natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Retten fandt, at indsigeren ikke beviste sine ældre varemærkers høje grad af fornødent særpræg eller renommé, da de fremlagte beviser (reklamer, syv breve fra en række annoncedirektører og en videokassette) ikke indeholdt objektive oplysninger, der var tilstrækkeligt underbyggede eller verificerbare til at gøre det muligt at bedømme varemærkerne Emilio Puccis markedsandel i Spanien, intensiteten, den geografiske udstrækning og varigheden af brugen af disse varemærker eller størrelsen af de investeringer, som virksomheden havde foretaget, for at fremme varemærkerne (præmis 73).
The Court considered that the opponent failed to prove the enhanced distinctiveness or reputation of its earlier trade marks, since the evidence submitted (advertisements, seven letters from a number of advertising directors and a video cassette) did not include adequately substantiated or verifiable objective evidence to make it possible to assess the market share held by the marks Emilio Pucci in Spain, how intensive, geographically widespread and long-standing use of the marks had been, or the amount invested by the undertaking in promoting them (para. 73).
Retten fandt, at oplysninger på webstedet tillod læseren at knytte en forbindelse mellem varemærket og de udbudte tjenesteydelser (præmis 39-40).
The General Court considered that the indications on the internet pages allowed the reader to establish a link between the trade mark and the services provided (paras 39-40).
Retten fandt, at "poleringsmidler til metal", der i sig selv allerede er en underkategori til klasseoverskriftbetegnelsen poleringsmidler, er tilstrækkeligt præcis og afgrænset med hensyn til funktion og formål for de varer, der søges beskyttet.
The Court held that ‘polish for metals’, which in itself is already a subcategory of the class heading term polishing preparations, is sufficiently precise and narrowly defined in terms of the function and intended purpose of the claimed goods.
Retten fandt, at skønt der ikke kan fastslås nogen direkte forbindelse mellem de af de anfægtede mærker dækkede varer, eftersom de er forskellige, er en sammenhæng med det ældre mærke fortsat mulig i betragtning af den høje grad af lighed mellem tegnene og det stærke renommé, det ældre mærke har opnået.
The General Court found that although no direct connection can be established between the goods covered by the marks in dispute since they are dissimilar, an association with the earlier mark remains possible, taking into account the high degree of similarity between the signs and the strong reputation acquired by the earlier mark.
Retten fandt, at tegnet ville blive forstået af den relevante kundekreds som en henvisning til den berusende ånd i Cuba eller til en alkoholholdig drikkevare fra Cuba, på trods af tegnets struktur ("the", entalsform, "of" i stedet for "from") (§ 26).
The Court considered that the sign would be understood by the relevant public as a reference to the alcoholic spirit of Cuba or to an alcoholic beverage from Cuba, despite the structure of the sign (‘the’, singular form, ‘of’ instead of ‘from’) (para. 26).
Retten fandt det dog også muligt, at det mærke, der blev ansøgt om, ville blive udtalt som et tostavelsesord, nemlig "ka" og "mix".
However, it also considered it possible that the mark applied for would be pronounced as a two-syllable word, namely ‘ka’ and ‘mix’.
Retten fandt endvidere, at tilstedeværelsen af en varemærkefamilie var en faktor, der skulle tages hensyn til ved vurderingen af skabelsen af en forbindelse mellem de omtvistede varemærker i den relevante kundekreds' bevidsthed(05/07/2016, T-518/13, MACCOFFEE, EU:T:2016:389, § 73).
The General Court also found that the existence of a family of marks was a factor to be taken into account in assessing the establishment, on the part of the relevant public, of a link between the marks at issue (05/07/2016, T-518/13, MACCOFFEE, EU:T:2016:389, § 73).
Retten fandt (ligesom appelkammeret), at samtykket, for så vidt angår registrering af varemærket i repræsentantens eller agentens navn, skal være klart, præcist og ubetinget (præmis 20-23).
