natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Appelkammeret baserede sin afgørelse på en bestemmelse om, at registreringen af et varemærke vil blive afvist ved indsigelse fra en bruger af et ikkeregistreret tegn eller et andet tegn, der anvendes i forbindelse med handel, med ens eller lignende varer eller tjenesteydelser, dvs. som er identisk med eller ligner det ansøgte tegn, hvis det ældre tegn ikke kun har en lokal betydning, og retten til det tegn er opstået før datoen for ansøgningen om det omhandlede varemærke (præmis 19).
The Board based its decision on a provision according to which the registration of a trade mark will be refused upon opposition by a user of a non-registered sign or another sign used in the course of trade for identical or similar goods or services, that is identical or similar to the sign applied for, if the earlier sign does not have merely local significance and the right to that sign originated before the date of application for the trade mark in question (para. 19).
Appelkammeret baserede sin afgørelse på en national bestemmelse om at forbyde registrering af det efterfølgende mærke.
The Board based its decision on a national provision prohibiting registration of the subsequent mark.
Appelkammeret bekræftede afslaget.
The Board confirmed the refusal.
Appelkammeret bekræftede, at figurbestanddelen "KANGOO JUMPS" (i både øvre og nedre fjederlag) og bogstaverne "KJ" og "XR" (i enderne af de mellemliggende elastiske plastbånd) kun vanskeligt kunne ses eller slet ikke.
BoA confirmed that the figurative element ‘KANGOO JUMPS’ (in both the upper and lower spring layers) and the letters ‘KJ’ and ‘XR’ (at the ends of the intermediate elastic plastic straps) could only be seen with great difficulty or not at all.
(Appelkammeret bekræftede dog afvisningen i henhold til artikel 7, stk. 1, litra b), i varemærkeforordningen med den begrundelse, at varemærket ikke havde fornødent særpræg, fordi det af den engelsksprogede kundekreds ville blive opfattet som blot et simpelt udtryk for selvpromovering, dvs. påstande om tjenesteydernes kompetenceniveau.)
(The Board, however, confirmed the refusal under Article 7(1)(b) EUTMR on the grounds that the mark lacked distinctive character, as it would be perceived by the English-speaking public merely as a simple statement of self-promotion that makes a claim about the level of competence of the service providers.)
Appelkammeret bekræftede indsigelsesafdelingens afgørelse om afvisning af indsigelsen på grundlag af artikel 8, stk. 3, i EU-varemærkeforordningen, fordi indsigeren ikke var indehaver af den ældre rettighed, men blot hævdede at være virksomheden Nanosecond Technology Co., Ltd.'s licenstager.
The Board confirmed the OD decision rejecting the opposition based on Article 8(3) EUTMR to the extent that the opponent was not the proprietor of the earlier right but merely claimed to be the licensee of the company Nanosecond Technology Co. Ltd.
Appelkammeret bekræfter, at de ældre varemærkers renommé alene er blevet bevist for distribution af energitjenester.
The Board confirms that the reputation of the earlier marks has been proven solely for distribution of energy services.
Appelkammeret bemærkede, at de varemærkeansøgninger, der blev indgivet af indgiveren af annullationsbegæringen i 2003, alle var indgivet senere end det omtvistede EU-varemærke og endda senere end varemærkets registreringsdato og ikke kunne give anledning til at konstatere, at indgiveren af annullationsbegæringen var indehaver af et "varemærke" i betydningen et registreret varemærke, hvor som helst i verden, for det pågældende tegn, da EU-varemærkeansøgningen blev indgivet.
The Board noted that the trade mark applications filed by the cancellation applicant in 2003 were all later than the filing date of the contested EUTM and even later than its date of registration, and could not serve to establish that the cancellation applicant owned a ‘mark’ in the sense of a registered mark, be it anywhere in the world, for the sign at issue when the EUTM was filed.
Appelkammeret bemærkede, at det entydige tilbud, der svarer til den efterfølgende begrænsning af varefortegnelsen, blev retligt bindende, så snart det blev accepteret af indehaveren.
The Board of Appeal noted that the unequivocal offer, corresponding to the subsequent limitation of the list of goods, became legally binding as soon as it was accepted by the proprietor.
Appelkammeret bemærkede, at national retspraksis viste, at selv om hver part er beskyttet inden for sit eget forretningsområde, skal en udvidelse afvises, når den ene part kommer tættere på den anden parts aktivitetsområde og kan krænke dennes rettigheder.
