.
QT-forlængende lægemidler: Atripla er kontraindiceret ved samtidig brug af lægemidler, som vides at forlænge QTc-intervallet og kan føre til Torsade de Pointes, f.eks. antiarytmika af klasse IA og III, neuroleptika og antidepressiva, visse antibiotika, herunder nogle stoffer af følgende klasser: makrolider, fluorokinoloner, imidazol- og triazol-antimykotika, visse non-sederende antihistaminer (terfenadin, astemizol), cisaprid, flecainid, visse antimalariamidler og methadon (sepkt.
QT Prolonging Drugs: Atripla is contraindicated with concomitant use of drugs that are known to prolong the QTc interval and could lead to Torsade de Pointes, such as: antiarrhythmics of classes IA and III, neuroleptics and antidepressant agents, certain antibiotics including some agents of the following classes: macrolides, fluoroquinolones, imidazole, and triazole antifungal agents, certain non-sedating antihistaminics (terfenadine, astemizole), cisapride, flecainide, certain antimalarials and methadone (see section 4.3).
• Fordøjelsesproblemer som medfører ubehag efter måltider, oppustethed, øget luftafgang fra tarmen
• problems with digestion resulting in discomfort after meals, feeling bloated, wind (flatulence)
I toksicitetsstudier efter gentagne doser blev der set biliær hyperplasi i cynomolgusaber, der fik efavirenz i ≥ 1 år i doser, som gav middel AUC-værdier ca. 2 gange højere end hos mennesker, der fik den anbefalede dosis.
In repeated-dose toxicity studies, biliary hyperplasia was observed in cynomolgus monkeys given efavirenz for ≥ 1 year at a dose resulting in mean AUC values approximately 2-fold greater than those in humans given the recommended dose.
(fald i carbamazepinkoncen-trationer: CYP3A4-induktion; fald i efavirenzkoncentrationer: CYP3A4CYP2B6-induktion)
(decrease in carbamazepine concentrations: CYP3A4 induction; decrease in efavirenz concentrations: CYP3A4 and CYP2B6 induction)
1,2% (-2,3% til 6,7%)
1.2% (-2.3% to 6.7%)
Justering af warfarin- eller acenocoumaroldosis kan være påkrævet, når det administreres samtidigt med Atripla.
Dose adjustment of warfarin or acenocoumarol may be required when co-administered with Atripla.
Osteonekrose: Særligt hos patienter med generelt anerkendte risikofaktorer, fremskreden hiv-sygdom eller langvarig CART er der rapporteret om tilfælde af osteonekrose.
Osteonecrosis: Cases of osteonecrosis have been reported, particularly in patients with generally acknowledged risk factors, advanced HIV disease or long-term exposure to CART.
kan Deres læge finde det nødvendigt at ændre Deres dosis af calciumblokkeren.
Atripla, your doctor may need to adjust your dose of the calcium channel blocker.
I et studie med hiv-inficerede stofmisbrugere, resulterede samtidig administration af efavirenz og methadon i et fald i methadons plasmakoncentrationer og abstinenssymptomer.
In a study of HIV infected intravenous drug users, co-administration of efavirenz with methadone resulted in decreased plasma levels of methadone and signs of opiate withdrawal.
Cmin: ↓ 8% (↑ 14 til ↓ 25)
Cmin: ↓ 8% (↑ 14 to ↓ 25)
Interaktioner mellem Atripla eller dets individuelle komponent(er) og andre lægemidler ses i tabel 1
Other interactions Interactions between Atripla or its individual component(s) and other medicinal products are listed in
Hvis seponering af behandling med en af komponenterne i Atripla er indiceret, eller hvis dosismodificering er påkrævet, er separate efavirenz-, emtricitabin- og tenofovirdisoproxil-præparater tilgængelige.
Where discontinuation of therapy with one of the components of Atripla is indicated or where dose modification is necessary, separate preparations of efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil are available.
Hos patienter med nyresygdom i slutstadiet (ESRD), hvor hæmodialyse var påkrævet, øgedes emtricitabin-eksponeringen mellem dialysebehandlingerne væsentligt i løbet af 72 timer til 53 µg·t/ml (19%), og tenofovir-eksponeringen øgedes i løbet af 48 timer til 42.857 ng·t/ml (29%).
In patients with end-stage renal disease (ESRD) requiring haemodialysis, between dialysis drug exposures substantially increased over 72 hours to 53 µg•h/ml (19%) of emtricitabine, and over 48 hours to 42,857 ng•h/ml (29%) of tenofovir.
Hvis De tror, De kan have laktatacidose, skal De straks kontakte lægen.
If you think you may have lactic acidosis, contact your doctor immediately.
Dosisjustering: Hvis Atripla gives samtidigt med rifampicin til patienter, der vejer 50 kg eller derover, kan det overvejes at give yderligere 200 mg efavirenz/dag (800 mg i alt) (se pkt.