The Court held (like the Board of Appeal) that the consent for the purposes of the registration of the mark in the name of the representative or agent must be clear, specific and unconditional (paras 20-23).
Retten fandt også, at den omstændighed, at det omtvistede udtryk kunne fortolkes på en række måder, ikke ændrede dets anprisende karakter.
The Court also found that the fact that the expression at issue could be interpreted in a number of ways did not alter its laudatory nature.
Retten fastslog, at appelkammeret ikke behøvede at foretage en detaljeret vurdering af associationen mellem tegnet og de enkelte varer og tjenesteydelserne.
The Court held that BoA did not need to go into a detailed assessment of the association between the sign and each of the goods and services.
Retten fastslog, at betegnelsen "line", synonymt med det tyske ord "Linie", er almindeligt anvendt i reklame og forretning i forhold til en produktlinje.
The Court stated that the term ‘line’, synonymous with the German word ‘Linie’, is commonly used in advertising and business in relation to a product line.
Retten fastslog, at betydningen af et tegn, der anvendes til at identificere bestemte erhvervsmæssige aktiviteter, skal defineres i forhold til den identifikationsfunktion, tegnet har.
The General Court held that the significance of a sign used to identify specific business activities must be established in relation to the identifying function of that sign.
Retten fastslog, at brugen af varemærket Citi i bare én medlemsstat (Spanien) ikke kunne udgøre nogen gyldig grund, for det første fordi udstrækningen af det spanske varemærkes geografiske beskyttelse ikke svarede til det område, der er omfattet af det ansøgte varemærke, for det andet fordi der for de nationale domstole blev rejst indsigelse mod lovligheden af det spanske varemærkes registrering.
The General Court held that the use of the trade mark Citi in just one EU Member State (Spain) could not constitute due cause because, first, the extent of geographical protection of the national trade mark did not correspond to the territory covered by the trade mark applied for, and, second, the legal validity of that national registration was subject to dispute before the national courts.
Retten fastslog, at den samlede vurdering af risikoen for forveksling mellem tegn, der består af et enkelt bogstav (eller en kombination af bogstaver, der ikke kan genkendes som et ord) følger de samme regler som for ordtegn bestående af et ord, et navn eller en opfunden betegnelse (06/10/2004, T-117/03 – T-119/03 & T-171/03, NL, EU:T:2004:293, § 47-48; 10/05/2011, T-187/10, G, EU:T:2011:202, § 49).
The General Court held that the global assessment of the likelihood of confusion between signs consisting of a single letter (or a combination of letters not recognisable as a word) follows the same rules as that in respect of word signs comprising a word, a name or an invented term (06/10/2004, T-117/03 – T-119/03 & T-171/03, NL, EU:T:2004:293, § 47-48; 10/05/2011, T-187/10, G, EU:T:2011:202, § 49).
Retten fastslog, at der for at konstatere rimelig grund ikke kræves brug i sig selv af det omtvistede varemærke, men en begrundelse for brugen af varemærket.
The General Court held that, in order to establish due cause, it is not use per se of the contested trade mark that is required, but a reason justifying use of the trade mark.
Retten fastslog, at der ikke forelå rimelig grund, eftersom den ikke havde fået påvist, at ordet "spa" var blevet så nødvendigt for markedsføringen af kosmetiske produkter, at det ikke med rimelighed kunne forlanges, at ansøgeren afholdt sig fra at bruge det mærke, der var søgt registreret.
The General Court held that there was no due cause, since it had not been shown that the word ‘spa’ had become so necessary to the marketing of cosmetic products that the applicant could not reasonably be required to refrain from use of the mark applied for.
Retten fastslog, at der ikke var nogen skadelig sammenhæng mellem tegnene.
The General Court declared that there was no detrimental link between the signs.
Retten fastslog, at disse husholdnings- og køkkenprodukter ikke udgør en kategori, der er bred nok til, at det er nødvendigt at identificere dem inden for underkategorier, hvor den faktiske brug specifikt var bevist.