It noted that national case-law showed that while protection exists for each party within its own field of business, extension should be refused when they come closer to the other party’s field of activities and could infringe upon their rights.
Appelkammeret bemærkede, at tillidsforpligtelserne efter aftalens ophør ikke skal vare evigt, men i en vis overgangsperiode efter aftalens ophør, hvor parterne kan omlægge deres forretningsstrategier, og konkluderede bl.a., at ethvert forhold efter kontraktudløbet mellem Yoshida og Gallant var udfaset på tidspunktet for indgivelsen af EU-varemærkeansøgningen (præmis 27).
The Board noted that post-termination fiduciary obligations are not meant to last forever but for a certain transitional period after the termination of the agreement in which the parties may redefine their commercial strategies and concluded, inter alia, that any post-contractual relationship between Yoshida and Gallant was phased out at the time of the filing of the EUTM (para. 27).
Appelkammeret bemærkede yderligere, at betingelsen om rimelig grund ikke er opfyldt alene ved, at a) tegnet er særligt velegnet til at identificere de produkter, for hvilke det bruges, b) ansøgeren allerede har brugt tegnet for disse eller lignende produkter i og/eller uden for det relevante geografiske EU-område, eller c) ansøgeren påberåber sig en ret som følge af en ansøgning, der har forrang frem for indsigerens varemærkeansøgning.
Furthermore, the Board noted that the condition of due cause is not fulfilled merely by the fact that (a) the sign is particularly suitable for identifying the products for which it is used, (b) the applicant has already used the sign for these products or similar products within and/or outside the relevant territory of the European Union, or (c) the applicant invokes a right ensuing from a filing over which the filing of the opponent’s trade mark takes precedence.
Appelkammeret beskrev det omtvistede tegn fuldt ud, men ubetydelige bestanddele som "70 %" indgik ikke i sammenligningen.
The Board described the contested sign in full, but negligible elements such as ’70 cl’ were not included in the comparison.
Appelkammeret betragtede angivelsen af de to ord som brug af to særskilte mærker, eftersom den dokumentation, indsigeren havde indgivet, viste, at det ene var et af indsigerens ældre varemærker med egen identitet, og var til stede på markedet med en række ledsagende tegn, som det er almindelig praksis i forbindelse med mærkning af de specifikke produkter (vin).
The Board of Appeal regarded the presentation of the two words as the use of two separate marks, since the evidence submitted by the opponent showed that one of them was an old brand of the opponent with its own identity and was present on the market with a number of accompanying signs, as is common practice in the labelling of the specific products (wine).
Appelkammeret betragtede det som en væsentlig procedurefejl i en sådan sag, at indsigeren ikke fik mulighed for at fremkomme med sine bemærkninger (28/02/2011, R 16/2010-4, COLORPLUS, § 20).
The Board of Appeal has regarded failure to allow the opponent to comment in such a case as a substantial procedural violation (28/02/2011, R 16/2010-4, COLORPLUS, § 20).
Appelkammeret betragter disse variationer som minimale og rutinemæssige og mener, at de er et udtryk for en praksis, der er almindelig ikke blot inden for det specifikke forretningsområde, men også på andre områder.
The Board considers these variations minimal and routine and that they demonstrate a practice that is commonplace not only in the particular business field of relevance here, but in other fields also.
Appelkammeret burde have efterprøvet, om intervenienten på datoen for ansøgningen om registrering af varemærket stadig var bundet af samtykket (præmis 50).
The Board of Appeal ought to have examined whether, on the day of the application for registration of the mark, the intervener was still bound by the consent (para. 50).
Appelkammeret definerede den relevante kundekreds som den gennemsnitlige europæiske forbruger af de varer, der søgtes beskyttet, som er almindelige varer beregnet til den brede offentlighed.
The Board defined the relevant public as the average European consumer of the goods applied for, which are ordinary goods meant for the general public.
Appelkammeret erklærede f.eks. i sin afgørelse R 219/2009-1 (GRUPPO SALINI/SALINI) efter at have konkluderet, at der bevisligt forelå ond tro, det omtvistede EU-varemærke ugyldigt i sin helhed, det vil sige også for tjenesteydelser (forsikringsvirksomhed, finansielvirksomhed og valutarisk virksomhed i klasse 36 og tjenesteydelser i forbindelse med software og hardwarere i klasse 42), der var forskellige fra den begærende parts tjenesteydelser inden for byggevirksomhed, vedligeholdelse og installationsvirksomhed i klasse 37.