Dose adjustment: If Atripla is co-administered with rifampicin to patients weighing 50 kg or more, an additional 200 mg/day (800 mg total) of efavirenz may be considered (see section 4.5).
Når de to strata blev analyseret separat, var responsraterne i det stratum med tidligere proteasehæmmer-behandling numerisk lavere for de patienter, der skiftede til Atripla [92,4% versus 94,0% for PVR (sensitivitetsanalyse) for henholdsvis Atripla- og SBR-patienter (SBR, stayed on their baseline regimen); en forskel (95% CI) på -1,6% (-10,0%; 6,7%)].
When the two strata were analysed separately, response rates in the stratum with prior PI-treatment were numerically lower for patients switched to Atripla [92.4% versus 94.0% for the PVR (sensitivity analysis) for Atripla and SBR patients respectively; a difference (95%CI) of -1.6% (-10.0%, 6.7%).
Reduktion eller øgning af phenytoins plasmakoncentrationer, phenobarbital og andre krampestillende lægemidler, som er substrater for CYP-isozymer, er mulig med efavirenz.
There is a potential for reduction or increase in the plasma concentrations of phenytoin, phenobarbital and other anticonvulsants that are substrates of CYP isozymes with efavirenz.
De separate farmaceutiske former af efavirenz, emtricitabin og tenofovirdisoproxil blev anvendt til at bestemme farmakokinetikken af efavirenz, emtricitabin og tenofovirdisoproxil, når disse blev givet separat til hiv-inficerede patienter.
The separate pharmaceutical forms of efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil were used to determine the pharmacokinetics of efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil, administered separately in HIV infected patients.
Patienter med hiv, som samtidigt er inficerede med hepatitis B- (HBV) eller C-(HVC)virus Hos patienter med kronisk hepatitis B eller C, som behandles med CART, er der en øget risiko for svære og potentielt fatale, hepatiske bivirkninger.
Patients with HIV and hepatitis B (HBV) or C virus (HCV) co-infection Patients with chronic hepatitis B or C and treated with CART are at an increased risk for severe and potentially fatal hepatic adverse reactions.
Sådan skal De tage Atripla
How to take Atripla
Den inducerende virkning af perikon kan vare ved i mindst 2 uger efter seponering (se pkt.
The inducing effect of St. John's wort may persist for at least 2 weeks after cessation of treatment (see section 4.3).
8,9% (-7,7% til 25,6%)
8.9% (-7.7% to 25.6%)
AUC0-t
AUC0-last
Dal-plasmakoncentrationen af boceprevir blev reduceret, når det blev administreret sammen med efavirenz, et aktivt stof i Atripla.
Plasma trough concentrations of boceprevir were decreased when administered with efavirenz, a component of Atripla.
Den kliniske betydning af denne reduktion må forventes at være begrænset hos virologisk supprimerede patienter (se pkt.
In virologically suppressed patients, the clinical relevance of this reduction can be expected to be limited (see section 5.1).
Samtidig administration af atovaquon/proguanil og Atripla bør undgås.
Concomitant administration of atovaquone/proguanil with Atripla should be avoided.
Samtidig administration af atazanavir/ritonavir og Atripla derfor frarådes (se tabel 1).
Therefore co-administration of atazanavir/ritonavir and Atripla is not recommended (see Table 1).
Ældre Atripla bør administreres med forsigtighed til ældre patienter (se pkt.
Elderly Atripla should be administered with caution to elderly patients (see section 4.4).
Der er set ikke-vedvarende krampeanfald hos nogle aber, der fik efavirenz i ≥ 1 år ved doser, der gav plasma AUC-værdier 4-13 gange højere end hos mennesker, der fik den anbefalede dosis.
Non-sustained convulsions were observed in some monkeys receiving efavirenz for ≥ 1 year, at doses yielding plasma AUC values 4- to 13-fold greater than those in humans given the recommended dose.
Patienter som samtidigt er inficerede med hiv og HBV Begrænset klinisk erfaring hos patienter, der samtidigt er inficerede med hiv og HBV, tyder på, at behandling med emtricitabin eller tenofovirdisoproxil i antiretroviral kombinationsbehandling til kontrol af hiv-infektion også resulterer i reduktion af HBV-dna (henholdsvis 3 log10 reduktion eller 45 log10 reduktion) (se pkt.
Limited clinical experience in patients co-infected with HIV and HBV suggests that treatment with emtricitabine or tenofovir disoproxil in antiretroviral combination therapy to control HIV infection also results in a reduction in HBV DNA (3 log10 reduction or 4 to 5 log10 reduction, respectively) (see section 4.4).
Atripla er en fastdosis-kombination af efavirenz, emtricitabin og tenofovirdisoproxilfumarat.