The Court stated that these household and kitchen products do not constitute a category that is broad enough for it to be necessary to identify them within subcategories in which actual use had specifically to be proven.
Retten fastslog, at for varer som dem, der er anført ovenfor, var designet et element af meget stor betydning for forbrugerens valg, også selv om forbrugeren ville tage andre egenskaber ved de pågældende varer i betragtning.
The General Court held that for goods such as those listed above, the design was an element that would be very important in the consumer’s choice even if the consumer took other characteristics of the goods at issue into account.
Retten fastslog, at ophavsret ikke kan udgøre et "erhvervsmæssigt anvendt tegn", jf. artikel 8, stk. 4, i EU-varemærkeforordningen.
The Court found that copyright cannot constitute a ‘sign used in the course of trade’ within the meaning of Article 8(4) EUTMR.
Retten fastslog endvidere, at der ikke foreligger samtykke til udvidelsen af sameksistensaftalen til det omtvistede varemærke og varer (præmis 51).
The Court also stated that there is no consent to the extension of the coexistence agreement to the contested mark and goods (para. 51).
Retten fastslog i det foreliggende tilfælde, at udeladelsen af ordene "La Sabiduría del Sabor" i den anvendte form ændrer det fornødne særpræg (præmis 31-45).
The Court found that in the present case, the omission of the words ‘La Sabiduría del Sabor’ in the form used alters the distinctive character of the mark (paras 31-45).
Retten finder, at det derfor er lidet sandsynligt, at de varer og tjenesteydelser, der er omfattet af varemærket SPA-FINDERS — selv om de skulle vise sig at være af dårligere kvalitet — ville formindske varemærket SPA's tiltrækningskraft" (præmis 49).
The Court finds that it is therefore unlikely that the goods and services covered by the mark SPA-FINDERS, even if they turn out to be of lower quality, would diminish the power of attraction of the mark SPA’ (para. 49).
Retten har accepteret, at navne rummer et begreb.
The General Court has accepted that names have a concept.
Retten har afklaret en række spørgsmål i denne henseende.
The Court has clarified a number of issues in this respect.
Retten har fastslået, at artikel 7, stk. 1, litra d), i varemærkeforordningen ikke finder anvendelse, hvis tegnet anvendes på markedet af en eneforhandler (ud over EU-varemærkeansøgeren) (07/06/2011, T-507/08, 16PF, EU:T:2011:253).
The General Court has held that Article 7(1)(d) EUTMR is not applicable when the sign’s use in the market is by one sole trader (other than the EUTM applicant) (07/06/2011, T-507/08, 16PF, EU:T:2011:253).
Retten har fastslået, at det skal vurderes, om et varemærke skal registreres eller erklæres ugyldigt, på grundlag af situationen på ansøgningsdatoen, ikke på registreringsdatoen (03/06/2009, T-189/07, Flugbörse, EU:T:2009:172; stadfæstet af 23/04/2010, C-332/09 P, Flugbörse, EU:C:2010:225).
The General Court has held that whether a trade mark should be registered or should be declared invalid must be assessed on the basis of the situation at the date of its application, not of its registration (03/06/2009, T-189/07, Flugbörse, EU:T:2009:172; confirmed by 23/04/2010, C-332/09 P, Flugbörse, EU:C:2010:225).
Retten har fastslået, at visse engelske betegnelser på det medicinske område (29/03/2012, T-242/11, 3D eXam, EU:T:2012:179, § 26), på tekniske områder (09/03/2012, T-172/10, Base-seal, EU:T:2012:119, § 54) og i økonomiske spørgsmål (26/09/2012, T-301/09, Citigate, EU:T:2012:473, § 41) vil blive forstået af de relevante fagfolk i hele EU, da engelsk er det almindeligt anvendte fagsprog på disse områder.