For example, in its decision R 219/2009-1 (GRUPPO SALINI / SALINI), the Board of Appeal concluded that bad faith had been proven and declared the contested EUTM invalid in its entirety, that is, also for services (insurance, financial and monetary services in Class 36 and services related to software and hardware in Class 42) that were dissimilar to the invalidity applicant’s building, maintenance and installation services in Class 37.
Appelkammeret erklærede sig enig med annullationsafdelingen i, at de beviser der var fremlagt for at dokumentere brug af det omtvistede EU-varemærke, viste reel brug for "fiskestænger", og at disse varer er tilstrækkeligt forskellige fra fiskeartikler og fiskeudstyr til at danne sammenhængende underkategorier.
The Board concurred with the Cancellation Division that the evidence submitted in order to prove use of the contested EUTM showed genuine use for ‘fishing rods’ and that these goods are sufficiently distinct from the broad categories of angling articles and angling equipment to form coherent subcategories.
Appelkammeret fandt, at den dokumentation, indsigeren havde indgivet, underbyggede den kendsgerning, at den pågældende i vid udstrækning havde brugt varemærket i Australien (henholdsvis præmis 3 og 34).
The Board considered that the evidence submitted by the opponent supports that it has been using the mark in Australia to a substantial extent (paras 3 and 34 respectively).
Appelkammeret fandt, at den omtvistede pacificerende spray i klasse 13 var omfattet af indehaverens ikkeeksplosive forsvarsvåben i form af et organisk irriterende stof emballeret i en spraydåse.
The Board held that the contested disabling sprays in Class 13 were covered by the proprietor’s non-explosive defense weapons in the nature of an organic irritant packaged in an aerosol (or pressurized spray) canister.
Appelkammeret fandt, at den spanske lov om gennemførelse af den bilaterale aftale mellem Spanien og Cuba med henblik på beskyttelse af oprindelsesbetegnelsen "Cuba" ikke var tilstrækkelig til at indrømme en sådan subjektiv ret (præmis 23-27).
The Board found that the Spanish law giving effect to the bilateral agreement between Spain and Cuba for the protection of the appellation of origin ‘Cuba’ was not sufficient to grant such a subjective right (paras 23-27).
Appelkammeret fandt, at denne tilgang var rimelig under sagens omstændigheder og bekræftede begrundelsen og konklusionen i den anfægtede afgørelse i denne henseende (præmis 29).
The Board found that approach to be a reasonable one in the circumstances of the case and endorsed the reasoning and findings of the contested decision in this regard (para. 29).
Appelkammeret fandt, at det ikke var nødvendigt med en oversættelse af standardfakturaer med de sædvanlige oplysninger (dato, angivelse af sælgers og købers navn/adresse, produkt og pris).
The Boards held that standard invoices containing the usual information (date, indication of seller’s and buyer’s name/address, product concerned, price paid) did not require a translation.
Appelkammeret fandt, at dette argument, der synes at være en blanding af påstande om, at både det ældre varemærkes renommé og fornødne særpræg lider skader, ikke er andet end en erklæring, som ikke er bekræftet af nogen form for bevismateriale, der umiddelbart ville demonstrere en alvorlig risiko for ændringer i økonomisk adfærd eller en reduktion af varemærkets tiltrækningskraft.
The Board found that this argument, which seems to be a mixture of allegations that there is detriment to the reputation and detriment to the distinctive character of the earlier mark, is no more than a mere statement, which is not corroborated by any evidence that would demonstrate prima facie a serious risk of change in economic behaviour or of a reduction in the trade mark’s power of attraction.
Appelkammeret fandt, at en sådan begrænsning, hvis den blev accepteret, ville gøre varemærket vildledende ud fra den tysktalende kundekreds' synspunkt, da denne ville antage, at varerne var fremstillet af titanium, selv om det i virkeligheden ikke var tilfældet.
The Board held that such a restriction, if accepted, would have had the effect of rendering the trade mark deceptive from the standpoint of the German-speaking public, as they would assume that the goods were made from titanium when in reality this is not the case.
Appelkammeret fandt, at formen ikke er almindelig i den pågældende markedssektor.
The Board of Appeal considered that the shape is not common in the market sector in question.
Appelkammeret fandt, at franske forbrugere ville forstå, at varemærket hentyder til, at tjenesterne ydes i Frankrig af et fransk undervisningscenter og vedrører skiundervisning "på den franske måde".
The Board held that French consumers would understand that the trade mark alludes to the fact that the services are supplied in France by a French teaching centre, and relate to learning how to ski ‘in the French way’.