Atripla is a fixed-dose combination of efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate.
Justering af buprenorphindosis er muligvis ikke nødvendig, når det administreres samtidigt med Atripla.
Dose adjustment of buprenorphine may not be necessary when co-administered with Atripla.
Hyperkolesterolæmi3
Uncommon hypercholesterolaemia3
(t)
(h)
Samtidig administration med naturlægemidler, som indeholder perikon (Hypericum perforatum) på grund af risiko for reduktion i plasmakoncentrationerne samt reduceret klinisk virkning af efavirenz (se pkt.
Co-administration with herbal preparations containing St. John's wort (Hypericum perforatum) due to the risk of decreased plasma concentrations and reduced clinical effects of efavirenz (see section 4.5).
Croscarmellosenatrium Hydroxypropylcellulose Magnesiumstearat (E572) Mikrokrystallinsk cellulose (E460)
Magnesium stearate (E572) Microcrystalline cellulose (E460) Sodium laurilsulfate
Samtidig administration af Atripla med elbasvir/grazoprevir er kontraindiceret, da det kan medføre tab af det virologiske respons på elbasvir/grazoprevir.
Co-administration of Atripla with elbasvir/grazoprevir is contraindicated because it may lead to loss of virologic response to elbasvir/grazoprevir.
De kan forekomme hyppigere, hvis Atripla indtages sammen med et måltid, muligvis pga. øget plasmakoncentration for efavirenz (se pkt.
They may occur more frequently when Atripla is taken concomitantly with meals possibly due to increased efavirenz plasma levels (see section 5.2).
Bivirkninger som er forbundet med anvendelse af Atripla: Bivirkninger [rapporteret i studie AI266073 (over 48 uger, n=203)], som opstod under behandlingen, og som blev anset for muligvis eller sandsynligvis at være relateret til Atripla, og som ikke er blevet relateret til et af de aktive stoffer i Atripla, omfatter:
Adverse reactions associated with the use of Atripla: Treatment-emergent adverse reactions considered possibly or probably related to Atripla reported in study AI266073 (over 48 weeks; n = 203), which have not been associated with one of the individual components of Atripla, include:
0% (-2,4% til 4,2%)
0% (-2.4% to 4.2%)
Denne virkning skyldes efavirenz' induktion af CYP3A4 eller P-gp og kan medføre, at den terapeutiske virkning af elbasvir/grazoprevir forsvinder (se pkt.
This effect is due to induction of CYP3A4 or P-gp by efavirenz and may result in loss of therapeutic effect of elbasvir/grazoprevir (see section 4.5).
Der er p.t. ingen tilgængelige data fra kliniske studier med Atripla til behandlingsnaive patienter eller til patienter, der tidligere har været i massiv behandling.
No data are currently available from clinical studies with Atripla in treatment-naïve patients or in heavily pretreated patients.
På grund af ligheder med emtricitabin bør Atripla ikke administreres samtidigt med andre cytidinanaloger, såsom lamivudin.
Due to similarities with emtricitabine, Atripla should not be administered concomitantly with other cytidine analogues, such as lamivudine.
• Beskadigelse af de tubulære celler i nyrerne
• damage to kidney tubules
Atripla bør undgås til patienter inficeret med hiv-1, som har K65R-, M184V/I- eller K102Nmutationer (se pkt.
Atripla should be avoided in patients with HIV-1 harbouring the K65R, M184V/I or K103N mutation (see sections 4.1 and 5.1).
Når sertralin administreres samtidigt med Atripla, bør øgning af sertralindosis styres af klinisk respons.
When co-administered with Atripla, sertraline dose increases should be guided by clinical response.
(CYP2B6-induktion)
(CYP2B6 induction)
• Forhøjet kreatinin i blodet
• increases in creatinine in the blood
Hyperglykæmi, hypertriglyceridæmi
hyperglycaemia, hypertriglyceridaemia
I tabel 2 nedenfor ses bivirkningerne fra kliniske studier samt erfaring efter markedsføringen med Atripla og de aktive stoffer i Atripla inddelt i systemorganklasse, frekvens og Atripla-komponent(er), som bivirkningerne kan tilskrives.
The adverse reactions from clinical study and post-marketing experience with Atripla and the individual components of Atripla in antiretroviral combination therapy are listed in Table 2 below by body system organ class, frequency and the component(s) of Atripla to which the adverse reactions are attributable.
* p-værdi < 0,05, Fishers eksakte test, som sammenligner efavirenz + emtricitabin + tenofovirdisoproxil-gruppen med efavirenz + lamivudin/zidovudin-gruppen blandt alle patienter.
* p-value < 0.05, Fisher's Exact test comparing efavirenz + emtricitabine + tenofovir disoproxil group to efavirenz
Patienterne bør monitoreres omhyggeligt for bivirkninger, især symptomer fra nervesystemet, der er relateret til efavirenz (se pkt.