The GC has held that certain English terms in the medical field (29/03/2012, T-242/11, 3D eXam, EU:T:2012:179, § 26), in technical fields (09/03/2012, T-172/10, Base-seal, EU:T:2012:119, § 54) and in financial matters (26/09/2012, T-301/09, Citigate, EU:T:2012:473, § 41) will be understood by the relevant professionals throughout the European Union, as English is the commonly used professional language in these areas;
Retten har i flere domme udviklet kriterier herfor.
The General Court has developed criteria for doing so in several judgments.
Retten har præciseret, at tilstedeværelsen af en national bestemmelse, der anerkender såkaldte "defensive" registreringer (dvs. tegn, der er bestemt til ikke at blive anvendt erhvervsmæssigt, fordi de har en rent defensiv funktion i forhold til et andet tegn, der er genstand for en erhvervsmæssig udnyttelse), ikke kan udgøre en rimelig grund til manglende brug af et ældre varemærke, der er påberåbt som grundlag for en indsigelse (23/02/2006, T-194/03, Bainbridge, EU:T:2006:65, § 46).
The General Court has clarified that the existence of a national provision recognising what are known as ‘defensive’ registrations (i.e. of signs not intended to be used in trade on account of their purely defensive function in relation to another sign that is being commercially exploited) cannot constitute a proper reason for non-use of an earlier trade mark invoked as a basis of an opposition (23/02/2006, T-194/03, Bainbridge, EU:T:2006:65, § 46).
Retten har siden i en række sager anført, at et varemærke, der indeholder et enkelt bogstav eller et enkelt tal, faktisk kan have et iboende fornødent særpræg (08/05/2012, T-101/11, G, EU:T:2012:223, § 50; 06/10/2011, T-176/10, Seven for all mankind, EU:T:2011:577, § 36; 05/11/2013, T-378/12, X, EU:T:2013:574, § 37-51).
The General Court has since stated in a number of cases that a trade mark containing a single letter or a single numeral may indeed be inherently distinctive (08/05/2012, T-101/11, G, EU:T:2012:223, § 50; 06/10/2011, T-176/10, Seven for all mankind, EU:T:2011:577, § 36; 05/11/2013, T-378/12, X, EU:T:2013:574, § 37-51).
Retten har slået fast, at selv om den fonetiske opfattelse af mærker for drikkevarer i nogle tilfælde tillægges afgørende betydning, blev de fonetiske forskelle mellem mærkerne ikke tillagt særlig betydning, når de pågældende drikkevarer blev distribueret og solgt overalt og ikke kun i specialbutikker, hvor de kunne bestilles mundtligt, men også i store indkøbscentre, hvor de kunne købes på grundlag af et visuelt indtryk (03/09/2010, T-472/08, 61 a nossa alegria, EU:T:2010:347, § 106).
Indeed, the General Court has held that although preponderant importance had sometimes been accorded to the phonetic perception of marks for beverages, the phonetic dissimilarities of the marks did not merit particular importance where the specific beverages were widely distributed and sold not only in specialist shops, where they would be ordered orally, but also in large shopping centres, where they would be purchased visually (03/09/2010, T-472/08, 61 a nossa alegria, EU:T:2010:347, § 106).
Retten havde en anden holdning og fastslog, at ifølge tyske domstoles retspraksis eksisterer retten til et forretningsnavn, jf. paragraf 5, stk. 2, i loven om mærker, Markengesetz, fra den første erhvervsmæssige brug uden registreringsforpligtelser (præmis 36).
The Court took a different view and held that, according to the case-law of the German courts, the right to a business name exists pursuant to paragraph 5(2) of the Markengesetz from the first use in the course of trade, without the obligation to register (para. 36).
Retten henviser desuden til, at idet betegnelsen "spa" hyppigt anvendes til f.eks. at betegne den belgiske by Spa og den belgiske motorsportsbane Spa-Francorchamps eller generelt set områder, der er tilegnet hydroterapi — såsom tyrkiske bade eller saunaer — begrænses risikoen for, at varemærket SPA's særpræg skades" (præmis 44).