Appelkammeret fandt, at indholdet af de udvekslede oplysninger fører til den konklusion, at "varemærkeindehaveren rent faktisk optrådte som en agent eller distributør for den part, der begærer om ugyldighed".
The Board found that the contents of the exchanged information lead to the conclusion that ‘the CTM proprietor was, in effect, acting as an agent or distributor of the invalidity applicant.
Appelkammeret fandt, at optagne computerprogrammer i klasse 9 var en meget bred kategori og skulle begrænses til indsigerens reelle aktivitetsområde (præmis 30-31).
The Board also found that recorded computer programs in Class 9 were a very broad category and had to be limited to the actual field of activity of the opponent (paras 30-31).
Appelkammeret fandt, at ordlyden indikerer, at det varemærke, der søges beskyttet, kun kan udelukkes fra registrering, hvis det i alt væsentligt er identisk med den ældre rettighed, med hensyn til både tegn og varer/tjenesteydelser.
The Board held that the wording suggests only if the mark applied for is essentially identical to the earlier right, in terms of both signs and goods/services, can it be prohibited.
Appelkammeret fandt, at selv om det ældre varemærke i visse dele af dokumentationen ikke indeholdt ordet "beachwear", ændrer det ikke det ældre varemærkes særpræg, fordi det blot beskriver varernes art (T-shirts, strandbeklædning).
The Board considered that although in some pieces of evidence the earlier mark did not include the word ‘beachwear’, this did not alter the distinctiveness of the earlier mark because it was plainly descriptive of the nature of the goods (t-shirts, beachwear).
Appelkammeret fandt, at udskrifter fra en virksomheds eget websted ikke kan godtgøre brug af et varemærke for visse varer uden supplerende oplysninger om potentielle og relevante kunders reelle brug af webstedet eller supplerende annoncering og salgstal for de forskellige varer, billeder af varerne med mærket osv.
The Board considered that ‘simple print-outs from a company’s own Internet page is not able to prove use of a mark for certain goods without complementary information as to the actual use of the Internet site by potential and relevant consumers or complementary advertising and sales figures regarding the different goods, photos of the goods with the corresponding mark etc.’
Appelkammeret fandt derfor med rette, at varemærket "NASDAQs" renommé skulle fastslås for europæiske forbrugere, ikke kun blandt fagfolk, men også i en betydelig del af den brede offentlighed (præmis 47 og 51).
Therefore, the Board was right to hold that the reputation of the trade mark ‘NASDAQ’ had to be determined for European consumers not only among the professional public, but also in an important subsection of the general public (paras 47 and 51).
Appelkammeret fandt dermed, at brugen af det omtvistede varemærke var godtgjort for beklædningsgenstande (præmis 22).
Thus, the Board found that use of the contested mark had been proved for clothing (para. 22).
Appelkammeret fandt det sandsynligt, at ansøgerens varer kunne opfattes som merchandisingprodukter fra indsigeren.
The Board found it likely that the applicant’s goods could be seen as merchandising products coming from the opponent.
Appelkammeret fandt dog, at beskyttelsen ikke omfattede de omtvistede varer skydevåben, ammunition, projektiler.
However, it considered that protection did not extend to the contested side arms, ammunition, projectiles.
Appelkammeret fandt i første omgang, at tallet "15" er direkte og specifikt knyttet til disse varer, da det indeholder tydelig og direkte information om deres størrelse (§ 15-22).
The board considered in the first case that that the numeral ‘15’ is linked directly and specifically to these goods, as it contains obvious and direct information regarding their size (paras 15-22).
Appelkammeret fandt nævneværdige visuelle og begrebsmæssige forskelle mellem tegnene (præmis 98).
The Board found the notable visual and conceptual differences between the signs (para. 98).
Appelkammeret fastslog, at ansøgeren havde rimelig grund til at vise serien af sandwichagtige kiks på det tredimensionelle varemærke, der var søgt registreret, nemlig for at vise forbrugerne, hvilken type kiks der var tale om som defineret i den relevante spanske lovgivning.
The Board held that the applicant had due cause to represent the series of sandwich-type biscuits in the three-dimensional mark applied for, namely, to indicate to consumers the type of biscuits concerned, as defined by the relevant Spanish legislation.
Appelkammeret fastslog, at ansøgerens påstand (som ikke blev underbygget) om, at tegnet "TISSOT" fremgår af navnet på et handelsselskab, som siden begyndelsen af 1970'erne havde været forbundet med ansøgerens virksomhed, ikke — selv om det var blevet bevist — i sig selv ville være "rimelig grund", jf. artikel 8, stk. 5, i EU-varemærkeforordningen.