Patients should be monitored carefully for adverse reactions, especially nervous system symptoms related to efavirenz (see sections 4.3 and 4.4).
Stevens-Johnsons syndrom, erythema multiforme3, svært udslæt (< 1%)
Stevens-Johnson syndrome, erythema multiforme3, severe rash angioedema4
Ingen klinisk signifikant farmakokinetisk interaktion
No clinically significant pharmacokinetic interaction.
Da Atripla er et fast-dosis kombinationsprodukt, kan efavirenzdosis ikke ændres; voriconazol og Atripla må derfor ikke administreres samtidigt.
Since Atripla is a fixeddose combination product, the dose of efavirenz cannot be altered; therefore, voriconazole and Atripla must not be co-administered.
Interaktion med didanosin: Samtidig administration af Atripla og didanosin anbefales ikke, da det resulterer i en stigning i systemisk eksponering for didanosin på 40-60%, hvilket kan øge risikoen for didanosinrelaterede bivirkninger (se pkt.
Interaction with didanosine: Co-administration of Atripla and didanosine is not recommended as it results in a 40-60% increase in systemic exposure to didanosine that may increase the risk of didanosine-related adverse reactions (see section 4.5).
Samtidig administration af standarddoser af efavirenz og voriconazol er kontraindiceret (se pkt.
Co-administration of standard doses of efavirenz and voriconazole is contraindicated (see section 4.3).
De bør heller ikke tage Atripla sammen med anden medicin, der indeholder efavirenz (medmindre Deres læge anbefaler det), emtricitabin, tenofovirdisoproxil, tenofoviralafenamid, lamivudin eller adefovirdipivoxil.
Also, Atripla should not be taken with any other medicines that contain efavirenz (unless recommended by your doctor), emtricitabine, tenofovir disoproxil, tenofovir alafenamide, or lamivudine or adefovir dipivoxil.
Udslæt: I kliniske studier af efavirenz var udslættene for det meste lette til moderate, makulopapuløse huderuptioner, der optrådte inden for de første 2 uger efter påbegyndelse af efavirenzbehandling.
Rash: In clinical trials of efavirenz, rashes were usually mild-to-moderate maculopapular skin eruptions that occurred within the first two weeks of initiating therapy with efavirenz.
Gennemsnitlig (%CV) tenofovir-eksponering øgedes fra 2.185 ng·t/ml (12%) hos patienter med normal nyrefunktion til henholdsvis 3.064 ng·t/ml (30%), 6.009 ng·t/ml (42%) og 15.985 ng·t/ml (45%) hos patienter med let, moderat og svær nedsat nyrefunktion.
The mean (%CV) tenofovir exposure increased from 2,185 ng•h/ml (12%) in patients with normal renal function, to 3,064 ng•h/ml (30%), 6,009 ng•h/ml (42%) and 15,985 ng•h/ml (45%) in patients with mild, moderate and severe renal impairment, respectively.
Svimmelhed er også set i kliniske studier med emtricitabin og tenofovirdisoproxil.
Dizziness was also seen in clinical studies with emtricitabine and tenofovir disoproxil.
Monitorering af leverenzymer bør overvejes hos alle patienter, uanset om der er leverdysfunktion eller andre risikofaktorer i anamnesen.
Liver enzyme monitoring should be considered for all patients independent of pre-existing hepatic dysfunction or other risk factors.
• Allergisk reaktion (overfølsomhed) som kan medføre alvorlige hudreaktioner (Stevens
• allergic reaction (hypersensitivity) that may cause severe skin reactions (Stevens-Johnson syndrome, erythema multiforme, see section 2)
Efavirenz+ emtricitabin+ tenofovirdisoproxil (N=244)
Efavirenz+ emtricitabine+ tenofovir disoproxil (N=244)
Trafik- og arbejdssikkerhed Atripla kan give svimmelhed, nedsat koncentrationsevne og døsighed.
Driving and using machines Atripla may cause dizziness, impaired concentration and drowsiness.
Hvis patienten kaster op inden for 1 time efter at have taget Atripla, skal der tages en ny tablet.
If the patient vomits within 1 hour of taking Atripla, another tablet should be taken.
Det forudses, at tenofovir-eksponeringen (AUC) vil være ca. 30% lavere efter administration af Atripla på tom mave sammenlignet med tenofovirdisoproxil, når denne tages som individuel komponent sammen med mad (se pkt.
It is anticipated that tenofovir exposure (AUC) will be approximately 30% lower following administration of Atripla on an empty stomach as compared to the individual component tenofovir disoproxil when taken with food (see section 5.2).
Atripla 600 mg/200 mg/245 mg filmovertrukne tabletter.
Atripla 600 mg/200 mg/245 mg film-coated tablets