The Court notes, moreover, that since the term “spa” is frequently used to designate, for example, the Belgian town of Spa and the Belgian racing circuit of Spa-Francorchamps or, in general, places for hydrotherapy such as hammams or saunas, the risk of detriment to the distinctive character of the mark SPA seems to be limited’ (para. 44).
Retten henviser til dommen af 04/11/2008, T-161/07, Coyote ugly, EU:T:2008:473, § 31-37, hvor der blev konstateret en vis lighed mellem underholdningsvirksomhed og øl på grund af deres komplementaritet.
The General Court refers to the judgment of 04/11/2008, T-161/07, Coyote ugly, EU:T:2008:473, § 31-37, where a certain similarity between entertainment services and beer was found due to their complementarity.
Retten hjemviste en sag af denne art til appelkammeret for at finde ud af, om det samtykke, EU-varemærkeansøgeren havde indhentet, havde overlevet erhvervelsen af den tidligere varemærkeindehavers aktiver, og om den nye indehaver af varemærket i USA (indsigeren) — på datoen for ansøgningen om registrering — stadig var bundet af dette samtykke.
The General Court remitted a case of this nature back to the Boards of Appeal in order to determine whether the consent obtained by the EUTM applicant had survived the purchase of the assets of the former trade mark holder and whether, on the day of the application for registration of the mark, the new holder of the trade mark in the USA (the opponent) was still bound by that consent.
Retten konkluderede, at de pågældende tilbagetagelser under disse omstændigheder ikke kan fortolkes som værende ensbetydende med intervenienternes udtrykkelige samtykke i henhold til artikel 53, stk. 3, i forordning nr. 207/2009 [nu artikel 60, stk. 3, i EU-varemærkeforordningen] om registrering af de omtvistede varemærker.
The Court concluded that in those circumstances, the withdrawals in question cannot be interpreted as being tantamount to the interveners’ express consent, for the purposes of Article 53(3) of Regulation No 207/2009 [now Article 60(3) EUTMR] to the registration of the contested marks.
Retten konkluderede, at den farvekombination, der var ansøgt om, lå meget tæt på den kombination af "hvid/rød", der benyttes ved jernbaneoverskæringer og trafiksignaler i tilknytning til jernbanetrafik, og at tegnet som helhed ville blive genkendt af den relevante kundekreds som en funktionelt eller dekorativ bestanddel og ikke som en angivelse af tjenesteydelsernes kommercielle oprindelse.
The General Court concluded that the colour combination applied for was very close to the combination ‘white/red’ used on the railway crossing gates and traffic signs associated with train traffic and that the sign, as a whole, would be recognised by the relevant public as a functional or decorative element and not as an indication of the commercial origin of the services.
Retten konkluderede, at denne lighed var svag set i forhold til det helhedsindtryk, som tegnene fremkalder, navnlig denne betegnelses meget lave grad af fornødent særpræg.
The Court concluded that this similarity was weak in the context of the overall impression of the signs and in particular of the very weak distinctive character of this term.
Retten konkluderede, at der var tale om reel brug, og understregede, at en samlet vurdering indebar, at alle relevante faktorer skulle vurderes samlet og ikke isoleret.
The Court accepted genuine use and stressed that an overall assessment implied that all the relevant factors be viewed as a whole and not in isolation.
Retten konkluderede, at omlyden ikke ændrer det overordnede fonetiske indtryk for engelsktalende, spansktalende og fransktalende, da de pågældende sprog ikke har bogstavet "ä" (præmis 40).
The GC concluded that the umlaut would not alter the overall phonetic impression for EN, ES and FR speakers, since the languages in question do not have the letter ‘ä’ (para. 40).