The Board held that the applicant’s claim (unsubstantiated by any evidence) that the sign TISSOT is derived from the name of a trading company associated with the applicant’s company since the early 1970s, would, even if proven, not amount, on its own, to ‘due cause’ within the meaning of Article 8(5) EUTMR.
Appelkammeret fastslog, at forbindelsen mellem fotografering, herunder i form af ''tilrettelæggelse af fotograferingsevents'', og sportslige og kulturelle aktiviteter er for upræcise og vage at betragtes som ''handelsmæssigt ækvivalente''.
The Board held that the connection between photographer services, including in the sense of ‘organisation of photo-shoot parties’, and sporting and cultural activities is too imprecise and vague to be regarded as ‘equivalent in commercial terms’.
Appelkammeret fastslog, at "PARIS" sandsynligvis vil blive associeret med en bestemt ide om kvalitet, design, stilfuldhed og endda det at være avantgarde.
BoA established that ‘PARIS’ is likely to be associated with a certain idea of quality, design, stylishness and even of being avant-garde.
Appelkammeret fastslog, at varemærket ikke var vildledende, eftersom det ikke gav det klare indtryk, at tjenesteydelserne hidrørte fra en offentlig organisation.
The Board found that the trade mark was not deceptive, as it did not convey the firm impression that the services issue from a governmental or statutory organisation.
Appelkammeret har baseret sin afgørelse om en national bestemmelse der anfører, at indehavere af ikkeregistrerede varemærker opnået ved brug har ret til "at forbyde efterfølgende varemærker" med den begrundelse, at ikkeregistrerede varemærker opnået ved erhvervsmæssig anvendelse, før datoen for ansøgningen om registrering har samme beskyttelse som et tjekkisk registreret varemærke (præmis 40-41).
The Board based its decision on a national provision stating that holders of unregistered trade marks acquired through use have the right to ‘prohibit subsequent trade marks’, with the reasoning that unregistered trade marks acquired through use in the course of trade prior to the filing date of application for registration enjoy identical protection to that of a Czech registered mark (paras 40-41).
Appelkammeret henviste til domme fra Domstolen og den almene interesse i at sikre, at farver er til rådighed for konkurrenter (præmis 19).
The BoA referred to CJEU judgments and public interest in ensuring that colours remain available to competitors (para. 19).
Appelkammeret kan ud over de kendsgerninger, parterne udtrykkeligt har fremført, tage hensyn til forhold, som er vitterlig kendte, dvs. som sandsynligvis vil være kendt af alle, eller som fremgår af almindeligt tilgængelige kilder.
The Board of Appeal may take into consideration, in addition to the facts expressly put forward by the parties, facts that are well known, that is, which are likely to be known by anyone or that may be learnt from generally accessible sources.
Appelkammeret konkluderede, at de ældre varemærkers høje grad af fornødent særpræg og renommé ikke vedrørte indsigerens varer og tjenesteydelser, som blev anset for at være identiske med eller ligne de omtvistede varer og tjenesteydelser.
The Board concluded that the enhanced distinctiveness and reputation of the earlier marks did not concern the opponent’s G&S, which were considered to be identical or similar to the contested G&S.
Appelkammeret konkluderede, at den berømte person (Michael Jackson) var genkendelig i det omtvistede EU-varemærke på grund af de karakteristika, der følger af det billede, der er specifikt for ham, og den tekst, der følger med det.
The Board finds that the famous person (Michael Jackson) is recognisable in the contested EUTM due to the characteristics resulting from the image that are specific to him and the text that accompanies it.
Appelkammeret konkluderede, at der var stor sandsynlighed for, at ansøgeren kunne udnytte indsigerens mærkes renommé til sin egen fordel.
BoA concluded that there was a strong likelihood that the applicant could exploit the reputation of the opponent’s mark for its own benefit.
Appelkammeret konkluderede, at e-mailkorrespondancen viste, at begge parter aktivt indgik i et samarbejde om fremme af produktet ved at reklamere for det i brochurer og udstille det på en messe med henblik på at skabe de bedst mulige betingelser for vellykket markedsføring af produktet: Indsigeren leverede materialet til disse formål, og ansøgeren tilpassede det til det tyske marked (præmis 54).
The Board concluded that the emails showed that both parties were actively cooperating in the promotion of the product, by advertising it in brochures and exhibiting it at a fair, in order to create the best conditions for its successful marketing: the opponent supplied the material for these purposes and the applicant adapted it to the German market (para. 54).