Retten konkluderede, at selv om de drikkevarer, der var omfattet af det ansøgte varemærke, ikke i realiteten ville give samme fordel som det "meget velkendte" lægemiddel til behandling af erektil dysfunktion, var det vigtigt, at forbrugeren på grund af overførsel af positive associationer, der forventes af det ældre varemærkes image, ville være tilbøjelige til at købe sådanne drikkevarer i forventning om at finde lignende kvaliteter såsom en stigning i libido (præmis 52 og 67).
The Court concluded that, even if the drinks claimed by the mark applied for would not in reality produce the same benefit as the ‘immensely well-known’ pharmaceutical for the treatment of erectile dysfunction, what was important was that the consumer, because of the transfer of positive associations projected by the image of the earlier mark, would be inclined to purchase such drinks in the expectation of finding similar qualities, such as an increase in libido (paras 52 and 67).
Retten konkluderede, at selv om der ikke var nogen skriftlig samarbejdsaftale mellem parterne, var deres forhold på datoen for ansøgningen om EU-varemærket i lyset af forretningskorrespondancen mellem dem mere end blot køber og sælger.
The Court concluded that, although there was no written cooperation agreement between the parties, their relationship on the date of the application for the EUTM was, in view of the business correspondence between them, more than that of merely buyer and seller.
Retten konkluderede, at tegnets vigtigste bestanddele, der udgør dets væsentlige egenskaber, alle er rent funktionelle (præmis 33).
and concluded that the most important elements of the sign, constituting its essential characteristics, are all exclusively functional (para. 33).
Retten konkluderede således, at den form, der søgtes registreret, tilførte den pågældende vare væsentlig værdi, uafhængigt af den pågældende vares øvrige egenskaber.
The General Court thus concluded that, independently of the other characteristics of the goods at issue, the shape for which registration was sought bestowed substantial value on the goods concerned.
Retten konstaterede, at betingelsen om "reel brug" kan være opfyldt, hvis et EU-figurmærke kun anvendes sammen med et EU-ordmærke, der er overlejret, og kombinationen af disse to varemærker endvidere selv er registreret som et EU-varemærke, i det omfang forskellene mellem den form, hvori varemærket bruges og det, hvori det blev registreret, ikke ændrer varemærkernes fornødne særpræg som registreret.
The Court found that the condition of ‘genuine use’ may be fulfilled where an EU figurative mark is used only in conjunction with an EU word mark that is superimposed over it, and the combination of those two marks is, furthermore, itself registered as a European Union trade mark, to the extent that the differences between the form in which the trade mark is used and that in which it was registered do not change the distinctive character of the trade mark as registered.
Retten konstaterede, at ordet "monaco" svarer til navnet på et globalt kendt fyrstedømme, ikke mindst på grund af dets royale familie samt afholdelsen af et Formel 1 Grand Prix og en cirkusfestival.
The Court found that the word ‘monaco’ corresponds to the name of a globally known principality, not least due to the renown of its royal family and its organisation of a Formula 1 Grand Prix and a circus festival.
Retten konstaterede endvidere, "at de tjenesteydelser, der er omfattet af det ansøgte varemærke, ikke har kendetegn eller egenskaber, der kan godtgøre sandsynligheden for, at en skade af denne type vil blive påført det ældre mærke.
The Court further stated that ‘the services covered by the mark applied for do not have any characteristic or quality capable of establishing the likelihood of detriment of that type to the earlier mark.
Retten konstaterede i sagen MacCoffee/McDonald's, at eksistensen af en "Mc"-varemærkefamilie var en nøglefaktor, der skulle tages i betragtning ved vurderingen af, hvorvidt der var en urimelig fordel.
In MacCoffee/McDonald’s, the General Court found that the existence of a ‘Mc’ family of marks was a key factor to take into account when assessing whether there was an unfair advantage.
Retten og Domstolen har ikke nøjagtigt defineret, hvad der forstås ved et kort tegn.
The Courts have not defined exactly what a short sign is.